Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що19.08.2007 року померла її рідна сестра [PERSON], факт смерті якої підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 086846 від 20.07.2007 року. Заповіту [PERSON] не залишила, а спадкоємці першої черги після її смерті відсутні, т.я. дітей за життя вона не мала, а чоловік помер раніше на неї. Спадкоємцями другої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], яка також на час смерті сестри проживала і була зареєстрована за адресою: [INFO]. Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняли спадкоємці за законом другої черги: [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. Спадкоємці другої черги звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але Свідоцтво про право на спадщину за законом жодним спадкоємцем не отримано у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. 23.10.2014 року померла [PERSON], факт смерті якої підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 310555 від 24.10.2014 року. [PERSON] заповіту не залишила , власних дітей та чоловіка не мала. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина до складу якої увійшла ? частина квартири за адресою: [ADDRESS], яку [PERSON] прийняла як спадщину після смерті 19.08.2007 року сестри [PERSON], але не оформила. Спадщину після смерті [PERSON] позивачка прийняла як спадкоємиця другої черги за законом, інших спадкоємців окрім неї не має. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у Другій Запорізькій державній нотаріальній конторі. Але позивачка позбавлена можливості оформити спадщину після смерті сестер, [PERSON] та [PERSON], Через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно про що свідчать постанови державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної контори від 30.11.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Третя особа у справі, [PERSON], є спадкоємцем за заповітом після смерті рідного брата позивачки - [PERSON], який помер 11.06.2007 року і за яким на праві власності на підставі договору обміну від 28.12.2006 року зареєстровано право власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS] Позивачка просить суд, визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS], (загальна площа квартири 61, 89 кв.м., жила площа квартири 36, 6 кв.м.) у порядку спадкування за законом після смерті, 19.08.2007 року сестри [PERSON]. Представник позивача у заяві до суду заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі, а також просила розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача заперечень на позов не надала, у заяві до суду просила розглядати справу у її відсутність. Третя особа - [PERSON] заперечень на позов не надав, у судове засідання не зявився. Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом установлено, що що19.08.2007 року померла її рідна сестра [PERSON], факт смерті якої підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 086846 від 20.07.2007 року, після смерті якої відкрилася спадщина на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту [PERSON] не залишила, а отже спадкування здійснюється за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні, т.я. дітей за життя вона не мала, а чоловік помер раніше на неї. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємцями другої черги за законом після смерті [PERSON] є її рідні сестри - [PERSON] та [PERSON], яка також на час смерті сестри проживала і була зареєстрована за адресою: [INFO]. Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняли спадкоємці за законом другої черги: [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. У встановлений законом шестимісячний термін, що відповідає вимогам ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємці другої черги звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але Свідоцтво про право на спадщину за законом жодним спадкоємцем не отримано у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. 23.10.2014 року померла [PERSON], факт смерті якої підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 310555 від 24.10.2014 року. [PERSON] заповіту не залишила , власних дітей та чоловіка не мала. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина до складу якої увійшла ? частина квартири за адресою: [ADDRESS], яку [PERSON] прийняла як спадщину після смерті 19.08.2007 року сестри [PERSON], але не оформила. Спадщину після смерті [PERSON] позивачка прийняла як спадкоємиця другої черги за законом, інших спадкоємців окрім неї не має. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у Другій Запорізькій державній нотаріальній конторі. Між тим, Постановами № 2598/02-31 від 30.11.2015 року і № 2599/02-31 від 30.11.2015 року державного нотаріуса Другої Державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом у звязку з відсутністю правоуcтановлюючого документа на спадкове майно. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». \~Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Згідно п.10. ст. 37 Постанови КМУ від 17.10.2013 року № 868 «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документами, що підтверджують виникнення, перехід, та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових праві на нерухоме майно. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved