Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" м. Дніпропетровськ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 24.01.2007 року уклало з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого ПАТ КБ "Приватбанк" видав [PERSON] кредит у розмірі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, узгодивши Умови та правила надання банківських послуг. Однак, відповідач належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 31.10.2013 року в розмірі 15196 грн. 93 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.01.2007 року у розмірі 15196 грн. 93 коп. Представник позивача, Тимчик Б.О., який діє на підставі довіреності, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до кредитного договору № б/н від 24.01.2007 року ЗАТ КБ "Приватбанк" надав [PERSON] кредит у розмірі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №4149605337492276 зі сплатою 36% з розрахунку 360 днів на рік., з терміном дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії картки, узгодивши Умови та правила надання банківських послуг (а. с. 10-14). Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24.01.2007 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 31.10.2013 року становить 15196 грн. 91 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 3878 грн. 57 коп.; заборгованість за процентами в сумі 7674 грн. 74 коп.; нарахована комісія в сумі 38 грн. 79 коп.; прострочена комісія в сумі 2404 грн. 96 коп.; заборгованість по судовим штрафам в сумі 1199 грн. 85 коп. (а. с. 6-9). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved