Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

8 лютого 2018 року орган опіки та піклування Локачинської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], [INFO], є матірю малолітнього [PERSON]. Внаслідок невиконання нею батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, виникли умови, які шкодять інтересам дитини, залишення його у матері є небезпечним для його життя, здоров'я та виховання. Виконавчим комітетом Дорогиничівської сільської ради 06.12.2006 року винесено рішення Про негайне тимчасове відібрання дитини у матері [PERSON]В.» у звязку з загрозою життю і здоровю дитини та ухилення матері від виконання батьківських обовязків. Розпорядженням голови Локачинської РДА від 09.12.2016 року № 307 "Про направлення дитини у Волинський обласний спеціалізований будинок дитини" малолітнього [PERSON] направлено у Волинський обласний спеціалізований будинок дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Локачинської РДА від 05.02.2018 року № 130/16/2-18 "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]В." та беручи до уваги, що в результаті ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків порушуються інтереси дитии, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі 700, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину до досягнення ним повноліття. Судові витрати у справі просить покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів, просила стягувати кошти в сумі 800 грн. на особовий рахунок дитини. У решті позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. Клопотань про відкладення справи від неї не надходило. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що належних умов для проживання та виховання дитини створено не було. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є матірю малолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 8). Внаслідок невиконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина виникли умови, які шкодили його інтересам, залишення дитини з матір'ю є небезпечним для його життя, здоров'я та виховання. Виконавчим комітетом Дорогиничівської сільської ради 06.12.2006 року винесено рішення Про негайне тимчасове відібрання дитини у матері [PERSON]В.» у звязку з загрозою життю і здоровю дитини та ухилення матері від виконання батьківських обовязків (а.с.10). 29.01.2018 року комісією у складі сільського голови Дорогиничівської сільської ради, медичного працівника та депутата Дорогиничівської сільської ради проведено обстеження умов проживання, утримання та виховання дитини в сім'ї [PERSON], жительки с. Дорогиничі, Локачинського району. При обстеженні встановлено, що в будинку безлад, антисанітарія, температурний режим не відповідає нормам, майже повністю відсутні продукти харчування. Всі ці обставини є загрозою для життя малолітньої дитини, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29.01.2018 року ( а.с.14). Розпорядженням голови Локачинської РДА від 09.12.2016 року № 307 "Про направлення дитини у Волинський обласний спеціалізований будинок дитини" малолітнього [PERSON] направлено у Волинський обласний спеціалізований будинок дитини (а.с.11). Із характеристики Дорогиничівської сільської ради Локачинського району вбачається, що [PERSON] не займається господарством та вихованням свого сина. Щоденно тиняється в центрі села біля магазинів. Громадського порядку не порушує ( а.с.13). Малолітній [PERSON] перебуває у Волинському обласному спеціалізованому будинку дитини. Відповідно до повідомлення Локачинського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області [PERSON] 21.08.2017 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП, а у 2016 році притягувалась за ст. 178 КУпАП та двічі за ст. 184 КУпАП. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Сім'я [PERSON] перебувала на профілактичному обліку служби у справах дітей Локачинської райдержадміністрації. Працівниками служби у справах дітей неодноразово здійснювалися обстеження умов проживання, проводились індивідуальної профілактичні бесіди, надавалась допомога в оформленні державної соціальної допомоги, а також працівники служби залучались до проходження медичних оглядів та лікування дітей, проте бажаних результатів це не дало, матір і надалі ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Свідок у судовому засіданні зазначив, що подальше перебування дитини зі своєю матірю становить загрозу його життю та здоров'ю, вважає, що є необхідність позбавити відповідача батьківських прав. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України, передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Локачинської РДА від 05.02.2018 року № 130/16/2-18 "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]В." [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] (а.с. 22-24). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по вихованню її сина доведено в ході судового розгляду, будь-які заперечення від відповідача до суду не надходили, а тому суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову в частині вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1 та 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як з'ясовано в ході судового розгляду відповідач не працевлаштована. Жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували її непрацездатність, неспроможність сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, нею не подано. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня становить 1492 грн. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, а також те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Отже, враховуючи зазначені обставини, виходячи із норм ст. ст. 181, 182, 184 СК України, суд вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн., але не менше 50 % розміру прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved