Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 12006,30грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що позивач за договором отримав права страховика від ПрАТ «СК «Лафорт», яке виплатило страхове відшкодування в розмірі 24012,60грн за пошкодження автомобіля ФІАТ д.н.з. АМ 1448АХ у ДТП, що мало місце 04.05.2012р. з вини відповідача - водія автомобілю ВАЗ 2101 д.н.з.ВЕ 1073АЕ, до керування якого за умовами обовязкового страхування він не допускався через водійський стаж менший за три роки, а тому водій має відшкодувати 50% страхового відшкодування. У судовому засіданні позивач був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що він керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з.ВЕ 1073АЕ, на який мався страховий поліс СК «Лафорт», останнє до нього вимог відшкодування не заявляло, про відступлення прав страховика його не повідомляли, позов предявлено після спливу строку позовної давності; він має малолітню дитину і таке стягнення поставить його сімю в скрутне матеріальне положення. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 04.05.2012року о 10.30год. на автодорозі "Одеса-Мелітопіль - Новоазовськ", при проїзді в напрямку м.Херсон по 149км поблизу с.Коларово Жовтневого району відповідач [PERSON], який знаходився за кермом автомобілю «ВАЗ 2101», реєстраційний номер [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, перед початком обгону, не впевнився у безпеці маневру та в тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, та ігноруючи вимоги дорожньої розмітки 1.1 "суцільна біла лінія, яка розділяє протилежні напрямки руху, та яку пересікати забороняється", виїхав на полосу зустрічного руху, в наслідок чого допустив зіткнення із рухаючимся в зустрічному напрямку автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] За даним фактом відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності із накладенням штрафу, що підтверджується копією постанови судді Заводського райсуду м.Миколаєва від 21.06.2012р.(справа №3/1412/1843/12). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Фіат», реєстраційний номер [NUMBER], був пошкоджений, розмір збитків склав 24012,60грн, що підтверджується копією страхового акта №14-12-00046-01-1/1 від 12.10.2012р. Встановлено, що на момент ДТП цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу ВАЗ 2101, д.н ВЕ 1073АЕ, було застраховано в ПрАТ "Страхова Компанія "Лафорт" за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АВ/6292899 від 12.03.2012р). Останнім було виплачено страхове відшкодування за пошкодження автомобіля під час вказаного ДТП у розмірі 24012,60грн., що підтверджується наявними у справі копіями полісу, заяви потерпілого, платіжного доручення від 01.11.2012р. 01.07.2013р. між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ "СК "Лафорт" було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким останній відступив фактору(позивачу) свої права грошових вимог до боржників, у тому числі, за вказаним ДТП. Відповідно до вимог ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.38-1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, що діяла на час ДТП), якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу водієм, водійський стаж якого є меншим, ніж визначено умовами договору страхування, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок ДПТ, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до договору обов'язкового страхування (поліс №АВ/6292899 від 12.03.2012р.) до керування забезпеченого автомобілю ВАЗ 2101, д.н ВЕ 1073АЕ особи з водійським стажем менше 3-х років не були допущені. Відповідач 04.05.2012р. керував забезпеченим автомобілем в порушення цієї умови страхування, оскільки мав на той час згідно водійського посвідчення від 14.04.2012р. 21 день водійського стажу. Доказів, які б спростовували викладені факти, відповідачем не надано. Відповідно до положень ст.ст.256-268 ЦК України особа для отримання захисту свого порушеного права має звертатися до суду в межах строку позовної давності (загальна позовна давність 3 роки); за регресними зобовязаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання. Суд вважає, що позивачем строк позовної давності не пропущений, оскільки зобовязання по відшкодуванню було виконане страховиком 01.11.2012р., тому позовна давність для захисту права за цим зобовязанням у травні 2015р. ще не сплинула. Отже, за фактичними обставинами справи та наведеними правовими нормами вимоги позивача слід задовольнити. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved