Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «АВТО ПРОСТО» про встановлення права платити фіксовану ціну за автомобіль. Свій позов мотивує тим, що 08.06.2011 року між позивач та відповідачем було укладено [PERSON] № 365013 про покупку автомобіля КІА Rіо вартістю 129 600,00 грн. 15.06.2012 року позивач отримав автомобіль від ТОВ «АВТО ПРОСТО», місячна оплата за авто становила 1 569,06 грн. Протягом наступного часу після отримання автомобіля позивач продовжує виплачувати його вартість у розстрочку платежу. І з кожним місяцем зростає сума по розстрочці платежу, але позивач вважає, що оскільки він вже отримав автомобіль, то сума його оплат повинна відображати ринкову вартість автомобіля на момент його отримання і не повинна зростати. [PERSON] відповідач з кожним місяцем збільшує ціну. Позивач вважає, що це неправомірно і звертається за захистом своїх майнових прав до суду тому, що вищезначене є порушенням п.13 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» де зокрема зазначено, що незаконно визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. [PERSON] зобов'язати відповідача - ТОВ «АВТО ПРОСТО», встановити фіксовану суму вартості автомобіля та щомісячних оплат для позивача - [PERSON], по [PERSON] № 365013 від 08.06.2011 року у відповідності з тією, що була на момент отримання авто, а саме: 15.06.2012 року вартість авто становить 129 600,00 грн., а місячна оплата за авто становить 1 569,06 грн. та зробити перерахунок щомісячних оплат у відповідності з фіксованою ціною 1 569,06 грн. починаючи з 15.06.2012 року. Судовий збір у повному обсязі стягнути з відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Вважає, що умови [PERSON] № 365013 є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, і що ТОВ «АВТО ПРОСТО» здійснює нечесну підприємницьку практику, оскільки діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» вводить споживача в оману, фонди групи з придбання автомобіля формуються виключно за рахунок внесків інших учасників системи, без залучення коштів ТОВ «АВТО ПРОСТО», а оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками [PERSON]. У спірній [PERSON] взагалі не зазначена відповідальність відповідача у випадку порушення або не виконання умов [PERSON], що є порушенням ч.ч. 1, 2, 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, спірна [PERSON] містить ознаку, зазначену в п. 16 ч. З ст. 18 Закону про захист прав споживачів, а тому такі умови [PERSON] слід визнати як несправедливі. Також в [PERSON] № 365013 від 08.06..2011 р. не встановлено строк, після якого [PERSON] припиняє свою дію. Пояснив, що свідомо негативна позиція відповідача по відношенню до його фінансових інтересів унеможливило врегулювання спірних питань способом взаємних компромісів, що і привело до ситуації, коли позивач вимушений звернутися за захистом своїх майнових інтересів до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився. Надіслав до суду пояснення та заперечення, просив розглядати справу без їх участі. В запереченні зазначив, що між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та [PERSON] було укладено [PERSON] № 365013 від 08 червня 2011 року. Відповідно до ст.1 Предметом [PERSON] є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля. [PERSON] укладена в рамках системи послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) в групах АвтоТак, яку створено ТОВ "АВТО ПРОСТО". Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. При виконанні [PERSON] з учасниками, укладеними в рамках системи АвтоТак, ТОВ "АВТО ПРОСТО" надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи АвтоТак. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, а також інші послуги, передбачені [PERSON]. Укладена між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та [PERSON] [PERSON] складається з основного тексту [PERSON], Додатку № 1 (анкети учасника) та Додатку № 2 (Правила функціонування системи придбання в групах "АвтоТак"). Всі додатки підписані сторонами і є невід'ємними частинами [PERSON]. [PERSON] та Додатки № 1 та 2 до неї містять опис послуг, що надаються ТОВ "АВТО ПРОСТО". Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов [PERSON]. Таким чином, позивачу до підписання [PERSON], довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються відповідачем. Підпис Учасника в [PERSON] стоїть поряд зі вказаною статтею, що є свідченням обізнаності позивача як відносно предмету [PERSON], так і щодо його прав та обов'язків за договором. Підписавши [PERSON] учасник має сім днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак, причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення учасник має повідомити [PERSON] шляхом подання заяви до центрального офісу. Неподання своєї заяви про розірвання [PERSON] за п.13.8. Додатку №2 до [PERSON] та підпис позивача на [PERSON] та Додатках до неї є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст [PERSON] і Додатків до неї, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов. На виконання ст. 7 та ст.8 Додатку № 2 до [PERSON] [PERSON] був переданий автомобіль марки КІА модель КІО, кузов 294СВ41АВСК057560, білого кольору, 2012 року випуску, зареєстрований ЦБДР та АС при МВС 15.06.2012 року, свідоцтво про Реєстрацію ТЗ серії САК №807217. За період дії [PERSON] позивачем сплачено 83 Повних внесків з 120-ти передбачених [PERSON]. Таким чином борг позивача за [PERSON] складає 37 (тридцять сім) Повних внесків. Розмір складових щомісячного платежу встановлений у відсотках, а не в твердій сумі. У відповідності до Додатку №1 до [PERSON], розділу 1 Додатку №2 до [PERSON], ст. 2 Додатку № 2 до [PERSON], оскільки розмір Повного щомісячного внеску визначається у відсотках до встановленої Виробником актуальної ціни автомобіля, відсотки розміру щомісячних платежів залишаються незмінними, а ціна може змінюватися в разі, якщо її змінює Виробник та/або Імпортер. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог повністю. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши надані сторонами докази у справі, вислухавши пояснення учасників процесу, судом встановлено наступне. Між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та [PERSON] було укладено [PERSON] № 365013 від 08 червня 2011 року, предметом якої є надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля. (а.с.11). Укладена між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та [PERSON] [PERSON] складається з основного тексту [PERSON], Додатку № 1 (анкети учасника) та Додатку № 2 (Правила функціонування системи придбання в групах "АвтоТак") (а.с.11-14). Статтею 5 [PERSON] та Додатком №1 до [PERSON], чітко передбачено зобов'язання Позивача, щодо здійснення платежів за угодою та їх розмір (а.с.11). Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Цивільне законодавство базується на принципі обов'язкового виконання сторонами зобов'язань за договором. Відповідач свої зобов'язання виконав у повному обсязі. За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не передбачено договором або законом. Статтею 652 ЦК України передбачено можливість зміни договору за згодою сторін у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору. В судовому засіданні встановлено та не заперечено позивачем, що позивачу був переданий автомобіль марки КІА модель RІО, кузов Z94СВ41АВСR057560, білого кольору, 2012 року випуску, зареєстрований ЦБДР та АС при МВС 15.06.2012 року, свідоцтво про Реєстрацію ТЗ серії САК №807217. За угодою про надання послуг за системою АвтоТак послуги починають надаватися з моменту підписання [PERSON] за визначеними в Додатку № 1 до [PERSON] цінами у відсотках від взаємно обраного критерію - ціни автомобіля, що діє в місяці сплати. Такий спосіб визначення ціни погоджений між учасником та ТОВ "АВТО ПРОСТО" шляхом підписання [PERSON]. Механізм визначення ціни автомобіля детально викладений в Правилах функціонування системи придбання в групах АвтоТак (Додаток № 2 до [PERSON]). Розмір оплати послуг (адміністративні витрати) встановлений у відсотках, а не в твердій сумі. Позивачем та Відповідачем в ст. 2 Додатку № 2 до [PERSON] погоджено, що розмір кожного Повного щомісячного внеску (у тому числі адміністративних витрат) визначатиметься у відсотках до встановленої щомісячно Виробником чи Імпортером актуальної ціни автомобіля. Право на розрахунок щомісячних платежів у відповідності до Поточної ціни товару (Автомобіля) також закріплено в Ліцензійних умовах провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, затверджених Розпорядженням № 1676 від 09.10.2012 року Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах", зокрема, відповідно до п. 6.2. Ліцензіат під час провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах з урахуванням вимог цих Ліцензійних умов може: змінювати розмір періодичних платежів на підставі зміни поточної ціни товару, встановленої постачальником; Згідно зі ст. 632 Цивільного кодексу України "ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін". Зазначення в договорі вартості послуг (ціни договору) не в твердій сумі, а у відсотках від певного, взаємно обраного, критерію не протирічить чинному законодавству, а тому жодним чином не порушує прав споживача. Такий спосіб визначення ціни погоджується між учасником та [PERSON] в угоді. Механізм визначення ціни автомобіля детально викладений в Правилах функціонування системи придбання в групах АвтоТак (розділ 1 та ст. 2 Додатку № 2 до [PERSON]). Вимога позивача в якій просить суд встановити розмір внеску позивача за [PERSON] за фіксованою ціною автомобіля та в розмірі 1569,06 грн., що діяв на момент отримання автомобіля (15.06.2012 року) є необгрунтованою. Позивач не зазначає ані розрахунку з якого він виходить, заявляючи вимогу, ані положень [PERSON] з яких виходить позивач, ані положення цивільного законодавства, визначаючи розмір внеску. Умови [PERSON] про застосування актуальної ціни автомобіля до розрахунку щомісячних внесків не порушують принцип добросовісності, оскільки ціна автомобіля може як збільшуватись так і зменшуватись, що відповідно і відбувається. Ціна автомобіля безпосередньо залежить від економічної ситуації в державі та курсу долара США до гривні, а відповідно формування вартості автомобіля лежить поза контролем сторін [PERSON]. Твердження позивача, що умови спірної [PERSON], виходячи з вимог Закону про «Захист прав споживачів» є несправедливими, суд вважає не доведеним, оскільки питання невідповідності умов [PERSON], які укладаються з ТОВ «АВТО ПРОСТО» нормам ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» вже була предметом розгляду у Верховному Суді України, за наслідком якого було винесено Постанову № 6-40цс13 від 11.09.2013 року відповідно до якої: «Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов 'язків на шкоду споживача. Аналізуючи норму ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», молена дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. З, ч. З ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови завдають шкоди споживачеві». Проводячи системний аналіз умов [PERSON] через призму вимог, встановлених ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» приходимо до наступних висновків. По-перше, умови [PERSON] про застосування актуальної ціни автомобіля до розрахунку щомісячних внесків не порушують принцип добросовісності, оскільки ціна автомобіля може як збільшуватись так і зменшуватись, що відповідно і відбувається. Ціна автомобіля безпосередньо залежить від економічної ситуації в державі та курсу долара США до гривні, а відповідно формування вартості автомобіля лежить поза контролем сторін [PERSON]. По-друге, відсутній дисбаланс прав та обов'язків на шкоду позивача, як споживача. Відповідач за [PERSON] має набагато більше зобов'язань та менше прав ніж Позивач. По-третє, відсутня шкода яку завдано умовами [PERSON] позивачу як споживачу. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 08 червня 2011 року під час укладення угоди, отримав примірник угоди та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО». Відповідно до ст. 10 підписання цієї угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї. Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися та прийняти її чи відмовитись від участі в системі «Авто Так». При цьому в разі розірвання угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «АВТО ПРОСТО». Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» про розірвання угоди. Однак [PERSON] із заявою про розірвання угоди в семиденний термін до ТОВ «АВТО ПРОСТО» не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами угоди. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги позивача [PERSON] до відповідача щодо зобовязання встановити фіксовану ціну щомісячних проплат у відповідності з тією, що була на момент отримання авто, а саме: 15 червня 2012 року місячна оплата становить 1569,06 грн., враховуючи, що за наслідком укладення відповідного договору сторони взяли на себе певні зобовязання, зокрема, відповідач взяв на себе зобовязання надати позивачу фінансування на отримання автомобіля, а позивач виплати відповідачу відповідні грошові кошти щомісячними платежами у порядку, розмірах та строки встановлені умовами договору, що і було виконано. Положення даного договору викладені у письмовій формі, не є незрозумілими та під час ознайомлення позивача з ними не могли залишитися поза її увагою або бути нею неправильно сприйнятими. Позивач з положеннями зазначеного договору погодивсь, підписавши його без зауважень, і тим самим добровільно прийняв на себе обовязки, що з нього випливають. Таким чином, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог позивача, а тому вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні.

Outcome: dismissed