Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

07.05.2019 орган опіки та піклування Бердичівської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] , і просить позбавити її батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , передати їх під опіку органу опіки та піклування Бердичівської міської ради. Також просить стягувати з відповідачки аліменти в розмірі по 1000.00 грн., щомісячно, на кожну дитину шляхом перерахування коштів на їх особові рахунки відкриті у відділенні Ощадбанку України В обґрунтування позову позивачем зазначено, що батьками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. В жовтні 2017 року на адресу служби надійшло повідомлення Бердичівського ЗОК № 14 про те, що [PERSON] залишила дітей і не проживає з ними. Таку інформацію підтвердив і батько дітей. Працівники служби неодноразово відвідували сім`ю, обстежували матеріально-побутові умови про що складено акти. На момент обстеження матері вдома не було, утриманням та вихованням дітей займається батько. [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Працівниками служби неодноразово проводилась з нею робота направлена на зміну поведінки щодо виконання батьківських обов`язків, двічі ініційовано притягнення матері до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, однак позитивного результату проведені заходи не дали. 15.09.2018 до служби в справах дітей надійшло звернення ЗОК № 14 згідно якого діти залишились одні, мати з ними не проживає, а батько поїхав на заробітки. 17.09.2018 складено акти органу внутрішніх справ України, закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та поміщено дітей до Бердичівської центральної міської лікарні. Направлено лист до Бердичівського ВП для встановлення місцеперебування батька дітей. На даний час діти перебувають в КНЗ "Бердичівська ЗОШ - інтернат І-ІІІ ст. Житомирської обласної ради" за заявою їх матері- [PERSON] .. [INFO] батько дітей помер. Мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків, дітьми, їх здоров`ям не цікавиться, участі в їх життя не приймає, провідала кілька разів, при цьому мала ознаки алкогольного сп`яніння. На вихідні, святкові дні дітей не забирала. Представник позивача - [PERSON] , позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити. Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради підтримала. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України ( далі СК України), батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , є [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 6, 7, 8). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Бердичеві(а.с. 9). Станом на 04.10.2018, діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживали з батьком [PERSON] , про що свідчить довідка ОСББ "Краєвид-40" (а.с. 12). З листа адміністрації колегіуму № 14 до служби у справах дітей від 13.09.2018 за № 186 вбачається, що батько [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] поїхав на роботу в Київ, а мати з сім`єю не проживає. Діти залишились з дідусем. 12.09.2018 класному керівнику 2 класу дідусь пояснив, що їде на кілька днів на іншу квартиру, а до дітей прийде мати яка з 15.09.2017 з сім`єю не проживає. За інформацією дітей мати так і не прийшла. Діти залишились без нагляду дорослих. Працівниками служби у справах дітей ініційовано притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП(а.с. 14, 15). Згідно повідомлення провідного фахівця із соціальної роботи, [PERSON] адресованого Начальнику служби у справах дітей від 12.09.2018 за № 491, вбачається, що при черговому відвідуванні сім`ї 11.09.2018 з`ясовано, що батько дітей відсутній понад тиждень. За неповнолітніми доглядає сторонній чоловік [PERSON] , 1938 р.н., інвалід, який проживає в квартирі сім`ї [PERSON] . Останній пояснив, що батько дітей ймовірно в Києві на заробітках, він його не повідомляв, зв`язку з ним не має. Продуктами харчування діти забезпечені обмежено. Допомагають небайдужі мешканці міста(а.с. 27). 17.09.2018 Бердичівським ВП складено акти закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та поміщено дітей до Бердичівської центральної міської лікарні. Дітей, як таких, що перебувають в складних життєвих обставинах влаштовано до КНЗ "Бердичівська ЗОШ - інтернат І-ІІІ ст. Житомирської обласної ради" на цілодобове перебування (а.с. 39). Із повідомлення КНЗ "Бердичівська ЗОШ - інтернат І-ІІІ ст. Житомирської обласної ради" від 08.02.2019 за № 42, вбачається, що за період навчання в школі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , їх матір [PERSON] провідувала дітей 08.12.2018 . Привезла солодощі, фрукти, мала ознаки алкогольного сп`яніння. На вихідні, святкові дні дітей не забирала, не телефонувала, життям та здоров`ям дітей не цікавилась(а.с.16). Із службових записок [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , директору КНЗ "Бердичівська загальноосвітня школа-інтернат" І-ІІ ступенів" вбачається, що за час навчання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до них не зверталась, не телефонувала, успіхами, шкільним життям дітей не цікавилась(а.с. 17, 18, 19). Із службової записки [PERSON] директору КНЗ "Бердичівська загальноосвітня школа-інтернат" І-ІІ ступенів" вбачається, що [PERSON] відвідувала дітей кілька разів, один раз телефонувала(а.с. 25-26). Довідка КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської міської ради від 01.02.2019 за № 108, свідчить про те, що за останні чотири роки мати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з дітьми на профілактичні огляди, щеплення в АСЛ №4 не з`являлась. Дітьми завжди опікувався батько, який на даний час загинув(а.с. 40). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області - орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітніх - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] .. В обгрунтування наданого висновку зазначено, що [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Протягом трьох років з дітьми не проживає, не утримує їх матеріально, веде невпорядкований спосіб життя, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями. За час перебування дітей в державному закладі не вжила жодних заходів, щоб повернути дітей на виховання в сім`ю(а.с. 43 - 44). Із письмових пояснень свідка [PERSON] , наданих суду вбачається, що вона працює провідним фахівцем із соціальної роботи Бердичівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Свідчить що [PERSON] не приймає участі у житті дітей, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не працює, веде асоціальний спосіб життя(а.с. 61-62). Свідок [PERSON] в наданих письмових поясненнях зазначила, що за час перебування [PERSON] в колегіумі з вересня 2017 по вересень 2018 всі питання навчання та виховання дитини вирішувались з батьком. Спілкуючись з дитиною 10.09.2017 дізналась, що мати кілька днів не з`являється вдома(а.с. 64). Відповідно до ст.ст. 12, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У статті 12 Конвенції про права дитину зобов`язує держав-учасниць (якою є Україна) забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, і цим поглядам має приділятися належна увага згідно з віком дитини та зрілістю. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахованих у ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків відносно своєї дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, позивач мав право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачки. Проте, для з`ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправдання у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини. Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст.ст. 9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. На підставі вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей, оскільки протягом останніх трьох років не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на лікування, утримання, не готує їх до дорослого життя. Таким чином дії відповідачки, як матері дітей, є винними, свідомими, а тому на підставі ст. 164 Сімейного Кодексу України, суд прийшов до остаточного висновку про позбавлення відповідачки батьківських прав. Згідно ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки позбавленні батьківських прав батьки не звільняються від свого обов`язку щодо матеріального утримання дітей, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей також підлягають задоволенню. Проте, зважаючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України), діючи в інтересах дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягує аліменти на утримання кожного в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 430 ЦПК України. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1536 гривень 80 копійок.

Outcome: approved