Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом,в якому зазначила, що [INFO] року помер чоловік позивача, [PERSON]. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] стали: позивач - його дружина та діти - відповідачі у справі. У встановлений законом строк позивач спадщину прийняла, а відповідачі відмовились від спадщини після смерті батька на користь позивача, склавши про це нотаріусу письмову заяву. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви позивача у Четвертій Запорізькій Державній нотаріальній конторі. До спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло наступне нерухоме майно: 1/3 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю, позивачу та відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 21.07.1999 року, виданого Жовтневою районною адміністрацією м. Запоріжжя. Частка спадкодавця у вищевказаній квартирі не виділена. Оформити спадщину після смерті [PERSON] позивач у позасудовому порядку не має можливості, про що свідчить постанова державного нотаріусу Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори від 01.07.2015 року, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, частина якої увійшла до спадкової маси. В зв'язку із необхідністю подальшого управління спадковим майном, що неможливо без оформлення спадщини, враховуючи неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на вищевказане майно у нотаріальній конторі, позивач просить суд встановити, що частки [PERSON], [PERSON], [PERSON], померлого [INFO] року, у квартирі за адресою: [ADDRESS] є рівними, по 1/3 частці у кожного. Визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року чоловіка [PERSON]. У судовому засіданні сторони відсутні. Представник позивача у своїй заяві просить суд слухати справу у її відсутності, позов підтримує. Відповідачі у своїх заявах просять суд слухати справу у їх відсутності, з позовом згодні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.12.2014 року. Факт родинних відносин (позивач є дружиною померлого) підтверджується свідоцтвом про одруження від 14.10.1964 року. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] стали: позивач - його дружина та діти - відповідачі у справі. У встановлений законом строк позивач спадщину прийняла, а відповідачі відмовились від спадщини після смерті батька на користь позивача, склавши про це нотаріусу письмову заяву. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви позивача у Четвертій Запорізькій Державній нотаріальній конторі. До спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло наступне нерухоме майно: 1/3 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю, позивачу та відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 21.07.1999 року, виданого Жовтневою районною адміністрацією м. Запоріжжя. Частка спадкодавця у вищевказаній квартирі не виділена. Оформити спадщину після смерті [PERSON] позивач у позасудовому порядку не має можливості, про що свідчить постанова державного нотаріусу Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори від 01.07.2015 року, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, частина якої увійшла до спадкової маси. В зв'язку із необхідністю подальшого управління спадковим майном, що неможливо без оформлення спадщини, враховуючи неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на вищевказане майно у нотаріальній конторі, позивач звернулась з позовом до суду. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та, згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Таким чином, позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved