Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

28 січня 2021 року орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, в інтересах малолітнього [PERSON] , звернувся з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради, [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про народження батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Батько дитини [PERSON] помер [INFO] . Матері [PERSON] ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 27 вересня 2013 року було обрано запобіжний захід тримання під вартою. Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 20 листопада 2013 року №360 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 18 грудня 2013 року №403 над дитиною встановлено опіку та призначено опікуном його діда [PERSON] . Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09 квітня 2014 року [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України на 9 років 2 місяці позбавлення волі із конфіскацією майна. З 25 вересня 2013 року по 29 липня 2019 року [PERSON] відбувала покарання у Чернігівській виправній колонії №44. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 липня 2019 року на підставі ст. 81 КК України звільнена від відбування покарання умовно-достроково на 2 роки. Малолітній [PERSON] проживає та зареєстрований разом з опікуном за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] спеціалістами служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради було встановлено, що хлопчик із дідом проживають у трикімнатній квартирі, яка облаштована сучасними меблями, побутовою технікою та іншими предметами тривалого вжитку, продукти харчування у наявності. Для дитини є окрема кімната, у якій чисто та затишно, наявне спальне місце (ліжко), місце для навчання (робочий стіл, стілець), телевізор, шафа, диван, шкільне приладдя, одяг та взуття відповідно до сезону. Зі слів діда [PERSON] після повернення [PERSON] з місця позбавлення волі, остання не цікавиться долею сина, не допомагає матеріально, не дбає про його здоров`я, навчання та розвиток, внук не хоче повертатись до матері. Спеціалістами служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради здійснено візит за адресою реєстрації [PERSON] , однак вдома жодного разу її не було. Вітчим відповідача [PERSON] повідомив, що [PERSON] приходить додому дуже пізно, в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. [PERSON] не має постійного місця роботи, хворіє та потребує лікування у лікаря-нарколога, про місце перебування останньої її матір повідомляти відмовилась. За місцем проживання відповідач характеризується посередньо, 29 разів притягувалась до адміністративної відповідальності, 4 рази до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів і злочинів проти власності. Вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що [PERSON] не спілкується із сином [PERSON] , не виконує батьківські обов`язки. В зв`язку із чим орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернувся в інтересах малолітнього [PERSON] із позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнавала та не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] . В судовому засіданні в режимі відеоконференції позов не визнала та пояснила, що зараз перебуває в СІЗО, але звільниться. Вона вечорами працювала до 22-ї год., оскільки знаходилась під адміністративним наглядом. Не погоджується із тим, що опікуном її сина призначено [PERSON] . Вважає, що її мати теж могла б бути опікуном сина. Зазначила, що дитині вона все купує. Представник служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради в судовому засіданні пояснила, що у діях [PERSON] вбачається ухилення від виконання батьківських обов`язків та вважала за доцільне позбавити її батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , оскільки мати дитини знаходиться в місцях позбавлення волі. В 2013 році дідусь хлопчика звернувся у службу з метою встановлення над онуком опіки. Із наданої інформації в школі з`являється тільки дідусь. [PERSON] виконує належним чином свої обов`язки опікуна. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, оскільки мати хлопчика завжди перебуває в місцях позбавлення волі. Хлопчиком опікується він. Вислухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи та третю особу, неповнолітнього свідка, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що[PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження /а.с. 8/. Згідно копії свідоцтва про смерть від 14 листопада 2012 року /а.с. 9/ [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається із копії довідки про звільнення /а.с. 12/ [PERSON] відбувала покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 25 вересня 2013 року по 29 липня 2019 року. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 липня 2019 року на підставі ст. 81 КК України звільнена від відбування покарання умовно-достроково на 2 роки 3 місяці 4 дні. Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) станом на 05 листопада 2020 року [PERSON] зареєстрований разом із дідом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с. 14/. Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 20 листопада 2013 року №360 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування /а.с. 15-17/. Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 18 грудня 2013 року №403 над дитиною [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуном його дідуся [PERSON] /а.с. 18-21/. [PERSON] навчається в Южноукраїнській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №3 Южноукраїнської міської ради Миколаївської області /а.с. 22/. Як вбачається з копії характеристики [PERSON] , /а.с. 23/ [PERSON] навчається у школі з першого класу. Зарекомендував себе як дисциплінований, працелюбний учень. Має навчальні досягнення середнього рівня. Дідусь [PERSON] приділяє належну увагу вихованню [PERSON] . Відвідує батьківські збори. Цікавиться навчанням [PERSON] . Згідно копії інформації директора Южноукраїнської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 від 19 жовтня 2020 року /а.с. 24/ опікун [PERSON] навчанню і вихованню онука приділяє достатньо уваги, цікавиться успіхами онука, приходить на батьківські збори, телефонує. Мама [PERSON] в школі була одного разу 01 вересня 2019 року на шкільній лінійці. Батьківські збори не відвідує, з вчителями не контактує, успіхами та досягненнями сина не цікавиться. [PERSON] бажає проживати з дідусем. [PERSON] в 2019 році та в протягом половини 2020 року відвідував спортивні секції /а.с. 25, 26/. Лікаря-педіатра дитина відвідує в супроводі тільки дідуся [PERSON] /а.с. 27/. Як видно із копії відповіді на запит , наданої Южноукраїнським відділенням поліції Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області /а.с. 28/ [PERSON] систематично потрапляє в поле зору поліції, буває під адміністративним наглядом. За місцем мешкання характеризується посередньо. 29 разів була притягнута до адміністративної відповідальності, 4 рази до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів і злочинів проти власності. Згідно копії заяви [PERSON] /а.с. 29/ від 01 липня 2020 року мати [PERSON] . [PERSON] звільнилась із місць позбавлення волі в кінці 2019 року. Участі у вихованні свого сина не приймає, не дбає про його стан здоров`я, навчання. Із листа «Про надання інформації та копії акту оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 01 жовтня 2020 року /а.с. 30/ вітчим [PERSON] [PERSON] повідомив, що [PERSON] проживає у квартирі зі своєю матір`ю [PERSON] . Також проживають в квартирі колишній чоловік [PERSON] та вітчим [PERSON] зі своєю новою сім`єю. Між двома родинами постійно виникають конфліктні ситуації та вчиняється домашнє насильство. Мати [PERSON] повідомила, що донька в 2019 році повернулась з місць позбавлення волі, не має постійного місця роботи, хворіє та потребує лікування у лікаря-нарколога, про місце перебування дочки матір не повідомила. До вказаного листа додається копія акту оцінки потреб сім`ї [PERSON] /а.с. 31-35/. Як вбачається з копії акту обстеження умов проживання від 09 вересня 2020 року /а.с. 36/ проведено обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] , в квартирі по [ADDRESS] . Встановлено, що хлопчик із дідом та його співмешканкою проживають у трикімнатній квартирі, яка облаштована сучасними меблями, побутовою технікою та іншими предметами тривалого вжитку, продукти харчування у наявності. Для дитини є окрема кімната, у якій чисто та затишно, наявне спальне місце (ліжко), місце для навчання (робочий стіл, стілець), телевізор, шафа, диван, шкільне приладдя, одяг та взуття відповідно до сезону. Хлопчик повідомив, що не хоче повертатись жити до матері, спілкуються рідко. Допитаний в судовому засіданні в присутності представника служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Драгомарецької В.А. неповнолітній свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає зі своїм опікуном - дідусем і бажає далі жити з ним. Дідусь про нього піклується. Із мамою проводив час тільки один день після того, як вона повернулась із місць позбавлення волі. Також на вихідних у бабусі бачив матір, однак майже із нею не спілкувався, та коштів на його утримання вона не надавала. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради № 319 від 15 жовтня 2020 року, орган опіки і піклування Южноукраїнської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] /а.с. 37-39/. Відповідно до ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи докази у сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження факти того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, що є підставою для задоволення позову. Частина 3 ст. 166 СК України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. ч. 1 та 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути, аліменти на утримання малолітньої дитини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору за дві вимоги про позбавлення батьківських прав та про стягнення з [PERSON] аліментів, па підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 1816 грн (908 грнх2) на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved