Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначила, що в період часу з 14 березня 2013 року по 01 серпня 2018 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбу із відповідачем [PERSON] . Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживав разом із сторонами по справі. Однак [PERSON] в порушення майнових та житлових прав малолітньої дитини, обманним шляхом в порушенні вимог чинного законодавства України зняв дитину з реєстрації та вчинив правочин , а саме здійснив поділ квартири, виділ частки із спільної сумісної власності подружжя, визначення часток в спільному майні подружжя, за яким право власності на Ѕ частку квартири належить [PERSON] . Вважає, що вказаний правочин суперечить права та свободам спільної дитини. В лютому 2019 року відповідач забрав дитину з місця постійного проживання і поїхав з ним до місця проживання своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . При цьому відповідач заборонив дитині бачитися з позивачкою та її батьками, не відповідав на телефонні дзвінки, у зв`язку із чим вона була змушена звернутись до правоохоронних органів. Крім того зазначила, що відповідач періодично здійснює психологічний тиск на дитину, налаштовує сина проти неї, негативно впливає на психологічний розвиток та виховання дитини та перешкоджає нормальному розвитку дитини. У зв`язку із переїздом відповідача з дитиною до м. Маріуполя, [PERSON] позбавив дитину на навчальний та освітній процес, оскільки дитина відвідувала дошкільний навчальний заклад "Школа раннього розвитку "Росток" з серпня 2017 року та футбольну секцію "Арсенал". Для зарахування дитини до школи, позивач як мати дитини звернулась до КНП "Міська поліклініка №9" ХМР для отримання довідки щодо наявності щеплень у дитини, проте їй повідомили, що батько дитини забрав медичну карточку. Вказана обставина фактично позбавила дитину вступити до школи у 2019 учбовому році. Вважає, що право позивача на спілкування з її рідною дитиною та право на участь у їх вихованні є порушеним, оскільки відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та ухиляється від виконання законодавства України. Позивач не тільки має право, а й зобов`язаний брати участь у вихованні дитини, має право на особисте спілкування з дитиною, а відповідач не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні. Крім того зазначила, що вимоги стосовно визначення місця проживання дитини є законними та обґрунтованими. Між тим з батьків хто проживає окремо і з дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків із своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Звернула увагу суду на те, що безпосередня участь матері у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] (аліменти) у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 768,40 гривень. Ухвалою Фрунзевського районного суду м. Харкова від 08.07.2019 року справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Маріуполя. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2019 року цивільну справу розподілено на суддю Д`яченко Д.О. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 16.08.2019 року позовну заяву прийнято до загального позовного, призначено підготовче засідання. 16 вересня 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 14 березня 2013 по 01 серпня 2018 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Також під час перебування в шлюбі з [PERSON] на спільні кошти ними було набуто в спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] , де вони як подружжя разом із сином мешкали до 11.03.2018 року. Так з 11.03.2018 року він разом із сином, через різні погляди на життя з [PERSON] , виїхали в орендовану квартиру за адресою: [ADDRESS] . Орендована квартира знаходилась в одному районі з квартирою придбаною у шлюбу, що не призвело до зміни медичного закладу, закладу дошкільної освіти сина. До того ж, [PERSON] не заперечувала проти того, щоб син мешкав разом із ним, коли в неї була змога вона брала сина до себе у квартиру. З жовтня 2018 року [PERSON] почала мешкати однією родиною із іншим чоловіком на ім`я [PERSON] . В січні 2019 року [PERSON] взяла до себе сина, а її співмешканець підняв на дитину руку, після чого [PERSON] попросив [PERSON] не брати сина в квартиру, де вона мешкає разом із іншим чоловіком. Проте [PERSON] не було врахована вказаних побажань та 03.02.2019 року після того як йому стало відомо, що колишня дружина знову взяла дитину у квартиру він пішов туди. Проте співмешканець витиснув його з квартири, побив його, внаслідок чого [PERSON] отримано легкі тілесні ушкодження. У зв`язку із цим, 22.02.2019 року він разом із сином виїхав з орендованої квартири і з м. Харкова до м. Маріуполя до будинку батьків за адресою: [ADDRESS] , який належить його матері [PERSON] . До того ж, 05.03.2019 року між сторонами було проведено виділ частки подружжя з сумісно набутого майна - квартири [ADDRESS] . При цьому [PERSON] передала йому у власність належну їй Ѕ частку квартири, а [PERSON] в свою чергу прийняв майно і сплатив за нього 226800,00 гривень. До того ж [PERSON] засвідчила, що на момент підсипання договору щодо Ѕ частки квартири не існує будь-яких прав третіх осіб та стверджує, що у квартирі частка якої є предметом договору, не зареєстровані, не мешкають та не мають права користування малолітні, неповнолітні діти. Вказане відповідачка засвідчила у зв`язку із тим, що перед укладенням угоди [PERSON] та [PERSON] звернулись до відділу реєстрації місця проживання Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради та [PERSON] подала заяву про зняття з реєстрації місця проживання нашого сина [PERSON] , у зв`язку із чим 05.03.2019 року його було знято з реєстрації. Також зазначив, що з березня 2018 року [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні сина, не цікавиться його розвитком, здоров`ям не надає матеріальної допомоги та не виявляє бажання бачитися із сином. На теперішній час син постійно мешкає разом із ним та його батьками за адресою6 [ADDRESS] . У сина є окрема кімната, яка обладнана усім необхідним: дитячим ліжком, письмовим столом, полицями з книжками, комп`ютером, а в будинку створені всі необхідні умови для проживання та виховання сина. Так 01.09.2019 року [PERSON] пішов до першого класу Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №15, напередодні син пройшов всі необхідні обстеження та щеплення для зарахування у перший клас. При підготовці до школи мати сина участі не приймала, ані матеріальної, ані моральної. З квітня 2019 року [PERSON] навчається у дитячій футбольній школі ФК Маріуполь Kids та займається футболом в групі початкової підготовки ДЮСШ ФК "Маріуполь". Питанням стосовно навчання та участі сина у турнірі займався [PERSON] . Крім того зазначив, що він є фізичною особою-підприємцем та має постійний дохід, добрий стан здоров`я, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, має гнучкий графік роботи, що дозволяє проводити час з сином, водити до школи та спортивної школи, займатися його розвитком. Крім того зазначив, що ним не чиняться перепони у спілкуванні [PERSON] із сином, вона має вільний доступ до домоволодіння. При цьому син не хоче їхати до м. Харкова та жити із мамою, оскільки остання самоусунулася від виховання дитини. Просив суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , [INFO] за адресою6 [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до повноліття дитини. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 18.09.2019 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, третя особа: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради до розгляду. Об`єднано в одне провадження первісний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради із зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, третя особа: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради. Ухвалою суду від 30.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу за позовом первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, третя особа: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, до судового розгляду по суті. В своєму відзиві на первісний позов відповідач [PERSON] зазначив, що позов [PERSON] не визнає, просив у задоволенні відмовити. Посилався у відзиві на ті самі підстави, які поклав в обґрунтування зустрічного позову. Стосовно стягнення аліментів зазначив, що з вимогою про стягнення аліментів може звернутися той з батьків із ким проживає дитина, оскільки син з березня 2018 року проживає із батьком, то вважає, що відсутній предмет спору в цій частині. Крім того на посилання позивача за первісним позовом [PERSON] зазначив, що зняти з реєстрації місця проживання сина самостійно він не міг без дозволу [PERSON] , оскільки п. 26 Правил реєстрації місця проживання які затверджені постановою КМУ від 02.03.2016 року за №207 передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Заяву про зняття з реєстрації сина писала та подавала [PERSON] , при цьому він як батько дитини був присутній та надавав згоду. Крім того права сина жодним чином порушено не було, оскільки він не мав частки в квартирі. Щодо доданого позивачкою висновку Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради зазначив, що визначивши доцільним місце проживання малолітнього [PERSON] разом із матір`ю, при цьому не було обстежено фактичне місце мешкання дитини та не запрошеного його, як батька на засідання комісії. Так у висновку є посилання на те, що [PERSON] було запрошено, проте він не прибув на засідання, проте на його адресу не надходило жодних повідомлень стосовно того, що Департаментом служб у справах дітей буде розглядатися питання щодо визначення місце проживання дитини. За таких обставин, просив суд виключити вказаний висновок із числа доказів, як недостовірний. 