Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

У 04 вересня 2019 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕКС НАВІГАТОР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Поданий позов обґрунтовує тим, що 08 лютого 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11115924000 від 08.02.2007 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено Договір іпотеки від 08.02.2007 (надалі - Договір іпотеки), згідно умов якого іпотекодавцем було передано в іпотеку нежитлове приміщення кафе-бару загальною площею 59,3 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно із п. 2.1.1 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Пунктом 5 договору іпотеки передбачено застереження про задоволення вимог Іпотекодежателя. Згідно п. 5.1 договору іпотеки сторони досягай згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Іпотеко держатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на Предмет іпотеки: передачу Іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; право Іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 08.12.2011 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» відступило Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11115924000 від 08.02.2007 та за договором іпотеки від 08.02.2007 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевченко Д.Г. за №2949, 2950 від 08.12.2011 року позивач на електронних торгах став переможцем та придбало право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11115924000 від 08.02.2007 із забезпеченням згідно договору іпотеки від 08.02.2007 року - нежитлове приміщення кафе-бару загальною площею 59,3 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.02.2019року після повного розрахунку за придбане майно на електронних торгах між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ "ЛЕКС НАВІГАТОР" було укладено відповідні договори: договір № 1152/К купівлі-продажу майнових прав від 13.02.2019 та договір відступлення права вимоги за іпотечним договором 08 лютого 2007 року від 13.02.2019; складено акт приймання-передачі документів від 13.02.2019 про що відповідно було повідомлено боржника - [PERSON] (реєстраційний номер ОКПП: [NUMBER] ). На підставі вищенаведеного відбулася заміна кредитора у зобов`язаннях та до ТОВ "ЛЕКС НАВІГАТОР" перейшли усі права старого (первісного) кредитору і старого (первісного) іпотекодержателя по всіх вказаних вище правочинах (договорах), в обсязі та на умовах що існували на момент переходу цих прав. Отже на думку позивача, ТОВ "ЛЕКС НАВІГАТОР" набуло статусу нового кредитора за кредитним договором та нового іпотекодержателя за договором іпотеки. Відповідач систематично не виконує основне зобов`язання за укладеним кредитним договором, не повертає отриманий кредит, не сплачує проценти за його користування, не здійснює всі інші платежі за договором у встановлених договором розмірах і строках та не виконує свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Станом на 13,02,2019 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становив 1 232 913.72 грн. Позивачем було направлено вимогу від 25.02.2019 за вих. № 800/157 про усунення порушень з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки на адресу відповідача, яку останній отримав 18.03.2019 року. Таким чином, з підстав передбачених Законом України «Про іпотеку» та відповідно до умов кредитного договору. Іпотечного договору. ТОВ "ЛЕКС НАВІГАТОР" набуло право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, а саме шляхом передачею Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Однак, як нещодавно стало відомо позивачу на предмет іпотеки, а саме нежитлове приміщення кафе-бару загальною площею 59,3 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), Першим міським ВДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області в рамках виконавчого провадження № АСВП 45048782 було накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 11.04.2014 (номер запису про обтяження в реєстрі 7309842 від 13.10.2014). Таким чином, ТОВ «ЛЕКС НАВІГАТОР» позбавлений можливості реалізації свого права на задоволення вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Однак, є усі законні підстави для скасування наявного арешту накладеного на предмет іпотеки з огляду на наступне. Виконавче провадження № 45048782, в рамках якого було накладено арешт на майно боржника, було закінчено з підстав визначених п.4 ч.1 ст.49 та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження». Постанову про закінчення виконавчого провадження було винесено державним виконавцем Пегелею В.В. 16.07.2015 року. В даному випадку первинна державна реєстрація іпотеки відбулася 08.02.2007 року за реєстраційним номером іпотеки в Державному реєстрі 4469606. Отже, позивач має пріоритет на задоволення своїх вимог, що забезпечені іпотекою, відносно інших кредиторів боржника - у тому числі стягувачів у зведеному виконавчому провадженні, у яких виникло право на звернення стягнення на майно боржника, що вже передано в іпотеку, а саме на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Крім того, звертаю увагу, що ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок звернення стягнення на заставлене майно. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів: вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставо держателя. Жодна із вищеперелічених обставин відсутня. Таким чином, з урахуванням всіх наведених вище обставин та норм чинного законодавства України, накладений державним виконавцем Першого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ в рамках виконавчого провадження № АСВП 45048782 арешт на нежитлове приміщення кафе-бару загальною площею 59,3 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , повинен бути знятий. Просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме приміщення кафе-бару, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що був накладений державним виконавцем Першого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ в рамках виконавчого провадження № АСВП 45048782 та чинний в межах зведеного виконавчого провадження №45555320. Ухвалою суду від 10.09.2019 року відкрито провадження по справі та справу призначено у підготовче засідання у загальному провадженні. 27 листопада 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позов третьої особи Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області у якому відділ при вирішенні позовних вимог покладається на думку суду. 28 січня 2020 року ухвалою суду закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився проте, подав до суду клопотання у якому позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без участі представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений у встановленому законом порядку проте, направив до суду заяву у якій визнає позовні вимоги. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача представника в судове засідання також не направила, про час та місце розгляду повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 08 лютого 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11115924000 від 08.02.2007. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки від 08.02.2007 року, згідно умов якого іпотекодавцем було передано в іпотеку нежитлове приміщення кафе-бару загальною площею 59,3 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно із п. 2.1.1 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Пунктом 5 договору іпотеки передбачено застереження про задоволення вимог Іпотекодежателя. Згідно п. 5.1 договору іпотеки сторони досягай згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Іпотеко держатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передачу Іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; право Іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 08.12.2011 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» відступило Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11115924000 від 08.02.2007 та за договором іпотеки від 08.02.2007 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевченко Д.Г. за №2949, 2950 від 08.12.2011 року позивач на електронних торгах став переможцем та придбало право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11115924000 від 08.02.2007 із забезпеченням згідно договору іпотеки від 08.02.2007 - нежитлове приміщення кафе-бару загальною площею 59,3 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.02.2019 року після повного розрахунку за придбане майно на електронних торгах між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ "ЛЕКС НАВІГАТОР" було укладено відповідні договори: договір №1152/К купівлі-продажу майнових прав від 13.02.2019 та договір відступлення права вимоги за іпотечним договором 08 лютого 2007 року від 13.02.2019; складено акт приймання-передачі документів від 13.02.2019 про що відповідно було повідомлено боржника - [PERSON] (реєстраційний номер ОКПП: [NUMBER] ). На підставі вищенаведеного судом вбачається, що відбулася заміна кредитора у зобов`язаннях та до ТОВ "ЛЕКС НАВІГАТОР" перейшли усі права старого (первісного) кредитору і старого (первісного) іпотекодержателя по всіх вказаних вище правочинах (договорах), в обсязі та на умовах що існували на момент переходу цих прав. Суд вважає, що ТОВ "ЛЕКС НАВІГАТОР" набуло статусу нового кредитора за кредитним договором та нового іпотекодержателя за договором іпотеки. На предмет іпотеки, а саме нежитлове приміщення кафе-бару загальною площею 59,3 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), Першим міським ВДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області в рамках виконавчого провадження № АСВП 45048782 було накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 11.04.2014 року (номер запису про обтяження в реєстрі 7309842 від 13.10.2014). Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позивач має пріоритет на задоволення своїх вимог, що забезпечені іпотекою, відносно інших кредиторів боржника - у тому числі стягувачів у зведеному виконавчому провадженні, у яких виникло право на звернення стягнення на майно боржника, що вже передано в іпотеку, а саме на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вимогами ст. 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільного права та інтересу може бути, крім інших, припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 № 606-ХІУ. що діяла на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.07.2015) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, у випадку не стягнення виконавчого збору або витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діє на сьогоднішній день) виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад наведених в Законі. Згідно із ч. 5 ст. 59 Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Крім того, згідно наданої третьою особою відповіді, позивачу відмовлено у знятті арешту та повідомлено, що 20.11.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 45048782 до зведеного виконавчого провадження № 45555320. Однак, і дана обставина не є перешкодою для зняття арешту з предмету іпотеки та не має перешкоджати реалізації Іпотекодержателем свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення кредиторських вимог відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно із ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 6, 7 ст. З Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотеко держателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Враховуючи наведені обставини, права позивача, як власника майна, а також відсутність у неї будь-яких зобов`язань суд дійшов висновку звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме приміщення кафе-бару, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що був накладений державним виконавцем Першого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ в рамках виконавчого провадження № АСВП 45048782 та чинний в межах зведеного виконавчого провадження №45555320. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню на користь позивача у розмірі 1921 грн. судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved