Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

КС "Коштовна" звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 7816 гривень 01 копійку, вказавши, що 29 грудня 2009 року [PERSON] отримала в КС "Коштовна" кредит відповідно до укладеного нею та КС "Коштовна" кредитного договору №41/09/29 на суму 10200 гривень. У якості забезпечення по вказаному договору між КС "Коштовна", [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого вони несуть солідарну відповідальність по кредитному договору за зобов'язаннями боржника [PERSON].З початку терміну вказаного в дії договору та до цього часу відповідачі не виконують зобов'язання та станом на 01.11.2014 року виникла зоборгованність в розмірі 7816 гривень 01 копійка, з яких 1768 гривень 64 копійки основна сума та 6047 гривень 37 копійок відсотки по кредиту. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заявили клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Відповідач [PERSON] направила до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 29 грудня 2009 року [PERSON] отримала в КС "Коштовна" кредит відповідно до укладеного нею та КС "Коштовна" кредитного договору №41/09/29 на суму 10200 гривень. Відповідно до п. 2 договору позичальник зобов'язується повернути кредит та відсотки за користування ним до 29 грудня 2011 року. П.4 кредитного договору передбачено, що сторони домовилися про порядок погашення, який відобразили у графіку погашення платежів, щомісячно, останній платіж повинен був бути здійснений 29.11.2011 року . У якості забезпечення по вказаному договору між КС "Коштовна", [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого вони несуть солідарну відповідальність по кредитному договору за зобов'язаннями боржника [PERSON] Останню проплату по кредитному договору здійснено 23.12.2011 року на суму 200 гривень, що визнається сторонами. Фактично було здійснено сплату по кредитному договорі станом на 23.12.2011 року коштів в розмірі 16339 гривень 18 копійок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука, припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Оскільки строк виконання кредитного договору закінчився 29.12.2011 року, кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителів та суд приходить до висновку, що позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Крім того згідно ст. 258 ЦК України - позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штраф, пені) та ін. Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зроблено до винесення ним рішення. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] 31.10.2014 року. [PERSON] В судовому засіданні зроблено заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Судку України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах , є обов'язковими для всіх суб'єктів власних повноважень, які застосовують у свої діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. В Постанові судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа №6-116цс13) викладено, що статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з умовами кредитного договору (п.4) позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Останій платіж повинен був бути здійснений 29.12.2011 року та станом на 29.12.2011 року по вказаному кредитному договорі існувала заборгованість в розмірі 237 гривень 22 копійки, яка і підлягає стягненню з [PERSON] Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved