Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

07 серпня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №920919848 від 05.02.2014 року в сумі 8 282,07 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору позики від 05.02.2014 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 2 000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою 2% в день від суми позики. За користування кредитом встановлено комісію за користування позикою у розмірі 40,00 грн. За Договором про відступлення права вимоги від 16.06.2014 року, право стягнення боргу з відповідача перейшло до позивача. Як зазначає позивач, відповідач не виконує належним чином умов договору в частині повернення коштів, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 04.08.2015 року становить: 2 000,00 грн. - сума позики, 1200,00 грн. - проценти за користування позикою, 3600,00 грн. - прострочені проценти, 40,00 грн. - комісія, 11,00 грн. - часткова оплата, 180,00 грн. - штраф, 1 302,07 грн. інфляція, а всього заборгованість становить 8 282,07 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідально до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України ). Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 05 лютого 2014 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено договір №920919848, згідно якого, [PERSON] було надано грошові кошти в позику в сумі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов'язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2,0 % від суми позики за кожен день користування позикою (п. 1.1 договору). Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником ([PERSON].) своїх зобов'язань за цим договором. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії цього договору та не припиняє нарахування позикодавцем (ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога") процентів за користування позикою (п. 1.5 Договору). Позикодавець (ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога") має право вимагати від позичальника ([PERSON].) повернення суми позики, процентів за користування позикою, комісії за обслуговування договору позики в повному обсязі та виконання усіх інших зобов'язань, передбачених цим договором (п.п. 1 п. 2.1.1 договору). Позичальник зобов'язувався вчасно повернути позику, сплатити проценти за користування позикою та комісію за обслуговування договору позики в порядку визначеному цим договором; у випадку прострочення сплати заборгованості за цим договором в повному обсязі або частково, сплатити нараховані проценти за користування позикою, виходячи з фактичного строку користування, включаючи день погашення (п.2.2.2 договору). Невід'ємною частиною цього договору є "Правила надання грошових коштів у позику ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (далі по тексту - правила) (п. 8.2. договору). Відповідно до п. 7.5 Правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю разовий штраф у розмірі 9 % від суми позики, при цьому проценти за користування позикою нараховуються в розмірі 3% в день від суми позики до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь-якому випадку не більше 60 днів прострочки (п.7.5 правил). [PERSON] при заповненні електронної заявки на отримання кредиту підтвердила, що діє в своїх інтересах та повністю ознайомлена з умовами договору. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронний документ та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України "Про електронний документ та електронний документообіг"). Судом встановлено, що позивач свої обов'язки за договором виконав в повному обсязі. [PERSON] прийняті на себе зобов'язання за договором №920919848 від 05.02.2014 року не виконує, порушує графік розрахунків, визначений у договорі, заборгованість не повертає. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч. 1 ст. 624 ЦК України). На підставі Договору відступлення права вимоги від 16.06.2014 року до позивача перейшло право вимоги за договором №958306798 від 05.02.2014 року. Частина 2 статті 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач прийняті на себе зобов'язання по договору №920919848 від 05.02.2014 року належним чином не виконав, а тому вимоги ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» підлягають задоволенню. Позивачем доведено та надано у підтвердження розміру заборгованості розрахунок заборгованості за договором №920919848 від 05.02.2014 року, що станом на 07.08.2015 року становить: 2 000,00 грн. - сума позики, 1200,00 грн. - проценти за користування позикою, 3600,00 грн. - прострочені проценти, 40,00 грн. - комісія, 11,00 грн. - часткова оплата, 180,00 грн. - штраф, 1 302,07 грн. інфляція, а всього заборгованість становить 8 282,07 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу понесені ним витрати по оплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved