Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного подружнього майна, в якості третьої особи залучила ПАТ «Укрсоцбанк». Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка вказує на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.07.2007 року по 30.01.2013 року , що стверджується відповідно свідоцтвом про укладення шлюбу від 07.07.2007 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва та свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 30.01.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва. Від спільного подружнього життя з відповідачем дітей у них не має. В період шлюбу з відповідачем вони придбали рухоме та нерухоме майно, що є їх спільною сумісною власністю До спільного майна подружжя вона включила : - Меблевий гарнітур «Аморе» для спальні виробництво Італія ( ліжко, шафа, дві тумби, секретер), вартістю 50 000 гривень; - телевізор "Самсунг" меншої діагоналі , вартістю 9 000 гривень; - телевізор "Самсунг" більшої діагоналі, вартістю 9 000гривень; - праска, вартістю 700 гривень; - кондиціонер " ЕлДжі" меншої потужності, вартістю 3 000 гривень; - кондиціонер " ЕлДжі" більшої потужності, вартістю 5 000 гривень; - пральна машина- автомат " ЕлДжі ", вартістю - 5 000 гривень; - холодильник " ЕлДжі " , вартістю 9 000 гривень; - посудомийна машина-автомат " Електролюкс" , вартістю 2 000 гривень; - газова поверхня-плита " Сіменс", вартістю 10 000 гривень; - меблевий кухонний гарнітур ( навісні шафи, шафи на підлозі, дубовий стіл, чотири м»яких стільців), вартістю 30 000 гривень; - витяжка " Сіменс", вартістю 11 000 гривень; - електрочайник , вартістю 500 гривень; - пилосос , вартістю 2 000 гривень; - микрохвильова піч , вартістю 2 500 гривень; - пароварка , вартістю 2 000 гривень ; - Автомобіль « Фольксваген Кадді», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований на відповідача згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого 06.08.2008 року Дарницьким МРЕВ м. Києва, вартість автомобіля становить 112 000 гривень; Всього під час шлюбу вони з відповідачем придбали рухомого майна на загальну суму 262 700 гривень. Крім того у шлюбі була придбана двохкімнатна квартира [ADDRESS], жилою площею 39,20 кв. метри, загальною площею 74,00 кв. метри в кредит, який наданий Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» на підставі договору кредиту № 10-29/8169 від 24.07. 2008 року, укладений між відповідачем та банком. Згідно кредитного договору, банк надав відповідачу кредит в сумі 47 894,00 доларів США на купівлю житла. В забезпечення виконання зобов»язань за договором кредиту, 24 липня 2008 року між відповідачем та банком був укладений іпотечний договір № 02-10/3223 ( договір про внесення змін до іпотечного договору), згідно якого відповідач передав в заставу їх спільне подружнє майно - двохкімнатної квартири [ADDRESS]. Під час подружнього життя вони з відповідачем сплатили частину отриманого кредиту. Приблизна вартість квартири становить 700 000 гривень. Просила визнати належну відповідачу двохкімнатну квартиру [ADDRESS] жилою площею 39,20 кв. метри, загальною площею 74,00 кв. метри їхнім з відповідачем спільним сумісним майном подружжя. Визнати за нею та за відповідачем право власності на ? ідеальну частину за кожним двохкімнатної квартири [ADDRESS], жилою площею 39,20 кв. метри, загальною площею 74,00 кв. метри . Визнати належний відповідачу автомобіль « Фольксваген Кадді», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], їхнім спільним сумісним майном подружжя і визнати її та відповідача право власності на ? ідеальну частину за кожним на даний автомобіль. Провести поділ спільного подружнього сумісного рухомого майна між нею та відповідачем, виділивши їй в натурі та визнати її право власності на наступне майно: - Меблевий гарнітур «Аморе» для спальні виробництво Італія ( ліжко, шафа, дві тумби, секретер), вартістю 50 000 гривень; - телевізор "Самсунг" більшої діагоналі, вартістю 9 000гривень; - праска, вартістю 700 гривень; - пральна машина- автомат " ЕлДжі ", вартістю - 5 000 гривень; - холодильник " ЕлДжі " , вартістю 9 000 гривень; - пилосос , вартістю 2 000 гривень; Всього майна на загальну суму 75 700 гривень. Відповідачу виділити в натурі наступне майно; - телевізор "Самсунг" меншої діагоналі , вартістю 9 000 гривень; - кондиціонер " ЕлДжі" меншої потужності, вартістю 3 000 гривень; - кондиціонер " ЕлДжі" більшої потужності, вартістю 5 000 гривень; - посудомийна машина-автомат " Електролюкс" , вартістю 2 000 гривень; - газова поверхня-плита " Сіменс", вартістю 10 000 гривень; - меблевий кухонний гарнітур ( навісні шафи, шафи на підлозі, дубовий стіл, чотири м»яких стільців), вартістю 30 000 гривень; - витяжка " Сіменс", вартістю 11 000 гривень; - електрочайник , вартістю 500 гривень; - микрохвильова піч , вартістю 2 500 гривень; - пароварка , вартістю 2 000 гривень ; Всього майна на загальну суму 75 000 гривень. Крім того просила стягнути з відповідача на її користь судові документально підтверджені витрати пов»язані з розглядом даної справи та витрати на юридичну допомогу. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], який діє на підставі довіреності від 11.02. 2013 року ( а.с.22) в порядку ст. 27, 31 ЦПК України змінив позовні вимоги, посилаючись на те, що його довірителька у своєму позові вказувала приблизні ціни на спільне подружнє майно, крім того допустилася помилки у назві поверхні плити «Сіменс» яка є електричною, а не газовою. Разом з тим, на час придбання спірного рухомого майна його вартість була саме такою, яку вона зазначала у позові без врахування зносу цього майна. Після проведення товарознавчої експертизи спірного рухомого майна речей домашнього вжитку, транспортного засобу, нерухомого майна -двокімнатної квартири [ADDRESS] вартість майна, яке підлягає поділу дещо змінилася та становить: Згідно висновку товарознавчої експертизи № 4552/13-53 від 30.09. 2013 року ( а.с.134-136) та довідок про залишкову вартість від 08.02. 2014 року ( а.с. 206-223), вартість спірного рухомого майна речей домашнього вжитку становить: - набір меблів для спальні ( ліжко, шафа, дві тумби, секретер), вартістю 25 300 ( двадцять п"ять тисяч триста ) гривень; - телевізор "Самсунг" діагональ 32'3D, вартістю 4 560 ( чотири тисячі п"ятьсот шістьдесят) гривень, - телевізор "Самсунг" діагональ 29', вартістю 1 500 ( одна тисяча п"ятьсот ) гривень; - праска " Теfal" , вартістю 900 ( дев"ятьсот ) гривень; - кондиціонер " LG inverter", вартістю 4 680 ( чотири тисячі шістьсот вісімдесят ) гривень; - кондиціонер " LG CO7LHH", вартістю 3 312 ( три тисячі триста дванадцять) гривень; - пральна машину- автомат " LG F1022ND5", вартістю - 2 600 ( дві тисячі шістьсот ) гривень; - - холодильник " LG GA-B399" , вартістю 3 500 ( три тисячі п"ятьсот ) гривень; - посудомийна машину " Електролюкс" , вартістю 2 000 ( дві тисячі ) гривень; - електрична поверхню-плиту " Сіменс", вартістю 4 000 ( чотири тисячі ) гривень; - набір меблів для кухні, вартістю 5 360 ( п"ять тисяч триста шістьдесят ) гривень; - кухонний гарнітур ( стіл та чотири стільці), вартістю 3 480 ( три тисячі чотириста вісімдесят ) гривень; - витяжка " Сіменс", вартістю 3 200 () три тисячі двісті ) гривень; - електрочайник "Филипс", вартістю 275 ( двісті сімдесят п"ять) гривень; - пилосос " Zelmer 919.0" , вартістю 1 190 ( одна тисяча сто дев"яносто ) гривень; - микрохвильова піч " LG", вартістю 601 ( шістьсот одна ) грн. 80 коп.; - пароварка " Теfal", вартістю 300 ( триста ) гривень, отже загальна вартість спірного рухомого майна становить на загальну суму 66 758 гривень 80 коп. Згідно висновку товарознавчої експертизи транспортного засобу № 4551/13-54 від 01.07. 2013 року ( а.с.99-102), дійсна вартість спірного автомобіля " Фольсваген Кадді", 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], становить 75 441 грн. 39 коп. Згідно висновку товарознавчої експертизи № 4550/13-43 від 01.11. 2013 року ( а.с.122-127), вартість спірного нерухомого майна - двокімнатної квартири [ADDRESS], жилою площею 39,20 кв. м., загальною площею 74,00 м. кв., становить 910 792 гривні. Отже, його довірителька та відповідач мають кожен право на ? частину вишевказаного спірного рухомого та нерухомого майна, яке вони нажили в період шлюбу. Так як нерухоме майно та автомобіль є майном неподільним, то його довірителька вважає за необхідне ставити вимоги про визнання права власності на частку в цьому майні без поділу його в натурі, а речі домашнього вжитку підлягають поділу. Враховуючи частку його довірительки у спірному майні подружжя просить : Визнати за позивачкою та за відповідачем право власності на ? ідеальну частину за кожним двохкімнатної квартири [ADDRESS], жилою площею 39,20 кв. метри, загальною площею 74,00 кв. метри , дійсною вартістю 910 792,00 гривні . Визнати за позивачкою та відповідачем право власності на ? ідеальну частину за кожним автомобіля « Фольксваген Кадді», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], дійсною вартістю 75 441, 39 гривень. Провести поділ спільного подружнього сумісного рухомого майна, речей домашнього вжитку між позивачкою та відповідачем, виділивши позивачці у власність наступне майно: - набір меблів для спальні ( ліжко, шафа, дві тумби, секретер), вартістю 25 300 ( двадцять п"ять тисяч триста ) гривень; - холодильник " LG GA-B399" , вартістю 3 500 ( три тисячі п"ятьсот ) гривень; - телевізор "Самсунг" діагональ 32'3D, вартістю 4 560 ( чотири тисячі п"ятьсот шістьдесят) гривень, а всього на загальну суму 33 360 ( тридцять три тисячі триста шістьдесят ) гривень. А відповідачу виділити у власність наступне майно: - телевізор "Самсунг" діагональ 29', вартістю 1 500 ( одна тисяча п"ятьсот ) гривень; - праску " Теfal" , вартістю 900 ( дев"ятьсот ) гривень; - кондиціонер " LG inverter", вартістю 4 680 ( чотири тисячі шістьсот вісімдесят ) гривень; - кондиціонер " LG CO7LHH", вартістю 3 312 ( три тисячі триста дванадцять) гривень; - пральну машину- автомат " LG F1022ND5", вартістю - 2 600 ( дві тисячі шістьсот ) гривень; - посудомийну машину " Електролюкс" , вартістю 2 000 ( дві тисячі ) гривень; - електричну поверхню-плиту " Сіменс", вартістю 4 000 ( чотири тисячі ) гривень; - набір меблів для кухні, вартістю 5 360 ( п"ять тисяч триста шістьдесят ) гривень; - кухонний гарнітур ( стіл та чотири стільці), вартістю 3 480 ( три тисячі чотириста вісімдесят ) гривень; - витяжку " Сіменс", вартістю 3 200 () три тисячі двісті ) гривень; - електрочайник "Филипс", вартістю 275 ( двісті сімдесят п"ять) гривень; - пилосос " Zelmer 919.0" , вартістю 1 190 ( одна тисяча сто дев"яносто ) гривень; - микрохвильова піч " LG", вартістю 601 ( шістьсот одна ) грн. 80 коп.; - пароварка " Теfal", вартістю 300 ( триста ) гривень , а всього на загальну суму 33 398 ( тридцять три тисячі триста дев"яносто вісім) гривень 80 коп. Стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати пов»язані з розглядом даної справи згідно квитанцій та стягнути витрати на юридичну допомогу. Повернути позивачці помилково переплачену суму судового збору в розмірі 1372, 50 гривень, оскільки його довірительскою сплачений судовий збір у розмірі 4813,50 коп, коли необхіно було сплатити 3 441,00 гривні. Представник позивачки [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 25.02. 2013 року та на підставі ордеру Чернігівської обласної колегії адвокатів: Юридина консультація Корюківського району та свідоцтва про право на занятт адвокатською діяльністю ( а.с.49- 53) змінені та уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат [PERSON], яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № [NUMBER] та угоди № 12/04-Д про надання правової допомоги від 12.04. 2013 року ( а.с. 48) позовні вимоги визнали частково та просили врахувати при розподілі майна боргові зобов"язання та залишок кредитних зобов"язань.Разом з тим, відповідач просив визнати за ним право власності на автомобіль , половину вартості автомобіля готовий відшкодувати позивачці у розмірі 37 720 грн. 70 коп., а також визнати за ним право власності на спірну квартиру, оскільки в шлюбі сплачені кошти подружжя у розмірі 51 184, 20 гривень, половину яких у розмірі 25 592, 10 гривень не заперечує відшкодувати, а також не заперечує проти виділення у власність позивачки майна на загальну суму 33 360 гривень, а саме: - набір меблів для спальні ( ліжко, шафа, дві тумби, секретер), вартістю 25 300 ( двадцять п"ять тисяч триста ) гривень; - холодильник " LG GA-B399" , вартістю 3 500 ( три тисячі п"ятьсот ) гривень; - телевізор "Самсунг" діагональ 32'3D, вартістю 4 560 ( чотири тисячі п"ятьсот шістьдесят) гривень,в іншій частині вимог просили відмовити. Представник третьої особи ПАТ "Укрсоцбанк" Артеменко П.М., який діє на підставі довіреності від 14.11. 2012 року ( а.с. 191) в судове засідання не з"явився, через загальну канцелярію за вх. № 58791 від 24. 12. 2013 року, надав письмові пояснення ( а.с. 184-186) щодо вимоги позивача про визнання за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та визнання за відповідачем права власності на іншу 1/2 части ну квартири № [ADDRESS], зазначивши, що. Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 23 Закону України " Про іпотеку" у разі переходу права власності ( права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов"язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тах умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Пунктом 2.1.13 Договору іпотеки визначено, що іпотекодавець не може розпоряджатися предметом іпотеки без письмової згоди Банка, що оформляється додатковою угодою до цього іпотечного договору. Виходячи з предмету спору та з огляду на положення Закону України "Про іпотеку", договору іпотеки, квартира №? [ADDRESS] не відчужується, сторони в судовому порядку можуть поділити спільне майно подружжя шляхом визнання права власності на нього. Умова поділу майна подружжя обумовлено тим, що право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням ним. Таким чином, не суперечить інтересам Банка та діючого законодавства вимоги позивачки щодо визнання за нею та за відповідачем право власності кожного з них на 1/2 частині квартиру № [ADDRESS] та вказані пояснення просив врахувати при ухваленні рішення у відповідності до вимог діючого законодавства. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.07. 2007 року по 30.01. 2013 року ( а.с. 20-21). Від шлюбу сторони дітей не мають. В шлюбі сторонами придбано двохкімнатну квартиру [ADDRESS] жилою площею 39,20 кв. метри, загальною площею 74,00 кв. метри . 05.02.2008 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком "Аркада" на підставі Правил Фонду фінансування будівництва за пограмою АТХК "Київміськбуд" укладений договір № 56898 про участь у Фонді фінансування будівництва ( а.с. 173-177) та додаткової угоди № 1 до договору про участь у фонді фінансування будівництва № 56898 від 05.02. 2008 року ( а.с. 178-179). Згідно прибуткових касових ордерів ( а.с.180-182) вбачається , що [PERSON] були внесені грошові кошти наступним чином: № 13 від 05.02. 2008 року - 464 927 гривень 54 коп., як перший внесок до АКБ "Аркада". Як встановлено в судовому засіданні з пояснень свідка [PERSON]. та документально підтверджено,що кошти на перший внесок надав відповідачу його батько у розмірі 341 000 ( триста сорок одну тисячу) гривень, що підтверджується договором № 1253 від 25.01. 2008 року про надання [PERSON] Національним банком України кредиту на споживчі та соціально- побутові цілі у розмірі 180 000 ( сто вісімдесят тисяч) гривень ( а.с. 153-156) та листом Національного банку України за № 20/07-001/1463/6т від 11.04. 2013 року ( а.с.183) , що саме в день внесення першого внеску 05.02.2008 року [PERSON] виконана операція по отриманню коштів готівкою по касовому терміналу з використання платіжної картки НСМЕП на суму 161 000( сто шістьдесят одну тисячу ) гривень, отже вказана сума не може бути зарахована спільними коштами подружжя на придбання квартири. Наступні грошові внески відбувалися [PERSON] слідучим чином: - згідно прибуткового касового ордеру № 15 від 23.02. 2008 року - 20 030 грн. 02 коп.; - згідно прибуткового касового ордеру № 4 від 24.03. 2008 року - 15 022 грн. 52 коп.; - згідно прибуткового касового ордеру № 8 від 07.06. 2008 року - 5 022 грн. 02 коп.; Після чого відповідач [PERSON] отримав кредит, який наданий Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» на підставі договору кредиту № 10-29/8169 від 24.07. 2008 року, укладений між відповідачем та банком ( а.с. 9 - 17). Згідно кредитного договору, банк надав відповідачу кредит в сумі 47 894,00 доларів США на , зі сплатою 13,5 процентів річних та з кінцевим терміном повернення кредиту до 23.07. 2028 року. Цільове призначення наданого кредиту - для інвестування будівництва спірної квартири. В забезпечення виконання зобов»язань за договором кредиту, 24 липня 2008 року між відповідачем та банком був укладений іпотечний договір № 02-10/3223 ( договір про внесення змін до іпотечного договору), згідно якого відповідач передав в заставу їх спільне подружнє майно - двохкімнатної квартири [ADDRESS] ( а.с. 5-8). На даний час заборгованість відповідача по тілу договороу кредиту станом на 12.04. 2013 року складає 38 654, 00 доларів США, строкова заборгованість по відсотках за користування кредитом - 333,39 доларів США ( а.с.190). 16.10. 2009 року відповідач [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру виданого 16 жовтня 2009 року Виконавчим органом Київської міської ради на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 01 жовтня 2009 року № 1504-С/КІ, та проведена державна реєстрація права власності на квартиру, що підтверджується реєстраційним написом № 45960 в книзі " 619-188 здійсненим КП "Київське БТІ" ( а.с. 29). Виходячи з вартості квартири, яка згідно висновку товарознавчої експертизи № 4550/13-43 від 01.11. 2013 року ( а.с.122-127), вартість спірного нерухомого майна - двокімнатної квартири [ADDRESS], жилою площею 39,20 кв. м., загальною площею 74,00 м. кв., становить 910 792 гривні, вбачається, що вартість сумісного вкладу грошових коштів сторін у вище вказану квартиру у період шлюбу з 05.02. 2008 року по 07.06. 2008 року становить 164 002 ( сто шістьдесят чотири тисячі дві ) гривні 10 коп. В подальшому, в період з 24.07.2008 р. по 30.01.2013 р. сторонами за рахунок спільних коштів було погашено тіло кредиту на загальну суму 9 240,08 доларів США, що еквівалентно до курсу гривні становить 73 827 гривень 69 коп. (курс долару США НБУ- 7,99) , отже вартість сумісного вкладу грошових коштів сторін у спірну квартиру у період шлюбу становить 237 829 ( двісті тридцять сім тисяч вісімсот двадцять дев"ять ) гривень 70 коп., а отже [PERSON] фактично внесено 118 914 ( сто вісімнадцять тисяч дев"ятьсот чотирнадцять ) гривень 85 коп., що є 13/100 від вартості квартири. Відповідно частка позивачки становить 13100 частин , а частка відповідача - 87100 частин. Посилання представників позивачки та допитаної в судовому засіданні свідка [PERSON]. на те, що вони вкладали значні кошти в сімейний бюджет не є свідченням того, що внаслідок цього уся квартира сталспільною власністю подружжя, оскільки визначальним при вирішенні даного спору є встановлення джерела надходження коштів на час придбання майна. А як встановлено судом на час придбання спірної квартири 341 000 ( триста сорок одна тисяча ) гривень були сплачені за рахунок особистих коштів батька відповідача , 237 829 ( двісті тридцять сім тисяч вісімсот двадцять дев"ять ) гривень 70 коп. сумісного вкладу грошових коштів подружжя, а інша частина вартості квартири погашен за рахунок кредитних коштів. Крім того, кошти, на які посилається свідок [PERSON]. , передавалися нею на весіллі 10 000 доларів США у 2007 році на придбання спірної квартири не можуть братися до уваги, оскільки документально не підтверджені. Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. У відповідності до ст. 60. СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до роз"яснень, які містяться у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», " 11 від 21.12. 2007 року, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно висновку товарознавчої експертизи № 4550/13-43 від 01.11. 2013 р. ( а.с.122-127), вбачається , що дійсна вартість двокімнатної квартири [ADDRESS], жилою площею 39,20 кв. м., загальною площею 74,00 м. кв., становить 910 792 гривні, а отже 13/100 частин на які має право [PERSON] у квартирі складає 118 914 гривень 85 коп. Відповідно до абз. 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Посилання відповідача та його представника в судовому засіданні на той факт, що в судовому засіданні, що відбулося в грудні 2013 року позивачка під аудіо запис заявила, що вона погоджується на грошову компенсацію, а не виділення їй в натурі майна після поділу, судом не може бути прийняти до уваги, оскільки позивачка не заявляла вимог щодо припинення права власності, а відповідач попередньо не вніс на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми Крім того, відповідно до роз'яснень, викладених у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом У відповідності до ст. 70. СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділится між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Крім того, в період шлюбу сторонами був набутий " Фольсваген Кадді", 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно висновку товарознавчої експертизи транспортного засобу № 4551/13-54 від 01.07. 2013 року ( а.с.99-102), дійсна вартість спірного автомобіля " Фольсваген Кадді", 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], становить 75 441 грн. 39 коп. і позивачка має право на його 1/2 частину вартості у розмірі 37 735 ( тридцять сім тисяч сімсот тридцять п"ять) гривень 70 коп., оскільки автомобіль " Фольсваген Кадді", 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] знаходиться у користуванні та розпорядженні [PERSON], то суд вважає за доцільне право власності на автомобіль " Фольсваген Кадді", 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] визнати за відповідачем [PERSON] Також, у період шлюбу сторонами було набуте рухоме майно, а саме: - набір меблів для спальні ( ліжко, шафа, дві тумби, секретер), вартістю 25 300 ( двадцять п"ять тисяч триста ) гривень; - телевізор "Самсунг" діагональ 32'3D, вартістю 4 560 ( чотири тисячі п"ятьсот шістьдесят) гривень, - телевізор "Самсунг" діагональ 29', вартістю 1 500 ( одна тисяча п"ятьсот ) гривень; - праска " Теfal" , вартістю 900 ( дев"ятьсот ) гривень; - кондиціонер " LG inverter", вартістю 4 680 ( чотири тисячі шістьсот вісімдесят ) гривень; - кондиціонер " LG CO7LHH", вартістю 3 312 ( три тисячі триста дванадцять) гривень; - пральна машину- автомат " LG F1022ND5", вартістю - 2 600 ( дві тисячі шістьсот ) гривень; - - холодильник " LG GA-B399" , вартістю 3 500 ( три тисячі п"ятьсот ) гривень; - посудомийна машину " Електролюкс" , вартістю 2 000 ( дві тисячі ) гривень; - електрична поверхню-плиту " Сіменс", вартістю 4 000 ( чотири тисячі ) гривень; - набір меблів для кухні, вартістю 5 360 ( п"ять тисяч триста шістьдесят ) гривень; - кухонний гарнітур ( стіл та чотири стільці), вартістю 3 480 ( три тисячі чотириста вісімдесят ) гривень; - витяжка " Сіменс", вартістю 3 200 () три тисячі двісті ) гривень; - електрочайник "Филипс", вартістю 275 ( двісті сімдесят п"ять) гривень; - пилосос " Zelmer 919.0" , вартістю 1 190 ( одна тисяча сто дев"яносто ) гривень; - микрохвильова піч " LG", вартістю 601 ( шістьсот одна ) грн. 80 коп.; - пароварка " Теfal", вартістю 300 ( триста ) гривень, отже згідно висновку товарознавчої експертизи № 4552/13-53 від 30.09. 2013 року ( а.с.134-136) та довідок про залишкову вартість від 08.02. 2014 року ( а.с. 206-223) загальна вартість спірного рухомого майна становить на загальну суму 66 758 гривень 80 коп., отже частка кожного у рухомому майні становить, виділивши позивачці у власність: - набір меблів для спальні ( ліжко, шафа, дві тумби, секретер), вартістю 25 300 ( двадцять п"ять тисяч триста ) гривень; - холодильник " LG GA-B399" , вартістю 3 500 ( три тисячі п"ятьсот ) гривень; - телевізор "Самсунг" діагональ 32'3D, вартістю 4 560 ( чотири тисячі п"ятьсот шістьдесят) гривень, а всього на загальну суму 33 360 ( тридцять три тисячі триста шістьдесят ) гривень. А відповідачу виділити у власність:: - телевізор "Самсунг" діагональ 29', вартістю 1 500 ( одна тисяча п"ятьсот ) гривень; - праску " Теfal" , вартістю 900 ( дев"ятьсот ) гривень; - кондиціонер " LG inverter", вартістю 4 680 ( чотири тисячі шістьсот вісімдесят ) гривень; - кондиціонер " LG CO7LHH", вартістю 3 312 ( три тисячі триста дванадцять) гривень; - пральну машину- автомат " LG F1022ND5", вартістю - 2 600 ( дві тисячі шістьсот ) гривень; - посудомийну машину " Електролюкс" , вартістю 2 000 ( дві тисячі ) гривень; - електричну поверхню-плиту " Сіменс", вартістю 4 000 ( чотири тисячі ) гривень; - набір меблів для кухні, вартістю 5 360 ( п"ять тисяч триста шістьдесят ) гривень; - кухонний гарнітур ( стіл та чотири стільці), вартістю 3 480 ( три тисячі чотириста вісімдесят ) гривень; - витяжку " Сіменс", вартістю 3 200 () три тисячі двісті ) гривень; - електрочайник "Филипс", вартістю 275 ( двісті сімдесят п"ять) гривень; - пилосос " Zelmer 919.0" , вартістю 1 190 ( одна тисяча сто дев"яносто ) гривень; - микрохвильова піч " LG", вартістю 601 ( шістьсот одна ) грн. 80 коп.; - пароварка " Теfal", вартістю 300 ( триста ) гривень , а всього на загальну суму 33 398 ( тридцять три тисячі триста дев"яносто вісім) гривень 80 коп. Разом з тим, посилання відповідача, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов"язаннями , що виникли в інтересах сім"ї, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивачка в позовних вимогах не ставила питання щодо розподілу боргових зобов"язань, а відповідач з такими вимогами до позивачки в ході судового засідання не звертався і до свідчень допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], щодо передачі коштів відповідачу по боргових розписках на придбання автомобіля, суд ставиться критично, а між тим наявність вказаних боргових розписок мала б значення при вирішенні інших майнових питань між сторонами у справі. В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції". ) Разом з тим, оскільки позивачка не є фахівцем в галузі права та юридично не обізнана, то для захисту своїх порушених прав і законних інтересів звернулася за правовою допомогою до адвоката, який має досвід роботи та може надавати юридичну допомогу. Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У відповідності до ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Правова допомога в цивільному судочинстві включає в себе: юридичні консультації, участь у позасудовому врегулюванні спору ( переговорах), підготовку проектів юридичних документів ( позовних заяв, пояснень, клопотань, довідок з юридичних питань, тощо), представництво інтересів в суді, інших державних органах, підприємствах, установах, організаціях, а також перед фізичними особами, інші фактичні та юридичні дії, які вчиняє особа, котра надає правову допомогу. Отже, 28 лютого 2013 року між позивачкою та авокатом [PERSON] , який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № [NUMBER] виданого на підставі рішення Чернігівської кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 28.07. 1994 року № 2( а.с.49-50), укладений договір про надання юридичних послуг від 28.02. 2013 року (а.с. 152). Згідно квитанцій б/н до прибуткового касового ордеру від 14.03. 2013 року на суму 1400 гривень; від 03.06.2013 року на суму 2000 гривень; від 10.01. 2014 року на суму 1000 гривень; від 11.02. 2014 року на суму 2000 гривень, а всього позивачем за надання правової допомоги було сплачено кошти в сумі 6 400 ( шість тисяч чотириста ) гривень на підставі додатку до договору № б/н від 25.02. 2013 року про надання адвокатом правової допомоги ( а.с. 52) та актом виконаних робіт адвокатом від 04.03. 2014 року , який відповідає вимогам Закону України від 20.12. 2011 року за № 4191-VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Закон України від 20.12. 2011 року за № 4191-VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлює граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ. Стаття 79 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового сбору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов"язаних з розглядом судової справи, належить, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В статті 55 Конституції України зазначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. А тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 6 400 гривень. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, враховуючи той факт, що позовні вимоги задоволено приблизно на 63%, то підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмір 2 167 грн. 83 коп. , а також підлягають стягненню вартість проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 1 407 ( одна тисяча чотириста сім) грн. 60 коп.; судової оціночно-технічної експертизи у розмірі 2 937 ( дві тисячі дев"ятьсот тридцять сім) гривень 60 коп.; судово- товарознавчої експертизи у розмірі 3 680 ( три тисячі шістьсот вісімдесят) грн., витрати про оплату банківських послуг по оплаті експертиз у розмірі 30 ( тридцять ) гривень, а також витрати на правову допомогу у розмірі 6 400 ( шість тисяч чотириста ) гривень, а всього на загальну суму 16 623 ( шістнадцять тисяч шістьсот двадцять три ) гривні 03 коп. Також підлягає задоволенню і в частині повернення [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованої за адресою у [ADDRESS] переплачену суму судового збору у розмірі 1 372 ( одну тисячу триста сімдесят дві ) гривні 50 коп. згідно квітанції № 12/12 від 28.02. 2013 року на рахунок № 31218206700003 одержувач : УДК в у Дарницькому районі м. Києва, код 38021179, МФО 820019 У положеннях статті 1 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У силу ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволеня позовних вимог

Outcome: partial