Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2004 року. Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Спільне життя сторін не склалося, грошей відповідач на утримання дитини не надавав, тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Рішенням суду на її користь стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 18.04.2006. На час стягнення аліментів на старшого сина відповідач мав нерегулярний мінливий дохід. На даний час відповідач офіційно працює та отримує регулярну заробітну плату, що свідчить про зміну його матеріального стану в сторону покращення. Тому вважає, що є всі підстави для зміни розміру аліментів на утримання старшого сина [PERSON], [INFO] з твердої грошової суми у розмірі 300 грн на 1/4 частку його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, письмові вимоги позову визнав повністю, просив слухати справу в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19 серпня 2004 року, серії [NUMBER], шлюб зареєстрований Ладижинським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, актовий запис № 76 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, згідно свідоцтва про народження від 03 лютого 2005 року, серії [NUMBER], актовий запис № 178, виданий відділом РАЦС Ладижинського МУЮ Вінницької області (а.с. 5). Як убачається із виконавчого листа №2-220/2006, виданого 11 травня 2006 року на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області в цивільній справі, яке набрало законної сили, з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн, щомісячно, починаючи з 18.04.2006 до досягнення повноліття дитини (а.с.6). З довідки відокремленого підрозділу "Ладижинська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Західенерго" вбачається, що відповідач [PERSON] працює в ТОВ "Інтерененергосервіс" - Ладижинська дільниця. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи проживають вони окремо від дитини, оскільки це не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні ( у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та у випадках, передбачених СК України. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із здобутих у справі доказів судом встановлено, що матеріальне становище відповідача змінилось - він працює офіційно в ТОВ "Інтерененергосервіс" - Ладижинська дільниця, що доведено довідкою, яка видана відокремленим підрозділом "Ладижинська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Західенерго" 26.02.2015 за № 15-0631. Вказані обставини вказують на зміну матеріального становища платника аліментів, які стались після ухвалення судового рішення. Статтею 181 ч. 3 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що розмір призначених за судовим рішенням до стягнення із відповідача аліментів підлягає зміні. Визначаючи розмір аліментів у новому розмірі, які мають бути стягнуті із відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини, суд бере до уваги обставини, що передбачені ст.182 СК України та з урахуванням обов'язку батьків утримувати дитину до її повноліття (ст.180 СК України), вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі запропонованому позивачем, оскільки є працездатною особою, офіційно працює та має регулярний дохід. При цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та їх неповнолітньої дитини. Свою правову позицію з даного питання було висловлено також у Постанові Верховного Суду України Судова палата у цивільних справах Верховного Суду, від 05.02.2014, № 6-143цс13, де зазначено, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України,

Outcome: approved