Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

В травні 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту квартиру № 73, реєстраційний номер 1541670448101, загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS], яка належить ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", накладеного 19.12.2011 року Корабельним ВДВС ММУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 28562347, виданої 26.01.2011 року, у зв'язку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 25930139 від 19.12.2011 року про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.03.2008 року між ЗАТ "Перший Український Міжнародний Банк", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6205823, за яким відповідачу надано кредит в розмірі 64000,00 доларів США. В забезпечення виконанння зобов'язань за вказаним кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки від 28.03.2008 року, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: квартиру № [ADDRESS]. У зв'язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за кредитним договором державним реєстратором Миколаївської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Кузнецовим О.І. було прийнято рішення про передачу квартири у власність позивачу, про що прийнято відповідне рішення № 40860298 від 27.04.2018 року і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором здійснено запис про право власності за № 25930076. Позивачу стало відомо про наявність арешту на нерухоме майно - квартиру № [ADDRESS]. Посилаючись на норми ст. 319 ЦК України, позивач просив позов задовольнити. Ухвалою від 17.05.2018 року відкрито провадження в справі. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву. в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не зявилася, про день, час, місце розгляду справи сповіщена належним чином. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюється Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1952-ІУ від 01.07.2004 р., Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р., іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до ст. 2 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном , яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Згідно ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод у праві користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач є власником квартири № [ADDRESS], що підтверджується копією відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на нерухоме майно позивача, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS], накладено обтяження, реєстраційний номер 25930139, зареєстровану 19.12.2011 року державним реєстратором: Кузнецовим Олександром Ігоровичем, Миколаївська обласна філія Комунального підприємства "Центр державної реєстрації", підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 28562347, виданий 26.01.2011, видавник: старший державний виконавець Корабельного ВДВС ММУЮ Вовченко А.С.. Таким чином, за наявності заборони (обтяження), накладеної на нерухоме майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved