Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

09 січня 2014 року публічне акціонерне товариствокомерційний банк „ПриватБанк" (далі - Банк) звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та відшкодування судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача Потапов В.Е., який діє на підставі довіреності юридичної особи, надав суду заяву про підтримку заявлених позовних вимог та розгляд справи за його відсутністю з постановленням заочного рішення. Зі змісту позовної заяви убачається, що 19 травня 2006 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк", та [PERSON] було укладено договір б/н на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого відповідачу відкрито картковий рахунок та надано ліміт кредитної лінії на загальну суму 2500 грн. зі сплатою 48 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом. [PERSON] зобов'язався погашати кредит з урахуванням вісотків від загальної суми використаних коштів. Банк цілком виконав зобов'язання перед [PERSON] шляхом надання кредитних коштів, а відповідач не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого за цим договором станом на 28 листопада 2013 року заборгованість становить: по відсоткам за користування кредитом - у сумі 10567 грн. 23 коп, штраф - у загальному розмірі 1028 грн. 36 коп., а у загальному розмірі - 11595 грн. 59 коп. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, яким суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПривтБанк" заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 11595 грн. 59 коп. та сплачені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідач [PERSON], якого не виявлено за останнім відомим місцем реєстрації та проживання, був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи шляхом вручення судової повістки виконавчому органу місцевого самоврядування, повторно за викликом суду не з*явився, не використавши наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до правил частини 4 статті 169 ЦПК України та частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 19 травня 2006 року юридична особа - закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк", правонаступником якого у зв*язку зі зміною найменування юридичної особи є публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (Кредитор) і громадянин України [PERSON] (Клієнт) уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки [NUMBER], за яким Кредитор зобов'язується надати Клієнту кредитний ліміт на загальну суму 2500 грн. зі сплатою 4 % в місяць на суму залишку заборгованності за кредитом, а Клієнт зі своєї сторони зобов'язується отримати кредит та, повернути Кредитору основну суму кредиту, сплатити відсотки за користування ним, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. Судом встановлено, що договір укладено у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" та особисто [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови договору - кредитний ліміт у сумі 2500 грн. був перерахований на кредитну картку відповідача, яку [PERSON] отримав 19 травня 2006 року. Згідно довідки-розрахунку ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком станом на 28 листопада 2013 року становить: по відсоткам за користування кредитом - у сумі 10567 грн. 23 коп. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Невиконання або неналежне виконання сторонами договору своїх обов'язків тягне правові наслідки, передбачені статтею 611 ЦК України, зокрема: сплати неустойки (штраф, пеня) і відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до положень розділу 8.6 даного договору, визначено, що за порушення строків платежів по грошовому зобов*язанню, передбаченого цим договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов*язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 відсотків від суми позову. За даними позивача станом на 28 листопада 2013 року за порушення [PERSON] умов кредитного договору Банком нараховано штраф у загальному розмірі 1028 грн. 36 коп. у тому числі: фіксована частина - 500 грн., та процентна складова - 528 грн. 36 коп. Суд визнає правильним представлений ПАТ КБ „ПриватБанк" розрахунок періоду і суми заборгованості за договором б/н від 19 травня 2006 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки укладений з [PERSON] У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобов'язання по даним правочинам, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню. Позивачем документально підтверджені платіжними дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved