Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", третя особа:приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позову позивач зазначає, що 03.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович видав виконавчий напис №83688 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, в загальній сумі 8 528,02 грн. Вважаючи такий виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначав, що відповідач не міг дотриматися вимог щодо надання приватному нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору про надання кредиту, оскільки від самого початку кредитний договір був укладений без нотаріального посвідчення. Позивач наголошує на тому, що відповідач не надав жодних доказів в підтвердження безспірності заборгованості позивача. Таким чином через порушення процедури видачі виконавчого напису та відсутності належних доказів на підтвердження безспірності заборгованості боржника, позивач просить суд позов задовольнити. Ухвалою судді від 01.11.2021 року відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників процесу та витребувано у приватного нотаріусаКиївського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №83688 від 03.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заборгованості в розмірі 8528,02 грн. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 30.11.2021 року витребувано від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" копії документів, наданих приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгену Михайловичу для вчинення виконавчого напису №83688 від 03.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заборгованості в розмірі 8528,02 грн. У судове засідання позивач не з`явився, від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву та будь-яких клопотань до суду не надав. У судовому засіданні приватний виконавець відсутній, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні приватний нотаріус відсутній, про день та час розгляду справи повідомлявся за останнім місцем знаходження. Згідно Єдиного реєстру нотаріусів діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича тимчасово припинена. Суд дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. 14.12.2021 року від представника відповідача надійшла заява про неможливість надання копії документів, наданих приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича для вчинення виконавчого напису №83688 від 03.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заборгованості в розмірі 8528,02 грн., оскільки такі докази були надані нотаріусу при вчиненні виконавчого напису. За змістом п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Підпунктами 7.1-7.3 пункту 7 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Загальні положення» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що у справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. При кожному наступному вчиненні виконавчого напису за одним і тим самим зобов`язанням повторне подання копії документа, що встановлює заборгованість, не вимагається. У цих випадках нотаріус вимагає подання двох примірників витягу з особового рахунку та оригіналу зобов`язання. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Оскільки відповідачем не було виконано вимоги ухвали Щорського районного суду Чернігівської області від 30.11.2021 року без поважних причин, суд на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України визнає кредитний договір №1117887 від 29.07.2019 року, укладеним з ТзОВ «Авентус Україна» та позивачем, таким що не посвідчений нотаріально. Суд встановив, що 03.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, видав виконавчий напис, реєстр №83688, за яким з [PERSON] , за кредитним договором №1117887 від 29.07.2019 року, укладеним з ТзОВ «Авентус Україна», правонаступником якого на підставі Договору факторингу №2712-01 від 27.12.2019 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" звернуто стягнення на користь останнього на заборгованість за період з 29.07.2019 року по 28.05.2021 року в загальній сумі 8 528,02 грн. Суд також встановив, що на підставі заяви представника стягувача приватним виконавцемвиконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталієм Олександровичем відкрито виконавче провадження №66515697 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса Остапенко Є.М. від 03.06.2021 року, реєстр №83688. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Суд зазначає, що відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (в редакції до 26 листопада 2014 року), документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Натомість постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 були внесені зміни. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині внесених змін, зокрема, розділ 2, за яким внесено до такого «Переліку документів» «кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису за якими додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» При цьому ухвалою від 1 листопада 2017 року Вищого адміністративного суду України постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином суд встановив, що для видачі виконавчого напису нотаріусу відповідно до «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, які для одержання виконавчого напису повинні подаватися нотаріусу в оригіналі разом із документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 826/20084/14. Натомість кредитний договір №1117887 від 29.07.2019 року, укладеним з ТзОВ «Авентус Україна» та позивачем не був нотаріально посвідчений, внаслідок чого у порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича було видано 03.06.2021 року спірний виконавчий напис, реєстр №83688. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доказів на спростування того, що кредитний договір №1117887 від 29.07.2019 року, укладений з ТзОВ «Авентус Україна» та позивачем не був нотаріально посвідчений, відповідачем не надано. Своїм правом на подання відзиву відповідач не скористалося, витребуваних доказів до суду не надав. Також суд зазначає, що на підставі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Тобто сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Таким чином суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, оскільки суд повинен установити чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник безспірну заборгованість перед стягувачем. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15 а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року по справі № 916/3006/17. Суд зазначає, що нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише стягувачем, тому не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином суд робить висновок, враховуючи положення ст. 15, 16, 18 ЦК України та ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: 1) з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення; 2) а також з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Отже, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на наведене, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог відповідача за спірним виконавчим написом. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц. Таким чином, встановивши в судовому засіданні факт порушення приватним нотаріусом процедури вчинення спірного виконавчого напису за яким з позивача на користь відповідача звернуто стягнення на загальну суму 8 528,02 грн. то вказане є самостійною та достатньою підставою для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, враховуючи, що суд повністю задовольняє заявлені позовні вимоги позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати позивачем на оплату судового збору в сумі 908,00 грн. відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК. На підставі викладеного,

Outcome: approved