19.11.2019 року він позивача за первісним позовом [PERSON] надійшла письмова заява в порядку ч. 3 ст. 49 ЦПК України, в якій вона уточнила позовні вимоги викладені у первісній позовній заяві в частині стягнення аліментів та просила стягнути аліменти з [PERSON] на свою користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, в частині визначення місця проживання дитини позовні вимоги не змінювала. До того ж додатково зазначила, що від часу звернення до суду із позовом змінилися деякі обставини справи. Так зазначила, що саме шляхом примусу та омани відповідач [PERSON] змусив її виїхати з квартири, посилаючись, що тоді поверне їй дитину. На сьогоднішній день за для захисту прав дитини та своїх прав вона звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. В день продажу квартири відповідач дитину не повернув до м. Харкова. Тобто [PERSON] порушив житлові права дитини, погіршив умови проживання, фактично дитина опинилася у невідомому місці, а також батько дитини позбавив свого сина на навчальний та освітній процес. Так з жовтня 2019 року дитина на виконання висновку Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради фактично проживає разом із позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та навчається у Харківській загальноосвітній школі № 160. Також їй відомо, що 10.10.2019 року [PERSON] продав квартиру [ADDRESS] . Зазначила, що всі дії з боку відповідача характеризують його як особу агресивну, неврівноважену, здатну брехати, маніпулювати життям та здоров`ям дитини у власних, корисних інтересах, спроможний здійснювати психологічний тиск. Одночасно [PERSON] подала заяву з попереднім розрахунком судових витрат, в якій зазначила, що нею можуть бути понесені наступні судові витрати: витрати на професійну правову (правничу) допомогу пов`язану з підготовкою процесуальних документів, адвокатських запитів, участь до 2-х судових засіданнях у сумі першої інстанції до 10000,00 гривень; додаткові витрати на професійну правову допомогу за участю більше 2 судових засіданнях у суді першої інстанції - орієнтовно від 1200,00 гривень х кількість судових засідань х витрачено часу (год.); витрати пов`язані із поштовим відправленням документів юридичним особам, до яких потрібно буде звертатися за для отримання додаткових доказів та інформації - орієнтовно до 500,00 гривень; витрати пов`язані із забезпеченням та/чи витребуванням доказів - орієнтовно до 400,00 гривень; компенсацію втраченого позивачем заробітку для участі в судовому засіданні та/чи іншій процесуальній дії, згідно до фактичного розрахунку відповідно до ч. 2 ст. 138 ЦПК України пропорційно від розміру середньомісячного заробітку позивача; витрати пов`язані із транспортними витратами у зв`язку із проїздом до іншого населеного пункту позивача та його представника орієнтовно до 10000,00 гривень. (т.2, а.с.37) Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] скористалася своїм правом на подачу відзиву на зустрічну позовну заяву та просила у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити повністю, покласти всі судові витрати на позивача за зустрічним позовом. В обґрунтування відзиву посилалася на аналогічні доводи та обставини викладені в своїх позовних вимогах. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернувся до суду із відповіддю на відзив, в якому зазначив, що [PERSON] зловживає наданими їй процесуальними права, штучно затягує розгляд справи, нею без поважних причин пропущено встановлений строк подання відзиву на зустрічну позовну заяву. Додаткового зазначив, що 01.09.2019 року син [PERSON] , який мешкав разом із [PERSON] та його батьками пішов до першого класу Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 15. Проте 23.09.2019 року [PERSON] не повідомивши його забрала дитину після першого уроку, без верхнього одягу, надавши директору школи заяву про те, що забирає сина під власну відповідальність та вивезла його до м. Харкова. Стосовно посилань [PERSON] про реєстрацію дитину, то наразі між батьками наявний спір про визначення місця проживання дитини, та після прийняття остаточного рішення судом, син буде зареєстрований з тим із батьків на користь якого буде прийнято рішення. До того ж зазначив, що для зарахування сина у перший клас Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 160 [PERSON] зробила щеплення дитині, яке було вже йому зроблено 17.05.2019 року. Просив суд у задоволенні первісного позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. В письмовій заяві від 24.12.2019 року позивач за первісним позовом [PERSON] зазначила, що 28.11.2019 року було призначено комісію за участю органу опіки та піклування Маріупольської міської ради щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Своїм листом [PERSON] повідомила, що не зможе прийняти участь у цій комісії, адже вона та син мешкають у іншому місті, у зв`язку із чим існує велика територіальна віддаленість до міста проведення засідання, складна транспортна логістика, яка вимагає витрату значних коштів та оплату транспортних витрат та проживання та й часу. Також повідомила, що її малолітній син мешкає у м. Харкові, ходить до школи, потребує її догляду й охорони, у зв`язку із тим, що має психологічну травму, пов`язану із тим, що його батько [PERSON] без її відома у лютому 2019 року вивіз дитину з міста Харкова. Також повідомляла, що вона зацікавлена в тому, щоб комісія органу опіки та піклування Маріупольської міської ради 28.11.2019 року відбулася та був здійснений розгляд питання щодо встановлення місця проживання її сина, тому просила провести комісію без її участі з урахуванням наданих нею письмових пояснень та доказів, зазначених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Також просила орган опіки та піклування Маріупольської міської ради під час прийняття рішення прийняти до уваги, що в матеріалах справи за її первісним позовом до [PERSON] вже є висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] . Вважає, що висновок органу опіку та піклування Маріупольської міської ради від 28.12.2019 року не може бути визнаний судом належним доказом у справі, адже як третя особа вони не були належним чином повідомлені про всі обставини цивільної справи № 645/2682/19, не отримували документи, якими повинні були керуватися під час прийняття обґрунтованого рішення з врахуванням доводів та доказів які надали батьки дитини, тобто був оформлений без врахування всіх наявних в матеріалах справи документів та доказів, дійсних обставин справи, позиції матері, того факту, що дитина на час прийняття такого рішення (висновку) була повернута матері, мешкає у м. Харкові, навчається у школі, що дитина внаслідок стресу від того, що батько насильно вивіз дитину від матері, утримував її, потребує допомоги психолога, якого відвідує на сьогодні. На підставі вищевикладеного просила визнати висновок органу опіки та піклування Маріупольської міської ради від 28.11.2019 року неналежним доказом у цивільній справі №645/2682/19. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Бартош Н.О., яка діє на підставі довіреності звернулась до суду із заявою, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі з врахуванням висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради в особі начальника управління "Служби у справах дітей" Маріупольської міської ради Красильникова Н.В. просила розгляду справи здійснювати без представника органу, на підставі висновку органі опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 09.12.2019 року за №13-31-198, просила врахувати найкращі інтереси дитини, і остаточно прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в особі директора О.П. Малько звернулась до суду із поясненнями, в яких зазначили, що підтримують позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, у зв`язку із службовою необхідністю просили розглянути справу без участі представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримала у повному обсязі, зустрічний позов [PERSON] не визнала у задоволенні просила відмовити. Так зазначила, що у лютому 2019 року [PERSON] забрав дитину та вивіз його до м. Маріуполя, на той час дитина ходила до дошкільного закладу. На той час [PERSON] хотів отримати квартиру, яку вони як подружжя придбали у шлюбі. В подальшому вона забрала дитину знову до м. Харкова, де влаштувала освітній процес для дитини. Перший раз до дитини вона приїхала у квітні 2019 року. На час 21 лютого 2019 року син проживав разом із нею, та за усною домовленістю із відповідачем [PERSON] також проводив час із ним. В її робочі дні син ночував у батька також у його орендованій квартирі. Особисті речі дитини були як в неї, так і у батька дитини. В день коли [PERSON] вивіз дитину, вона не знаходилась поруч і була відсутня з 21.02.2019 року і по 05.03.2019 року. Підтримувала зв`язок із дитиною за допомогою відео зв`язку. Станом на 27.12.2019 року дитина мешкає разом із нею, її співмешканцем у м. Харкові в орендованій квартирі. У вересні 2019 року вона приїхала до м. Маріуполя і забрала дитину з собою у м. Харків. Прийшла до школи, в якій навчалася дитина, написала заяву і забрала його. Коли вона забирала дитину, в неї на руках було рішення Департаменту служби у справах дітей про визначення місця проживання дитини із нею, як із матір`ю. Особисті речі дитини з будинку де він мешкав в м. Маріуполі не забирала. Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засідання пояснив, що наприкінці 2018 року він із дитиною мешкали разом, всі особисті речі дитини були в нього. [PERSON] в цей же час почала проживати разом із іншим чоловіком. Потім [PERSON] розповів йому, що [PERSON] , який є співмешканцем [PERSON] підняв руку на нього. Після чого він телефонував [PERSON] і вона в телефонній розмові підтвердила, що і вона, і [PERSON] піднімали руку на дитину. Він попросив такий дій відносно дитині більше не вчиняти. [PERSON] забрала дитину, при цьому сказала, що вони будуть у її батьків, проте взяла дитину у квартиру де мешкала із іншим чоловіком. Після чого [PERSON] почали виштовхувати з квартири, нанесли легкі тілесні ушкодження. Наступного дня [PERSON] забрала вже від матері позивачки, і син став казати, що він напав на маму, тому маму захищав співмешканець [PERSON] . При цьому [PERSON] заперечувала, що такі речі казала дитині. 21 лютого 2019 року він за згодою дитини разом поїхали до м. Маріуполя. За перший тиждень [PERSON] зателефонувала всього лише пару разів. Дитина в м. Маріуполі відвідувала футбольну секцію, приймав участь у турнірі, готувався до нього. Також у вересні 2019 року отримав дзвінок зі школи, йому повідомили, що мати забрала дитину. В цей день він виїхав у м. Харків і наступного дня вже був там. Дитини не було за місцем реєстрації [PERSON] , при цьому вона повідомила, що дитина знаходиться в орендованій квартирі, проте адресу не повідомила. Так він купив машинку з GPS-навігатором і передав дитині. Так от навігатор показав, що машинка знаходиться в м. Балаклея, в якому він розшукував дитину чотири дні. При цьому [PERSON] перебувала у м. Харкові. На четвертий день він побачив матір [PERSON] , яка зайшла в один із будинків і саме туди він викликав поліцію. Вийшла мати [PERSON] і показала висновок Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини. Він звернувся до поліції із заявою про вчинення перешкод у спілкуванні із дитиною, вони прийняли, проте нічого не зробили. Після чого він також повернувся в м. Харків. Крім того зазначив, що він відвідував дитину в школі, на перерві в нього була лише можливість поспілкуватися з дитиною. Далі після закінчення уроків у дитини в школу прийшли позивач [PERSON] і її мати, а також співмешканець [PERSON] . І вони у трьох всіма способами перешкоджали у спілкуванні йому з дитиною, потім ще приїхала адвокат позивача і також чинила перешкоди у спілкуванні. Він був змушений викликати працівників поліції, сів на лавку разом із дитиною та очікували прибуття працівників поліції. Поліції задала питання дитині, чи хотів він піти разом із [PERSON] , на що син відповів ствердно. Після чого вони разом із сином вийшли зі школи, проте йому чинили перешкоди і тут. І він вирішив повернутися назад до школи. Потім підбіг [PERSON] і почав смикати дитину за плечі, [PERSON] почав плакати, тоді він взяв дитину на руки і підійшов до патрульної поліції знову. Працівники патрульної поліції запропонували сісти в автомобіль і вони поїхали. Вони з дитиною мешкали в готелі в 50-ти метрах від школи, повечеряли, погралися та подивилися футбол, зробили домашнє завдання на наступний день. Наступного дня відвів дитину в школу. Потім просив побачитися з дитиною ще раз, проте [PERSON] не дозволяла, хоча дитина у слухавку кричала, що хоче побачитися. І після спливу чотирьох днів він повернувся до м. Маріуполя. Просив суд визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] із [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі ј частини заробітку (доходу), тобто зустрічний позов задовольнити, а у задоволенні первісного позову відмовити. Дитина мешкала у [ADDRESS] з часу купівлі цієї квартири. Квитанції про сплату приватного дитячого садка сплачував він. Вважає, що жодним чином не порушував побуту дитини, оскільки як у Харкові, так і в Маріуполі побут був облаштований разом із батьком. Питання щодо реєстрації дитини на разі не може бути вирішено на даний час, оскільки між батькам дитини є спір про визначення місця проживання дитини. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Мамаєва С.В., яка діє на підставі довіреності судовому засіданні пояснила, що органом опіки та піклування суду було надано висновок стосовно спірного питання, яким визначили можливим проживання малолітнього сина [PERSON] разом із батьком [PERSON] , який підтримую В процесі підготовки до комісії, було складено акт обстеження умов, надано довідки, характеристики на батька, тому орган опіки піклування і прийняв такий висновок. Допитаний в судовому засідання в присутності психолога Сич О.О. малолітній [PERSON] суду пояснив, що його звуть [PERSON] , станом на 09.07.2020 року мешкає в м. Маріуполі із батьком [PERSON] . Зазначив, що наразі не вчиться, оскільки канікули в школі. А до того вчився в м. Маріуполі у школі, а потім у м. Харкові. В м. Харкові мешкав у [PERSON] разом із мамою. Більше подобається проживати у м. Маріуполі, оскільки тут його батько, є двір, море, собака. Друзі в нього є як в Харкові, так і в Маріуполі. Нещодавно в нього було день народження, знав заздалегідь, що до нього приїде мама. Одразу був в Маріуполі, потім на своє день народження відпочивав на Білосарайський косі, а потім знов був в Маріуполі, після чого на дні народженні у [PERSON] . Є телефон, проте він не працює, але в нього є планшет, яким він користується. В нього є змога писати повідомлення з планшету, і може дзвонити з планшету. І мама так само може дзвонити йому. Батько не весь час присутній коли він розмовляє із мамою. На Білосарайський косі час проводив із батьком, [PERSON] і [PERSON] . Мама на день народження приїжджала до нього. В Маріуполі гуляв разом із мамою та татом. Також гуляв з мамою у дворі, нікуди не ходили, тому що мама могла його забрати. Не хоче їхати із мамою Харків , оскільки там менше друзів і там гірше. В Харкові мешкають його бабуся та дідусь, яких він любить. Його в Харкові ображав лише [PERSON] , лупцював, тому що він балувався. Ані мама, ані тато його не ображали і не ображають. В Маріуполь приїхав на канікули, а потім залишився через карантин. Робив домашнє завдання, школу закінчив добре. З татом ходив до психолога, він малював картинки та йому показували карточки різнокольорові. Тато не весь час був із ним у психолога. Тато іноді бере його із собою, а іноді залишає на [PERSON] . [PERSON] це його сестра і їй 13 років. Боїться їхати в Харків, навіть в гості до мами та дідуся із бабусею, тому, що мама його знову забере. Тато приїжджав в Харків, коли тато приїжджав він завжди його бачив. Коли тато приїжджав вони разом грали в машинки, ходили в кафе, без присутності мами. В Харкові спочатку жив з мамою і з татом разом. Потім він переїхав жити до тата в Харкові, після чого вони разом переїхали в Маріуполь. Тато багато працює за комп`ютером вдома. Поки тато працює він самостійно грається, домашнє завдання робить, інколи грається з [PERSON] , інколи грається з сусідніми дітьми. Мама вже одного разу забирала його в Харків під час уроків з м. Маріуполя. Коли мама з [PERSON] працювали, то він був у бабусі вдома. В Маріуполі займався спортом, ходив на футбол та й в Харкові також займався футболом. Перешкод для розгляду справи немає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що в період часу з 14 березня 2013 року сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.08.2018 року у справі №644/1305/18. (т.1,а.с.8) Від даного шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. (т.1, а.с.9) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за № 04.03-12/2397/17 від 19.05.2017 року [PERSON] з 19.05.2017 року по дату надання довідки був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (т.1, а.с.13) З довідки про зняття з реєстрації місця проживання особи за №06-00312-2019 від 05.03.2019 року слід, що [PERSON] , [INFO] був знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 05.03.2019 року у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання: [ADDRESS] . (т.1, а.с.14) Відповідно до довідки за № 5 від 19.04.2019 року [PERSON] відвідує заняття у Харківській обласній громадській організації "Школі раннього розвитку "Росток" з вересня 2017 року по день надання довідки. (т.1, а.с.15а) З договору від 05.03.2019 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] слід, що сторони виділи частку із спільного сумісного майна подружжя, за яким право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] належить [PERSON] . В свою чергу [PERSON] як продавець продала, а [PERSON] , як покупець прийняв та сплатив за Ѕ частку обговорену грошову суму у розмірі 226800,00 гривень. (т.1, а.с.40-43) З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.03.2019 року за №158538068 слід, що власником кв. [ADDRESS] є [PERSON] . (т.1, а.с.44) З акту про фактичне проживання за №5/575 від 31.05.2019 року вбачається, що [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за місце реєстрації з 22.02.2019 року разом із сином [PERSON] , 2013 року народження. (т.1, а.с.45) Довідкою учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду [PERSON] пройшов медичний огляд у травні 2019 року, висновок: здоров для зарахування в ЗОШ №15. (т.1,а.с.48-52) Відповідно до наказу №197 від 31.05.2019 року [PERSON] зарахований у перший клас Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №15, що підтверджується довідкою за № 165 від 03.06.2019 року. (т.1, а.с.53) З абонементів та довідки від 09.09.2019 року слід, що [PERSON] дійсно навчається у дитячій футбольній школі "Маріуполь Kids" з квітня 2019 року і по день надання довідки, питаннями організації навчання займається батько [PERSON] (т.1, а.с.54,128,129) З витягу з Реєстру платників єдиного податку слід, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] зареєстрований як платник єдиного податку 2 групи, з кодом згідно з КВЕД 73.12, назвою згідно з КВЕД: посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації. (т.1, а.с.55) З висновку Департаменту служб у справах дітей за №536 від 15.08.2019 року про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] слід, що департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради було розглянуто питання щодо визначення місця проживання з одним із батьків малолітнього [PERSON] , [INFO] , яке додаткового було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради,

Outcome: approved