Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача про стягнення боргу обґрунтовуючи їх тим, що 21 листопада 2011 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики, що підтверджується письмовою розпискою, за яким остання отримала від позивача у борг гроші в сумі 3000 доларів США, зі сплатою 5 % щомісяця, та які зобов'язувалася повернути до 21 травня 2012 року, оскільки відповідачка зобов"язання не виконала та заборгувала йому суму 6639,27 доларів США, що еквівалентно 87235,57 грн., й в добровільному порядку борг не повертає, тому позивач просить стягнути з неї заборгованість да договором в сумі, що еквівалентна 6639,27 доларам США на день постановлення рішення суду, а також стягнути судові витрати. В судове засідання позивач не з"явився надавши заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, вказуючи, що в разі неявки відповідачки він заперечує проти заочного провадження та просить суд розглянути справу в загальному порядку. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від неї до суду не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому, з урахуванням, що позивач заперечує проти заочного провадження, суд розглядає справу в загальному порядку на підставі наявних у суду доказів за відсутності відповідачки [PERSON] Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а також інших актів законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладений з моменту передачі грошей. Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою 21 листопада 2011 року було укладено договір позики, згідно якого відповідачка [PERSON] отримала від позивача [PERSON] в позику гроші в сумі 3000 доларів США, під 5% щомісяця, терміном повернення до 21 травня 2012 року, що підтверджується письмовою розпискою, підписаною відповідачкою, та яка міститься в матеріалах справи (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до змісту ст.192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на Території України. Згідно змісту ст.524 ЦК України зобов"язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Наявність у позивача розписки про отримання відповідачкою позики та відсутність доказів, які б могли свідчити про виконання нею як позичальником своїх зобов'язань за вказаним договором, є підставою для висновку про невиконання зобов"язання відповідачкою за договором позики від 21.11.2011 року. З довідки Бобринецького відділення №1004 ВАТ КБ "Надра" №1464 від 13 серпня 2014р.встановлено, що офіційний курс долара США станом на 13.08.2014р. складає 1313,9331 грн. за 100 доларів США ( а.с.9). Відповідно до змісту ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повина довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 статті 11 вказаного Кодексу визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивач ненадав інших доказів про курс долара США станом на день розгляду справи, та не надав до суду належно оформлених доповнень до позову в частині збільшення (зменшення) позовних вимог, у відповідності до вимог ЦПК України, тому суд вважає можливим розглянути справу за наявних в ній доказів, та враховуючи вищевикладені обставини та те, що факти викладені в позовній заяві щодо невиконання зобов"язання відповідачкою за договором позики знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 87235,57 грн., що еквівалентна 6639,27 доларам США станом на 13.08.2014 року, а не на день ухвалення судового рішення. Тому в задоволенні іншої частини позову слід відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в сумі 872,36 грн.

Outcome: partial