Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.12.2012 року. Під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилися діти - син [PERSON], [INFO] та донька: [PERSON], [INFO]. Після розлучення, відповідачка вигнала їхнього сина і з того часу син проживає разом із ним за адресою м. Чернівці 2 провулок Ходорівський, 2. Син [PERSON] навчається з 01.09.2017 року в Державному професійно-технічному закладі «Чернівецький професійний ліцей автомобільного сервісу» на першому курсі денного відділення та потребує належного забезпечення для отримання освіти. Він є пенсіонером та отримує невелику пенсію, тому йому важко утримувати сина. Відповідачка є приватним підприємцем та у її власності є гараж, земельні ділянки, житловий будинок, квартира, транспортний засіб, у неї є можливість сплачувати аліменти для забезпечення належного навчання їхнього сина в розмірі 3000,00 грн. Вважає, що відповідачка зобовязана утримувати свою дитину до досягнення 23 років у випадку продовження ним навчання, але свої обовязки відповідач не виконує. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 03.08.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відзив на позов від відповідача\~ до суду поступив, клопотань відповідачем про розгляд справи за участі сторін не поступало в суд. Відповідно до поданого представником [PERSON] в інтересах відповідача [PERSON] відзиву, на думку останніх, позовні вимоги є не обгрунтованими та безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення, мотивуючи доводи відзиву тим, що відповідач вигнала сина із дому, що вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 31.12.2012 року. Проте, при дослідженні вказаної постанови судом, з останньої чітко вбачається, що позивач звернувся до органів внутрішніх справ на дії [PERSON], а не позивача; кримінальне провадження було закрито, чим спростовуються доводи відповідача. Вважають, що не підтверджено жодним належним та допустимим доказом відносно того, що спільний син сторін по справі проживає із позивачем, зокрема вказують у відзиву, що відсутні договір оренди житла; квитанції про сплату за оренду житла та акт обстеження житлових умов з зазначенням осіб проживаючих за цією адресою. Обгрунтовуючи доводи відзиву про те, що позивач є пенсіонером, отримує невелику пенсію та відповідно немає коштів, проте вводить суд в оману, оскільки згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач [PERSON] з 20.03.2014 р. зареєстрований фізичною особою-підприємцем з видом діяльності роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям та відповідно до листа КП МТК «Калинівський ринок» №661 від 17.03.2018 року, [PERSON] на території КП МТК «Калинівський ринок» було надано в користування торговельне місце №681 та місце для зберігання товарів №681-А-КС в торговому секторі №3. При цьому вказуючи і на те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 23.01.2018 року за позивачем [PERSON] було зареєстровано право власності дві земельні ділянки площею 0,0188 га кадастровий номер 7310136300:16:0031398 та площею 0,0645 га кадастровий номер 7310136300:16:003:1397 за адресою м. Чернівці, провулок Перекопський. Крім наведеного, відповідач мотивує доводи відзиву і тим, що під час перебування у шлюбі, у неї народилася донька - [PERSON], [INFO], яка проживає із нею та зареєстрована за адресою: м. Чернівці 1- й провулок Луковецький, 1 (а.с.39). Відповідно до рішенні Шевченківського районного суду м. Чернівці, від 30.07.2018 р. було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - 1350,00 грн. щомісячно до повноліття дитини (а.а.40-42). Вказує у відзиві, що відповідно до заяви від 06.09.2018 року, засвідченої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області [PERSON], що [PERSON], орендує у батька [PERSON], будинок, що розташований в м. Чернівці 2 провулок Ходорівський, 2 з 01.02.2017 року та сплачує комунальні платежі. Просить в задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~яка ратифікована\~Законом від\~17.07.97\~року "Про\~ратифікацію Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~N\~2,4,7\~та 11\~Конвенції"\~і є\~частиною національного\~законодавства України,\~встановлено,\~що кожен\~при вирішенні\~питання щодо\~його цивільних\~прав та\~обов'язків...\~має право\~на справедливий\~і відкритий\~розгляд упродовж\~розумного строку\~незалежним і\~безстороннім судом,\~встановленим законом.\~Зокрема, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України N 2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом, належними доказами по справі установлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.12.2012 року (а.с.18). Під час перебування у шлюбі з відповідачем у сторін народилися діти - син [PERSON], [INFO] (а.с.17) та донька: [PERSON], [INFO]. Син [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачем, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 31.12.2012 року (а.с.14). [PERSON], [INFO], навчається з 01.09.2017 року в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Чернівецький професійний ліцей автомобільного сервісу» на першому курсі денного відділення за професією - слюсар з ремонту автомобілів, водій АТЗ категорії «В» і «С», термін закінчення навчального закладу 30.01.2019 року (а.с.15). Згідно копії паспорта громадянина України, позивач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] «А» ( а.с.19). У відповідності до повідомлення №1261 від 27.06.2018 року відповідачу [PERSON] на території КП МТК «Калинівський ринок» надано в користування торговельні місця № 601-с та №602-С і місця для зберігання товарів №601-С-КС та № 602-С-КС в торговому секторі №3 (а.с.5). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, відповідач [PERSON] є власником гаража літ «Д» за адресою: с. Мамаївці вул. Довбуша, 24 Кіцманського району Чернівецької області; земельної ділянки, кадастровий номер 7322586500:03:001:0762, площею 0,1113 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування за адресою: с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області; земельної ділянки, кадастровий номер 7322586500:03:001:0761, площею 0,1338 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області; житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 434,60 кв.м., за адресою: с. Мамаївці вул. Н.Яремчука, 24; квартира 305 в будинку №9»А» по вул. Ентузіастів в м. Чернівці, на яку накладено заборону на підставі договору іпотеки (а.с.9-13). З посвідчення №5545, виданого позивачу [PERSON] вбачається, що йому призначено пенсію за вислугу років з 07.11.2006 року (а.с.16). Вищенаведеними доказами а також доказами дослідженими, що були додані до відзиву спростовуються обставини викладені відповідачем у відзиві. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно\~ст.185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до\~ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки відповідач є працездатною, то суд вважає, що вона спроможна сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, те що відповідач матеріально забезпечена, є приватним підприємцем. За вказаних умов суд вважає, що вимога позивача про стягнення коштів з відповідачки є правомірною, так як сторони проживають окремо і позивач неспроможний в повному обсязі надавати допомогу сину під час навчання його у навчальному закладі, що потребує значних витрат, а відповідач не надає допомогу на утримання сина, тому слід стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141\~СК України) суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення частково. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial