Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач - ПАТ «Альфа-Банк» звернувся з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 1 033 747, 94 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2007 року Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № 490050580 (Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" 19.08.2009 року було приведено у відповідність до вимог Закону України "Про акціонерні товариства" назву організаційно-правової форми шляхом перейменування на Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань ЗАТ "Альфа-Банк"). Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 15 188,12 доларів США, а третя особа - [PERSON] зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбаченні платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього (графіком погашення кредиту). Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши позичальнику [PERSON] кредит у сумі 15 188,12 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку, проте, останній взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 17.07.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 12 575,03 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 147 375,69 грн., за відсотками - 6 499,48 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 76 172,01 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв'язку з порушенням обов'язків щодо сплати кредиту, відповідно до умов кредитного договору відповідачу була нарахована неустойка. Розмір неустойки (пені) станом на 17.07.2014 року становить 255 191,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 2 990 771,88 грн. На підставі ст. 266, 258 ЦК України позивач самостійно обмежив розмір неустойки 12 місяцями з дня її нарахування, та визначив її розмір в сумі 69131, 43 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку склало 810200, 24 грн. В забезпечення виконання зобов'язань третьої особи (позичальника) [PERSON], що випливають з кредитного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 29.10.2007 року банк та відповідач [PERSON] уклали Договір поруки № 490050580 - П, за умовами якого відповідач як поручитель поручилася за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі Основного (кредитного) договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Згідно зі статтею 543 Цивільного кодексу України позичальник і поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань за Договором, а кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників (позичальника / поручителів) разом, так і будь-кого з них окремо. Відповідно до умов Договору поруки, поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Договором. На виконання умов Договору позичальнику та поручителю була направлена письмова вимога про досудове врегулювання спору, але дана вимога ні позичальником, ні поручителем не виконана. Зважаючи на невиконання позичальником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, сплати процентів та неустойки, банк вирішив стягнути наявну заборгованість з поручителя. Підтримавши позовні вимоги, представник позивача на адресу суду направив письмові заяви, в яких просить розглядати справу без його присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов ПАТ «Альфа-Банк» не визнала в повному обсязі, пред'явила зустрічний позов до ПАТ «Альфа-Банк», [PERSON] про визнання зобов'язань, що виникли з договору поруки припиненими. Зустрічний позов обґрунтований тим, що 29.10.207 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490050580 відповідно до умов якого [PERSON] отримав від ПАТ «Альфа-Банк» грошові кошти в сумі 15 188,12 доларів США. Цим договором встановлена відсоткова ставка 14,5 % річних за користування кредитом. 29.10.2007 р. між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір поруки № 490050580-П, відповідно до умов якого відповідач зобов'язалась солідарно з позичальником відповідати перед банком за порушення обов'язків щодо виконання умов кредитного договору [PERSON] (14,5 % річних). З 01.09.2008 р. банком в односторонньому порядку відсоткова ставка за кредитним зобов'язанням [PERSON] була підвищена до 15,5 % річних, що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого ПАТ «Альфа-Банк». Тобто, обсяг зобов'язань [PERSON] змінився в бік збільшення, а разом з цим збільшився обсяг зобов'язань поручителя [PERSON] Пунктом 5.4 Договору поруки передбачено, що у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором, порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. [PERSON] ні письмової, ні усної згоди на збільшення обсягу зобов'язань не надавала, будь-яких пропозицій щодо внесення змін чи доповнень до Договору поруки № 490050580-П від 29.10.2007 р. вона від банка не отримувала. Оскільки ПАТ «Альфа-Банк» порушив норми чинного законодавства та умови договору поруки, підвищивши розмір частини зобов'язань, що підлягає поверненню у відповідний термін, без згоди на те поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності [PERSON], як поручителя, що суперечить положенням ч.1 ст. 651 ЦК України, відповідач просила задовольнити її позовні вимоги за зустрічним позовом, визнати припиненою поруку з 01.09.2008 р., та, відповідно, відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення з неї, як поручителя, заборгованості за кредитним договором. Після отримання зустрічного позову, відповідач - ПАТ «Альфа Банк» письмових заперечень до суду не направив, доказів на спростування зазначених обставин не надав, свого представника у судове засідання не направив. Третя особа за первісним позовом і відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, письмових заперечень та свого представника до суду не направив, доказів на спростування зазначених обставин не надав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. 29.10.2007 року Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № 490050580 (Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" 19.08.2009 року було приведено у відповідність до вимог Закону України "Про акціонерні товариства" назву організаційно-правової форми шляхом перейменування на Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань ЗАТ "Альфа-Банк"). Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 15 188,12 доларів США, а третя особа - [PERSON] зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбаченні платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього (графіком погашення кредиту). Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши позичальнику [PERSON] кредит у сумі 15 188,12 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку, проте, останній взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 17.07.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 12 575,03 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 147 375,69 грн., за відсотками - 6 499,48 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 76 172,01 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв'язку з порушенням обов'язків щодо сплати кредиту, відповідно до умов кредитного договору відповідачу була нарахована неустойка. Розмір неустойки (пені) станом на 17.07.2014 року становить 255 191,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 2 990 771,88 грн. На підставі ст. 266, 258 ЦК України позивач самостійно обмежив розмір неустойки 12 місяцями з дня її нарахування, та визначив її розмір в сумі 69131, 43 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку склало 810200, 24 грн. В забезпечення виконання зобов'язань третьої особи (позичальника) [PERSON], що випливають з кредитного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 29.10.2007 року ПАТ «Альфа-Банк» та відповідач [PERSON] уклали Договір поруки № 490050580 - П, за умовами якого відповідач, як поручитель, поручилася за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі Основного (кредитного) договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 490050580 від 29.10.2007 р. та не спростовано ПАТ «Альфа-Банк», відсоткова ставка за користування кредитом з 01.09.2008 року була в односторонньому порядку змінена з 14,5 % до 15,5 % (а.с. 23). Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Умовами договору поруки №490050580-П від 29.10.2007р. не передбачена можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та/або укладення окремої угоди. Належні докази того, що відповідач - [PERSON] належним чином повідомлена банком про зміну відсоткової ставки за кредитом у бік збільшення, та дала таку згоду, у справі відсутні. Враховуючи вище викладене, суд вважає зустрічний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а первісний позов таким, у задоволенні якого слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved