Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа - Черкаський МВ ДРАЦС ГТУЮ в Черкаській області, про оспорювання батьківства. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 11 березня 2010 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , і син - [PERSON] , [INFO] . Після народження другої дитини сімейні відносини у сторін погіршилися і як наслідок на підставі рішення суду шлюб між ними розірвано. Однак відповідач залишилася проживати разом з позивачем в одній квартирі. [INFO] відповідач народила третю дитину - [PERSON] , батьком якої записаний позивач. Для з`ясування батьківства за згодою відповідача проведена експертиза, згідно з висновком якої біологічне батьківство позивача непідтверджено. У зв`язку з цим позивач просив суд виключити запис про нього як батька з актового запису про народження. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 липня 2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи Черкаський МВ ДРАЦС ГТУЮ в Черкаській області (а.с. 27, 28). У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягав, вказав, що на момент реєстрації народження дитини йому не було відомо, що батько не він, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 49). Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, однак поштове відправлення повернулося до суду без вручення (а.с. 47-48), та за номером мобільного телефону (а.с. 45). Одночасно відповідач викликалася до суду шляхом розміщення оголошення на вебсайті судової влади України (а.с. 43-44), проте не прибула. Третя особа подала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без її участі, при прийнятті рішення покладалася на розсуд суду (а.с. 37). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2018 року, яке набрало законної сили 22 січня 2019 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 7). Згідно з копією виданого повторно свідоцтва про народження від 21 березня 2019 року [PERSON] народилася [INFO] ; матір`ю записана [PERSON] (відповідач), а батьком записано [PERSON] (позивача) (а.с. 4). Відповідно до копії актового запису про народження від № 346 від 19 лютого 2019 року запис відомостей про батька вчинено на підставі актового запису про шлюб № 195, складеного 11 березня 2010 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області, а прізвище дитині " [PERSON] " присвоєно за письмовою згодою батьків (а.с. 26). Згідно з копією висновку ТОВ "Медікал Геномікс Україна 2000" від 15 березня 2019 року № MG19-64078 біологічне батьківство позивача стосовно [PERSON] виключається, вірогідність батьківства становить 0% (а.с. 8). Згідно зі ст 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Вжите у зазначеній статті конвенції поняття "сімейне життя" має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини (Keegan v. Ireland, § 44; Kroon and Others v. the Netherlands, § 30). З норм ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливають і позитивні зобов`язання держави. Так, відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, у разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї (Kroon and Others v. the Netherlands, § 32). Згідно з ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. В абз. 2 і 3 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. За таких обставин суд, враховуючи висновок ТОВ "Медікал Геномікс Україна 2000", вважає доведеним відсутність кровного споріднення, а відповідно і родинного зв`язку між позивачем та дитиною - [PERSON] . Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, (далі - Правила) передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з п.п. 2.13.1 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. За таких обставин, враховуючи досліджені судом докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved