Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 16.03.2021 року звернулись до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської у м. Полтаві ради про встановлення порядку користування спірною квартирою та усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення, в якому просили усунути перешкоди в користуванні квартирою, зокрема вселити [PERSON] ( [INFO] ) [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) в квартиру [ADDRESS] . Встановити наступний порядок користування спірною квартирою [ADDRESS] : - виділити малолітньому [PERSON] сумісно з батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] у користування житлові кімнаті площею 7,2 кв. м., 12,5 кв. м. та лоджію площею 2,6 кв. м., що найближче відповідає їх частці в квартирі; - у користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити житлову кімнату площею 17,0 кв. м. та лоджію площею 1,4 кв. м.; - у загальному користуванні залишити приміщення кухні, коридору, вбиральні та ванної кімнати, та стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказували, що [PERSON] ( [INFO] ) на праві спільної часткової власності в розмірі 1/3 частини належить квартира [ADDRESS] (договір дарування додається). Іншими співвласниками зазначеної вище квартири є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ). Спірна квартира розташована на 5-му поверсі 10-ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., 1 кімната площею 12,5 кв.м., 2 кімната площею 7,2 кв.м., 3 кімната площею 17,0 кв.м., кухня площею 9,5 кв.м., вбиральна площею 1,0 кв.м., ванна площею 2,6 кв.м., коридор площею 8,7 кв.м., лоджії площею 1,4 кв.м. та 2,6 кв.м.,, що підтверджується копією технічного паспорта на квартиру за №139-18449 від 25.08.2015 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по 1/3 частині приміщення. До даної квартири мають доступ лише [PERSON] та [PERSON] в яких і знаходяться ключи від квартири та які обмежили в праві користування та проживання сім`ї [PERSON] , а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в належній їм квартирі. На підставі Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 16.03.2020 р. було зобов`язано [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] шляхом видачі ключів від квартри та не перешкоджання у подальшому доступі до житла, але Відповідачі жодним чином не виконали рішення суду. 03 лютого 2021 року [PERSON] у власних інтересах і інтересах малолітнього сина [PERSON] та [PERSON] звернулися з заявою до Полтавського відділу поліції відділення поліції ГУНП в Полтавській області про вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтею 356 КК України [PERSON] та [PERSON] відносно заявників та перешкоджання останнім в користуванні та проживанні в квартирі [ADDRESS] , оскільки не змогли потрапити до квартири. \~ \~ \~ \~15.02.2021 р. звернувшись до Полтавського відділу ГУНП представнику позивачів було повідомлене наступне: відомості в ЄРДР не внесені та письмову відмову представники поліції надати відмовились. Заява про вчинення кримінального правопорушення була передана дільничному на 30-денну перевірку. 15 лютого 2021 року була подана скарга слідчому судді Октябрському районному суду м. Полтава про бездіяльність слідчого в порядку ст. 356 КК України щодо зобов`язання уповноваженої особи Полтавського відділення ГУНП в Полтавській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення . Відповідно ухвали слідчого судді Октябрському районному суду м. Полтава від 17.02.2021 р. по справі №554/1322/21 скарга задоволена в повному обсязі. Станом на день подання даної позовної заяви у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відсутній доступ до квартири [ADDRESS] по причині заміни [PERSON] та [PERSON] замка вхідних дверей, внаслідок чого порушуються житлові права [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи конфлікті відносини між сторонами та не досягнення угоди між співвласниками про порядок користування спільним майном, вважали за необхідне встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.03.2021 року відкрито провадження у справі. 05.08.2021 року та 11.10.2019 року на адресу суду надійшов відзив від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , згідно якого останні визнали позов частково, та просили встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] , а саме: Виділити малолітньому [PERSON] у користування кімнату (2) площею 12,5 кв.м., та лоджію площею 2,6 кв.м., що найбільше відповідає розміру їх частки у квартирі [ADDRESS] ; Виділити [PERSON] та [PERSON] у користування кімнату (5) площею 7,5 кв.м., кімнату (6) площею 17 кв.м. та лоджію площею 1,4 кв.м. що найбільше відповідає розміру його частки у квартирі [ADDRESS] . Залишити у загальному користуванні наступні приміщення, а саме: кухню (7) площею 9,5 кв.м., ванну (4) площею 2,6 кв.м., вбиральню (3) площею 1 кв.м., коридор (1) площею 8,7 кв.м. В іншій частині позовних вимог відмовити, у зв`язку із безпідставністю позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказували, що вимоги [PERSON] та [PERSON] про усунення їм перешкод у користуванні житлом , а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] шляхом вселення є безпідставними, оскільки [PERSON] , [PERSON] не є співвласником квартири, а є лише членами сім`ї власника майна та його законними представниками. Змістом позовної заяви підтверджується той факт, що особисто [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідачі жодних перешкод в користуванні квартирою не чинили, оскільки він у вказаний період знаходився за межами території держави Україна і фізично не міг вчинити вказані дії, а сам факт звернення до поліції не може слугувати належним та достатнім доказом для задоволення позову в цій частині. Відповідачі вважають, що запропонований ними варіант порядку користування квартирою найбільше буде враховувати частки сторін у власності на спірне житлове приміщення. Ухвалою суду від 06.07.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справ до судового розгляду по суті У судове засідання учасники процесу не з`явились. Представник позивача надав заяву відповідно до якої просив слухати справу у його відсутності, позов підтримав повністю. Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову заперечував. Треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про день і час судового засідання. Неявка представників сторін, які не з`явились у судове засідання, не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного . За правилами ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено документально, що згідно договору дарування від 18.09.2015 року [PERSON] ( [INFO] ) на праві спільної часткової власності в розмірі 1/3 частини належить квартира [ADDRESS] . Іншими співвласниками зазначеної вище квартири є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії технічного паспорта на квартиру за №139-18449 від 25.08.2015 року. спірна квартира розташована на 5-му поверсі 10-ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., 1 кімната площею 12,5 кв.м., 2 кімната площею 7,2 кв.м., 3 кімната площею 17,0 кв.м., кухня площею 9,5 кв.м., вбиральна площею 1,0 кв.м., ванна площею 2,6 кв.м., коридор площею 8,7 кв.м., лоджії площею 1,4 кв.м. та 2,6 кв.м. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по 1/3 частині приміщенням. Позивачі у своєму позові посилались на обставини не допуску до квартири,конфліктність відносин між сторонами, чинення перешкод з боку відповідачів, та не досягнення угоди між співвласниками про порядок користування спільним майном у зв`язку з чим вони не мають можливості користуватися та розпоряджатися майном. Частинами 1та 4 статті 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст.321\~ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~зі ст.391ЦК України\~власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм Майном. У рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 р., в рішенні в справі "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24.06.2003 р. зазначено, що у разі, якщо публічний орган порушив закон чи допустив помилки у його застосуванні, суб`єкт приватного права не може відповідати за такі помилки публічних органів, а позбавлення особи майна на підставі цього є неприпустимим. Європейський Суд наголошує, що навіть у разі, якщо майно чи право на майно були набуті особою з тим чи іншим порушенням зі сторони третіх осіб, позбавлення власника такого майна чи права на майно вимагають наявності підстав, що виправдовують такий захід з точки зору вимог ст.1 Першого протоколу згідно з її тлумаченням в усталеній практиці Суду. А згідно з усталеною практикою Суду, при здійсненні будь-якого втручання має забезпечуватися "справедливий баланс" між необхідністю забезпечення загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основоположних прав відповідної особи, тобто, повинен дотримуватися принцип пропорційності. В своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року), зокрема, стосовно необхідності дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.ст.\~317,\~383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial