Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] 30.01.2020 року звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення комісії оператора ГРМ Акціонерного товариства "Херсонгаз" від 17.01.2020 року про задоволення акту про порушення №219091/1165 від 27.12.2019 р. до споживача [PERSON] про донарахування об`єму природного газу та його вартості у розмірі 88311,80 грн., а також суму супутніх витрат в розмірі 884,33 грн.; стягнути на її користь понесені судові витрати в розмірі 10000,00 грн. В обгрунтування позову вказала, що вона є споживачем послуг АТ "Херсонгаз" щодо постачання природного газу. 24.01.2020 року нею отримано від АТ "Херсонгаз" лист від 17.01.2020 р. про компенсацію вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу згідно акту про порушення на загальну суму 89196,13 грн. за №219091/1165 від 27.12.2019 р. В листі, зокрема, зазначено, що 03.09.2019 року за адресою: м. Херсон, вул. 11 Текстильна, 3 представниками AT «Херсонгаз» було виявлено порушення, передбачене гл. 3 гл. 1 р. 2 XI Кодексу газорозподільних систем затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494, а саме - підозри щодо втручання в роботу ЗВТ. Цією ж датою, лічильник демонтовано та направлено до Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру для проведення експертного дослідження, за результатами якого, на комісії 27.12.2019 р. спільно із споживачем складено акт про порушення № 219091/1165. У зв`язку з тим, що несанкціоноване втручання в роботу лічильника проведено шляхом прихованих заходів, згідно абз. З п. 1 гл. З p. XI Кодексу ГРМ здійснити нарахування об`єму необлікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу за 12 місяців до дати виявлення та усунення порушення 03.09.2019 з урахуванням 30% в неопалювальний період. Так, згідно акту розрахунку, який складено товариством у відповідності до абз. 2 п. 8 гл. З р. XI Кодексу ГРМ відшкодування (граничний об`єм необлікованого природного газу) складає 7685 м3, що в грошовому еквіваленті становить 88311,80 грн. з ПДВ-20%. Сума інших супутніх витрат становить 884,33 грн. 33 з ПДВ-20%. Разом 89196,13 грн. з ПДВ-20%. З вказаною вимогою вона не згодна та вважає її необгрунтованою, оскільки жодного необлікованого природного газу нею не споживалось та вона не вчиняла жодних дій щодо втручання в роботу ЗВТ. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 лютого 2020 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 11 березня 2020 року представником Акціонерного товариства "Херсонгаз" подано відзив на позовну заяву, у якому просив залишити позовну заяву без руху, запропонувати позивачеві сплатити судовий збір; зобов`язати позивача надати відповідачу докази понесених судових витрат у розмірі 10000,00 грн.; розгляд справи здійснювати з повідомленням (викликом) сторін на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В обгрунтування відзиву вказав, що позивачем допущено несанкціоноване встручання в роботу ЗВТ/лічильника газу шляхом підробки пломби. Згідно з експертним дослідженням Херсонського НДЕКЦ МВС України №69-ТР-Д від 16.10.2019 р., встановлена розбіжність окремих ознак порівнювальних відбитків (форма, розміри та взаємне розташування на кришці лічильного механізму побутового лічильника природного газу №2305128 та відбитку тавра дщержавного повірника "14 Н РЧ" на наданій металевій пластині), зокрема інший кут розташування, вигин та викривлення зображення тризубця, розташування бокових елементів тризуба відносно один одного, розмір горизонтальної палички букви "Н". З урахуванням наведеного, експертом встановлена невідповідність відбитку пломбіру в мастичній пломбі, розташованої на кришці механізму побутового лічильника природного газу відбитку тавра державного повірника "14 Н РЧ". Звернено увагу, що порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових поживачів (населенню) визначений главою 8 розділу Х Кодексу ГРС та вигаданих норм позивачем не містить. Вказує, що спірні правовідносини не є правовідносинами у сфері захисту прав споживачів, позивачка не звільнена від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що відповідач не виступає як виробник чи виконавець послуг або продавець товарів, а позивачка не придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб відповідача. Послугу з газопостачання позивачці надає інша юридична особа, а саме ТОВ "Херсонрегіонгаз". Крім того, позовна заява містить вимогу про стягнення понесених судових витрат у розмірі 10000,00 грн., однак, позивачка не надала жодних доказів понесення нею судових витрат. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.03.2020 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. 18.06.2020 року представником позивачки подано відповідь на відзив, в якій просили проводити розгляд справи за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримали. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.09.2020 року витребувано у Акціонерного товариства"Херсонгаз" рішення комісії оператора ГРМ Акціонерного товариства "Херсонгаз" про задоволення акту про порушення №219091/1165 від 27.12.2019 року на підставі якого [PERSON] донараховано об`єм природного газу та його вартість у розмірі 88311,80 грн., а також суму супутніх витрат в розмірі 884,33 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.09.2020 рок поновлено судовий розгляд у справі, зобов`язано Акціонерне товариство "Херсонгаз" надати для огляду в судовому засіданні оригінал висновку експертного дослідження № 69-ТР/Д від 16.10.2019 р. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у відсутність, позов підтримує, просить задовольнити. Представником відповідача подано заяву про проведення розгляду справи у відсутність, просив відмовити у задоволені позову з підстав, викладених у відзиві. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу житлового будинку від 25.07.2005 р. (арк. справи 8). 27 грудня 2019 року начальником УОН та РПГ Спицею Л.Л., юрисконсультом АТ "Херсонгаз" Ковальчук В.Ю. складено акт про порушення №219091/1165, за участю споживача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] та встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме несанкціоноване вручання в роботу ЗВТ (пп.3 п. 1 гл. 2 р. ХІ Кодексу ГРМ), відбиток пломбіру в мастичній пломбі, розташованої на кришці лічильного механізму побутового лічильника природного газу №2305128 не відповідає зразку відбитку пломбіру тавра державного повірника "14 Н РЧ" на наданій до Херсонського НДЕКЦ металевій пластині. Показання лічильника (ЗВТ) на дату складання Акта 27119 (арк. спрви 9). 17.01.2020 року за №219091 АТ "Херсонгаз" на адресу [PERSON] направлено претензію про компенсацію вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу згідно акту про порушення на загальну суму 89186,13 грн., якою просили розглянути вказану претензію та протягом 5 робочих дні згідно отриманого акту-розрахунку здійснити оплату нарахованих необлікованих об`ємів природного газу на суму 88311,80 грн. з ПДВ-20%; інших супутніх витрат понесених АТ "Херсонгаз" на суму 884,33 грн. з ПДВ-20%. У разі невиконання вимог даної претензії або залишення претензії без відповіді товариство попереджало про звернення до суду з позовною заявою з віднесенням на ім`я споживача усіх судових витрат пов`язаних з поданням та розглядом позовної заяви (арк. справи 10). Згідно акту-розрахунку від 23.01.2020 р. АТ "Херсонгаз" на відшкодування необлікованого (донарахованого) об`єму газу та обсягу природного газу і його вартості, внаслідок встановленого порушення Кодексу газорозподільних систем: Несанкціонований відбір природного газу (крадіжка) Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) у споживача, що є побутовим: [PERSON] , [ADDRESS] , о/р 219091 нараховано з ПДВ 88311,80 грн. (арк. справи 11). Розрахунок за вказаним вище актом здійснений на підставі рішення засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «Херсонгаз», викладеним у пункті 11 протоколу № 2 від 17.01.2020 року, комісією прийнято рішення задовольнити акт про порушення №219091/515 від 03.09.2020 року та у зв`язку з несанкціонованим втручанням в роботу лічильника проведеного шляхом прихованих заходів, згідно з абз.3 п.1 гл.3 р. ХІ Кодексу ГРМ здійснити нарахування об`єму не облікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу за 12 місяців з дати виявлення та усунення порушення 03.09.2019 р. з урахуванням 30% у неопалювальний період. Відповідно до висновку експертного дослідження Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №69-ТР/Д від 16.10.2019 р., відбиток пломбіру в мастичній пломбі, розташованої на кришці лічильного механізму побутовоголічильника природного газу №0053251 не відповідає зразку відбитку тавра державного повірника "14 Н РЧ" на наданій металевій пластині. Мастична пломба, яка розташована в поглибленні на кришці лічильного пристрою, та металева пломба, яка знаходиться на одному з восьми гвинтів побутового лічильника природного газу №2305128 не перепломбувалися (не піддавались несанкціонованому зніманню та повторному навішуванню) (арк. справи 13-15). Взаємовідносини операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р.(далі - Кодекс ГРС). Так, АТ «Херсонгаз» у вину [PERSON] ставиться порушення вимог пп. 3 п.1 гл. 2 р. XI Кодексу ГРМ. За вказаним пунктом, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). В свою чергу, під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ згідно п.4 гл. 1 розд. 1 Кодексу ГРМ розуміється втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Згідно акту про порушення № 219091/1165 від 27.12.2019 р., несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ пов`язується з пошкодженням пломби, що було встановлено висновком експертного дослідження. Під пошкодженням пломб п.4 гл. 1 розд. 1 Кодексу ГРМ визначає відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі - магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів). Судом встановлено, що єдиним доказом на якому ґрунтується факт несанкціонованого втручання [PERSON] в роботу газового лічильника являється висновок експертного дослідження №69-ТР/Д. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Даючи оцінку висновку експертного дослідження та перевіряючи його на відповідність вимогам законодавства, суд вважає за необхідне вказати наступне. Статтею 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 цієї ж статті, у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з тим, у висновку експертного дослідження №69-ТР/Д від 16.10.2019 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Отже, висновок експертного дослідження №69-ТР/Д від 16.10.2019 року не може бути визнаний належним та допустимим доказом в даній справі, як висновок експертизи у цивільній справі. При цьому, досліджуючи висновок експертного дослідження №69-ТР/Д від 16.10.2019 року як письмовий доказ, суд приймає до уваги, що він свідчить про те, що втручання у роботу пристрою не було та не містить висновку про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Суду не надано доказів, що пломба на кришці лічильного механізму з відбитками пломбіру у вигляді вдавлених літер «14 Н РЧ» та зображення тризубця встановлювалися під час повірки лічильника. Також, суд бере до уваги те, що Кодекс газорозподільних систем розмежовує такі види порушень, як "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" та "пошкодження ЗВТ/лічильника газу". При цьому, для кваліфікації виявленого порушення, саме як "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" необхідна наявність цілого складу факторів, оскільки це передбачає нарахування не облікованого об`єму природного газу, тобто має певні негативні наслідки для споживача. Пункт 4 гл. 1 розд.1 Кодексу ГРМ вказує, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника, розуміються такі дії, внаслідок яких витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Отже, використовуючи свої повноваження щодо нарахування [PERSON] об`єму не облікованого природного газу, відповідач, для доведення правомірності таких дій, повинен був довести як факт несанкціонованого втручання так і вчинення їх позивачем. В зв`язку з цим, суд вважає слушними доводи представника позивача про те, що в переданому акті про монтаж газового лічильника [PERSON] 03.09.2019 р. вказано лише одну пломбу №С13333246, претензій по якій у сторін не виникло. Акта про пломбування таврами зразка «14 Н РЧ» та передачу позивачу на збереження лічильника газу з цими пломбами, суду надано не було, а відтак відсутні підстави стверджувати, що відмінність відбитку могло бути наслідком дій позивача. Підпунктом 37. п. 4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 24.10.2018 року по справі №914/2384/17. Однак, відповідачем не було доведено вчинення з боку позивача складових цього правопорушення, зокрема і наслідків (дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача). Враховуючи вищенаведені обставини та те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту втручання в роботу лічильника, не доведено викривлення облікованих даних газу, в той час, як викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу, а також те, що відповідачем не було доведено втручання в роботу ЗВТ самим позивачем, в той час, як для доведення правомірності здійснених відповідачем донарахувань позивачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) з боку позивача, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог позивача. Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною Радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства. З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права. Як зазначено у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн., з огляду на звільнення позивачки від сплати судового збору при поданні позовної заяви. Щодо витрат на правничу допомогу. Представник відповідача заперечував щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката з огляду на не підтвердження таких витрат належними доказами. Згідно п. 4.3 Договору про надання правової допомоги без номеру від 24.01.2020 року, укладеного між адвокатом Лагодою А.А. та [PERSON] , остання зобов`язалася сплатити у повному обсязі вартість послуг, визначеної розрахунком вартості послуг під час надання правової допомоги. При цьому підтвердженням оплати вартості послуг є підписання сторонами розрахунку суми вартості послуг при наданні правової допомоги (арк. справи 4). Такий розрахунок доданий до позовної заяви (арк. справи 2), він підтверджує сплату [PERSON] адвокату Лагода А.А за договором про надання правової допомоги 10 тис. грн. ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2)необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного суду від 19.02.2020 року справа №755/9215/15-ц. Витрати на професійну правничу допомогу по справі були розподілені у відповідності до документально підтверджених доказів поданих представником позивача на час ухвалення судового рішення. Щодо\~\~стягнення витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 10000,00 грн. суд вважає, що у разі стягнення таких витрат відбудеться порушення права власності відповідача. Оскільки якщо суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу не достатньо розгляне особливості справи та не встановить баланс між інтересами сторін, внаслідок цього змусить відповідача нести надмірний індивідуальних тягар. В такому випадку відбудеться порушення Статті 1 Протоколу №1 (захист власності)\~Європейської Конвенції з прав людини. Оцінивши надані суду докази представником позивачки про витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи, особливості справи та її складність, не прийняття участі представником позивачки, суд дійшов висновку, що такий розмір витрат є неспівмірним із\~\~складністю справи та необґрунтованим, а саме в частині участі представника в судовому засіданні, а тому їх розмір необхідно зменшити до 7000,00 грн. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 27 січня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial