Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором від 26.05.2012 року в сумі 14655,49 грн., посилаючись на те, що вона є спадкоємцею після смерті [INFO] [PERSON] , який порушив свої зобов`язання за даним договором. Позовна заява мотивована тим, що 26.05.2012 року, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном його повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення боргу не реагував, унаслідок чого, станом на день його смерті - 08.05.2016 року за ним утворилась заборгованість за поточним тілом кредита в розмірі 14655,49 грн.. Спадкоємицею [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто спадщину прийняла фактично. 09.10.2017 року відповідачці направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, проте жодних дій щодо виконання викладених у цьому листі вимог нею виконано не було. Посилаючись на вищевикладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд задовольнити позовні вимоги повністю. Ухвалою суду від 22.12.2020 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, яке ухвалою від 12.02.2021 року було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив суд позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. Про судові засідання остання повідомлялась судовими повістками, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, відповідачка була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином. При цьому слід зазначити, що на адресу [PERSON] було направлено і копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до теперішнього часу такого відзиву суду також надано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні з цим правовідносини. Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", у зв`язку з чим, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 14.06.2018 року було змінено найменування з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", про що зазначено у п.1.7. Статуту АТ КБ "ПриватБанк". Позивач у своїй позовній заяві зазначив, що 26.05.2012 року, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 300,00 грн., розмір якого у подальшому збільшився до 5000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, вказаному в Тарифах. 13.09.2016 року кредитний ліміт відповідача знову було зменшено до 0,00 грн. Свої зобов`язання перед банком [PERSON] не виконував належним чином, у зв`язку із чим станом на травень 2016 року його заборгованість становить 14655,49 гривень по тілу кредита. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 та частиною 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України строк. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно до ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. В матеріалах справи міститься спадкова справа № 281/16, відкрита після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] , яка містить претензію кредитора АТ КБ «Приватбанк», подану 11.10.2017 року, на яку 07.05.2018 року ним отримана відповідь, в якій зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви відповідачки про прийняття спадщини, а тому банком 24.04.2020 року їй було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив [PERSON] вимогу про сплату заборгованості померлого [PERSON] за кредитним договором від 26.05.2012 року в сумі 14655,49 грн.. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Підписана [PERSON] 26.05.2012 року анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг. У відповідності із цією заявою відповідач ознайомився із договором надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, заборгованість по тілу кредиту у позичальника [PERSON] у даному випадку станом на 08.05.2019 року становить 14655,49 грн., а тому відповідні вимоги банку до його спадкоємиці [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки позивач звернувся до нотаріальної контори з претензією у встановлений ст.1281 ЦК України строк, тобто протягом шесті місяців з дня коли він дізнався про відкриття спадщини після смерті боржника, крім того, відповідачка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , є його єдиною спадкоємицею, доказів того, що вартість успадкованого нею майна становить менше, ніж розмір вимог кредитора, суду не надала, вимоги заявлені до неї позивачем не оспорювала . Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved