Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до відповідача територіальної громади м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з часу свого народження [INFO] і по даний час проживає в [ADDRESS]. Даний житловий будинок із господарськими спорудами розташований на земельній ділянці [ADDRESS] загальною площею 910 кв.м. яка була виділена на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №701 від 14 червня 1954 року та зареєстрована за [PERSON] та [PERSON], які отримали у власність нерухоме майно у вигляді житлового будинку із господарськими спорудами на підставі договору поділу та дарування. [INFO] [PERSON] померла. З часу смерті [PERSON] і по даний час ніхто із спадкоємців, щодо оформлення цього житлового будинку не звертався. Зазначає, що померла [PERSON] своїй матері [PERSON] приходилася рідною тіткою, і з часу народження її мати проживала та була зареєстрована у цьому будинку по [ADDRESS] [INFO] її мати [PERSON] померла. Після смерті її матері спадкова справа не заводилася. Правовстановлюючий документ на будинок [ADDRESS] відсутній. На підставі наведеного просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на нерухоме майно: житловий будинок літ. «А» загальною площею - 52,30 кв.м., житловою 38,70 кв.м., сарай літ. «В», вбиральня літ. «Б», криниця №1, огорожа №2 розташований по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, представник позивача подала до суду заяву якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO] з часу свого народження проживає у будинку [ADDRESS], що стверджується довідкою-випискою з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію, виданої КЖРЕП № 5 від 03.05.2017 року за №737 (а.с.15). Указаний житловий будинок із господарськими спорудами розташований на земельній ділянці [ADDRESS] загальною площею 910 кв.м. яка була виділена на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради № 701 від 14 червня 1954 року та зареєстрована за гр.гр. [PERSON] та [PERSON], що стверджується матеріалами технічного паспорта (а.с.16-19). Указані особи - [PERSON] та [PERSON] отримали у власність нерухоме майно у вигляді житлового будинку із господарськими спорудами на підставі договору поділу та дарування (так у документах) від 29 серпня 1949 року посвідченого державним нотаріусом Чернівецької державної нотаріальної контори, реєстр: 24271, що вбачається з копій нотаріального акта про поділ та дарування (так у документах) нерухомого майна та копію реєстраційного посвідчення, виданого міжміським бюро технічної інвентаризації від 17 травня 1954 року за № 1863 (а.с.14). Зазначена земельна ділянка не приватизована та на неї не видавався Державний акт на право приватної власності. Характеристика нерухомого майна є такою: житловий будинок літ. "А" загальною площею -52,30кв.м., житловою-38,70 кв.м., сарай літ."В," вбиральня літ."Б", криниця №1, огорожа №2 (а.с.12). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Згідно Витягу зі спадкового реєстру після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини не зверталися. (а.с. 6). [PERSON] з часу народження проживала та була зареєстрована у цьому будинку, що підтверджується довідкою КЖРЕПу №5 від 03.05.2017 за № 737, копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження (а.с.8-9,15). [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). Згідно Витягу зі спадкового реєстру № 47534703 від 25.04.2017 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с. 7). Правовстановлюючий документ на будинок [ADDRESS] відсутній. Оскільки право власності на даний об'єкт нерухомого майна не зареєстровано у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, то воно належить до власності територіальної громади. Після смерті [PERSON] та [PERSON], позивачка [PERSON] продовжувала проживати та користуватись житловим будинком із спорудами. Разом з нею нерухомим майном користувалися і інші члени сім'ї, що стверджується довідкою КЖРЕПу №5 від 03.05.2017 за №737 (а.с.15). Після смерті своєї матері, тобто з [INFO], позивачка постійно та безперервно проживає у будинку [ADDRESS] що підтверджується також і копією паспорта. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦКпро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Отже, враховуючи, що позивачка [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS], суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved