Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що відповідно до договору дарування від 06.11.2002 року їй було подаровано 3/4 ідеальних часток будинку [ADDRESS] , загальною житловою площею 77,0 кв.м. Власником іншої 1/4 ідеальної частки будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до висновку КП "Коростенське міжміське бюро технічної інвентраизації" Житомирської обласної ради №8067 від 23.12.2019 року технічно можливо поділити житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами на 2 квартири. Згідно акту про розподіл часток в натурі, складеного вказаним МБТІ 3/4 частки, тобто квартиру [ADDRESS] , яка знаходиться у користуванні [PERSON] складають : веранда 1-1 площею 5, 8 кв.м., кладова 1-2 площею 1, 9 кв.м., кухня 1-3 площею 7, 9 кв.м., кімната 1-4 площею 11, 3 кв.м., кімната 1-5 площею 16, 8 кв.м., кімната 1-6 площею 11, 4 кв.м., кімната 1-7 площею 20, 7 кв.м, ганок"а5", сарай"Б", літня кухня "В", гараж"Г", погріб "П", навіс "Д", туалет "Т", колодязь "к", огорожа "№3, №4, №5", 1/2 частина дворового покриття "Дп". 1/4 частка житлового будинку, що належить [PERSON] , тобто квартиру №2 складають: коридор 2-1 площею 4, 4 кв.м., санкімната 2-2 площею 5, 8 кв.м., кухня 2-3 площею 9, 6 кв.м., коридор 2-4 площею 9, 0 кв.м., кімната 2-5 площею 15, 3 кв.м., ганок "а4", сарай-гараж "Е", огорожа "№1, №2", 1/2 частина дворового покриття "Дп". Рішенням суду просить виділити у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , яка складається з веранди 1-1 площею 5,8 кв.м., кладової 1-2 площею 1,9 кв.м., кухні 1-3 площею 7,9 кв.м., кімнати 1-4 площею 11,3 кв.м., кімнати 1-5 площею 16,8 кв.м., кімнати 1-6 площею 11,4 кв.м., кімнати 1-7 площею 20,7 кв.м., ганку «а5», сараю «Б», літньої кухні «В», гаража «Г», погріба - «П», навісу «Д», туалету «Т», колодязю «к», огорожі «№3, №4, №5», 1/2 частини дворового покриття «Дп» . Виділити у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , яка складається з коридору 2-1 площею 4,4 кв.м., санкімнати 2-2 площею 5,8 кв.м., кухні 2-3 площею 9,6 кв.м., коридору 2-4 площею 9,0 кв.м., кімнати 2-5 площею 15,3 кв.м., ганку «а4», сарай - гаражу «Е», огорожі «№1, №2», 1/2 частини дворового покриття «Дп» та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] Понесені судові витрати по сплаті судового збору просила стягнути з відповідача. 26.02.2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на сайті суду. У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не подала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач порушила спір щодо виділу частки із майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, оскільки сторони є власниками спільного майна і заявлено вимогу про виділення двом із співвласників належної їм частини в спільному майні. Вирішуючи питання про те, яка правова норма за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58 ч.1 Конституції України) підлягає застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такою є ст.364 ЦК України, відповідно до якої співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Сторони є власниками певної частини житлового будинку [ADDRESS] . Так, позивачу [PERSON] , відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 06.11.2002 року, належить 3/4 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] , відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 05.03.2014 року, належить 1/4 частка житлового будинку [ADDRESS] . Фактично в натурі частки сторін виділені, оскільки окремі приміщення, розмір та вартість яких відповідає належним їм часткам в спільному майні, сформовані в окремі квартири. Тобто між співвласниками склався порядок користування приміщеннями будинку і господарськими спорудами. Даний об`єкт нерухомості являє собою окремо розташоване домоволодіння (садиба), до складу якого входить одноповерховий житловий будинок та господарські споруди. Можливість поділу спірного об`єкту нерухомості підтверджена висновком №807 від 23.12.2019року. Відповідач проти виділення часток заперечень не подала. У відповідності до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно вимог ст.367 ч.1 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Виділ у натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також має місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення у ізольовані квартири. Частиною ч.3 ст.358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У відповідності до вимог ст.364 ч.3 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що даний спір порушено в інтересах обох сторін (позивача і відповідача), при цьому доказів щодо порушення прав позивача відповідач не вчиняв, тому на думку суду відшкодуванню на рахунок позивача підлягає половина витрат, понесених на сплату судового збору.

Outcome: approved