Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

13.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що лишилося після смерті [PERSON], [INFO], померлої [INFO] року, а саме: на земельну ділянку [NUMBER] площею 657 кв.м. садівничого товариства "Тяжпромелектропроект" масиву садівничих товариств "Дружба колективів", що розташована по [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його бабуся - [PERSON], [INFO]. [INFO] року помер його батько, син [PERSON] - [PERSON]. [INFO] року помер чоловік [PERSON] - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,0657 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем померлої є він. Вказана земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю гр.. [PERSON]. [PERSON] та її чоловік [PERSON] придбали у [PERSON] вказану земельну ділянку, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 11.06.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Коляда Т.Г. за реєстровим номером 2-2139. Після смерті [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на вказану земельну ділянку, в порядку спадкування за законом. 20.07.2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова прийняв рішення, яким визнав за [PERSON], як за спадкоємицею першої черги за законом після померлого [INFO] року чоловіка [PERSON]. право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 657 кв.м. садівничого товариства "Тяжпромелектропроект" масиву садівничих товариств "Дружба колективів", що розташована по [ADDRESS]. Однак, законодавчо визначену процедуру оформлення земельної ділянки на своє ім'я не здійснила. Після смерті бабусі він, у встановлений законом строк, звернувся до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та після сплину шестимісячного строку на прийняття спадщини. Подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Нотаріус прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу та запропонував звернутися до суду. Позивач [PERSON] на судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить задовольнити, справу розглядати у його відсутність. В разі неявки відповідача не заперечував проти прийняття рішення при заочному розгляді. Уповноважений представник відповідача - Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують неявку з поважної причини, заяви про перенесення судового засідання або про розгляд справи за відсутністю представника не надав. Оскільки з причини неявки представника відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності вимог до ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю представника відповідача. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Уповноважений представник третьої особи - Шостої Харківської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що [INFO] року померла бабуся позивача - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], копію якого долучено до матеріалів справи. [INFO] року помер батько позивача, син [PERSON] - [PERSON]. [INFO] року помер чоловік [PERSON] - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,0657 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем померлої є позивач [PERSON]. Вказана земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю гр.. [PERSON], що підтверджується даними державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 896. [PERSON] та її чоловік [PERSON] придбали у [PERSON] вказану земельну ділянку, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 11.06.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Коляда Т.Г. за реєстровим номером 2-2139, копію якого долучено до матеріалів справи. Після смерті [PERSON], [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом про визнання права власності на спірну земельну ділянку, в порядку спадкування за законом. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2010 року, позовні вимоги [PERSON] - задоволено. Визнано за [PERSON], як за спадкоємицею першої черги за законом після померлого [INFO] року чоловіка [PERSON], право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 657 кв.м. садівничого товариства «Тяжпромелектропроект» масиву садівничих товариств «Дружба колективів», що розташована по [ADDRESS]. Після прийняття судом рішення, [PERSON] законодавчо визначену процедуру оформлення земельної ділянки на своє ім'я не здійснила. Після смерті [PERSON], позивач, у встановлений законом строк, звернувся до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та після сплину шестимісячного строку на прийняття спадщини, подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] 30.01.2017 року державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори прийняв постанову №351/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з підстав того, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № [NUMBER] від 30.01.2017 року, право власності на вищезазначену земельну ділянку за гр.. [PERSON] не зареєстровано. Як стверджує спадкоємець, державний акт на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON], яка померла [INFO] року, не отримувала. Тобто, документа, який би з достовірністю підтверджував її право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 657 кв.м. садівничого товариства "Тяжпромелектропроект" масиву садівничих товариств "Дружба колективів", що розташована по [ADDRESS], не існує. [PERSON] відмовлено у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно та запропоновано звернутися до суду першої інстанції за місцезнаходженням спадкового майна. На запит Державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори, в.о. начальника Харківського міського реєстраційного відділу Харківської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" надано відповідь, копію якої долучено до матеріалів справи, з змісту якої вбачається, що згідно Державного реєстру земель (книг реєстрації державних актів на право власності на землю громадян, юридичних осіб та договорів оренди, постійного та тимчасового користування землею) Державний акт на право власності на земельну ділянку за цільовим призначенням: для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0657 га, не зареєстрований на ім'я [PERSON] згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коляда Т.Г. від 11.06.1997 року за реєстровим № 2-2139, [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Положеннями ст.. 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Оскільки, спірна земельна ділянка була придбана під час шлюбу подружжям [PERSON] та [PERSON], то кожному з подружжя належала рівна її частина. Після смерті [PERSON], його дружина [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визнання права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом. За змістом мотивувальної частини рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2010 року, яким задоволено позовні вимоги [PERSON], 03.02.2000 року Харківським міським головою було видане розпорядження № 177 «Про реєстрацію договору купівлі-продажу земельної ділянки по [ADDRESS]», яким було вирішено зареєструвати договір купівлі-продажу земельної ділянки № [NUMBER] площею 657 кв.м. садівничого товариства «Тяжпромелектропроект» масиву садівничих товариств «Дружба колективів», який укладено між громадянами [PERSON] (продавець) та [PERSON] і [PERSON] (покупці) та посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Коляда Т.Г. (реєстраційний № 2-2139 від 11.06.1997 року); управлінню земельних ресурсів оформити та видати гр.гр. [PERSON] та [PERSON] правовстановлюючі документи на право приватної власності на землю для ведення садівництва згідно з п. 1 цього розпорядження. Станом на момент смерті [PERSON] державного акту позивач [PERSON] та її чоловік не отримали. За життя, [PERSON] не зареєструвала рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2010 року в установленому законом порядку. Згідно з положеннями ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Нормами ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з положеннями ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За нормами Земельного кодексу України, до документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, належать державний акт про право власності на земельну ділянку, цивільно-правова угода щодо відчуження земельної ділянки, укладена в порядку, встановленому законом (договір купівлі - продажу, дарування, довічного утримання тощо), а також свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя,який його пережив, та батьки. Спадкоємці першої черги - син спадкодавця [PERSON] - [PERSON], помер [INFO] року. [INFO] року помер чоловік [PERSON] - [PERSON]. Єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] є її онук, позивач у справі - [PERSON] Спадкоємець має прийняти спадщину в порядку та строки, передбачені ст. 1269, ст. 1270 ЦК України. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 1258, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Вимогами ч.1 ст. 1266 ЦК України, передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач використав своє право на звернення з заявою про прийняття спадщини та звернувся до державного нотаріусу у встановлений законом строк, однак в видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку, оскільки [PERSON] за життя не встигла оформити право власності після смерті чоловіка [PERSON]. Згідно з положеннями ч.1 ст.. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до вимог п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з положеннями до ст.. 202 Земельного кодексу України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2009 р. N 439 «Про затвердження порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку» територіальний орган Держкомзему за місцем знаходження земельної ділянки проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності на неї. Власник земельної ділянки подає для здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку такі документи: а) державний акт з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку; б) цивільно-правовий договір про відчуження земельної ділянки у разі набуття права власності на земельну ділянку за таким договором або свідоцтво про право на спадщину. За резолютивною частиною рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2010 року, за [PERSON] як за спадкоємицею першої черги за законом після померлого [INFO] року чоловіка [PERSON], визнано право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 657 кв.м. садівничого товариства «Тяжпромелектропроект» масиву садівничих товариств «Дружба колективів», що розташована по [ADDRESS], однак у встановленому законом порядку не зареєстровано. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі - [PERSON] та право власності на спадкове майно перейшло до нього в порядку ст. 1266, ст.. 1276 ЦК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved