Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації про зміну прізвища дитини з тих підстав, що як стверджує 17.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бершадського РУЮ у Вінницькій області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON] 01.03.2012 року рішенням Бершадського районного суду шлюб між нею та відповідачем розірвано. 31.01.2012 року Бершадським районним судом видано виконавий лист про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 27.09.2016 року рішенням Бершадського районного суду відповідача позбавлено батьківських прав щодо їх сина. 26.10.2016 року вона змінила своє прізвище з [PERSON] на дівоче - [PERSON], про що складено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про зміну імені. Згідно ч.3 ст. 145 СК України спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. В листопаді 2016 року вона звернулась до служби у справах дітей Бершадської РДА. проте їй було відмовлено. оскільки відповідач заперечував. Крім стягнення аліментів, які відповідач платить не у повному обсязі, оскільки станом на 01.12.2017 року заборгованість відповідача по аліментах становить 30031,68 грн., ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає. Вона з відповідачем проживає окремо, дитина проживає разом з нею. Увесь час відповідач життям сина не цікавиться. не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь в її вихованні. 27.07.2017 року вона зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл на зміну прізвища їх сина. Даний лист відповідач отримав 05.08.2017 року, проте залишив без відповіді. Просить змінити прізвище їх малолітнього сина [PERSON]., [INFO] з "[PERSON]" на "[PERSON]". Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали. Представник третьої особи служби у справах дітей Бершадської РДА Смакоус Ж.Л. не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER]. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 01.03.2012 року у справі № 202/42/12 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 27.09.2016 року у справі № 126/2103/16-ц [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 26.10.2016 року позивачка змінила своє прізвище "[PERSON]" на дівоче "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про зміну імені [NUMBER]. 15.03.2017 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. З наданих документів слідує, що син сторін [PERSON] проживає з матір'ю та її чоловіком. Відповідач по місцю проживання дитини не з'являється, дитину не відвідує. Позивачкою на адресу відповідача було направлено лист, в якому вона просить надати письмовий дозвіл на зміну прізвища їх сина. Цей лист відповідач отримав 05.08.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. По даній справі позивач просить суд змінити прізвище дитини на її - "[PERSON]" посилаючись на те, що біологічний батько дитиною не цікавиться, її утриманням та вихованням не займається. Крім того, теперішнє прізвище дитини призводить до непорозумінь та негативних асоціацій у спілкуванні дитини з однолітками та однокласниками. Згідно довідки "Бершадського центру первинної медико-санітарної допомоги" від 19.06.2018 року, батько дитини [PERSON] на прийом до лікаря з дитиною не з'являвся, про стан здоров'я дитини не цікавиться, на профілактичні огляди, щеплення, огляди по захворюваннях дитину приводила мама. Відповідно до довідки класного керівника 4-Б класу Бершадської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1. на протязі навчання 2014 - 2018 років батько [PERSON] не відвідував навчальний заклад, не був присутній на батьківських зборах, урочистих подіях в класі, не супроводжував дитину зі школи та в школу. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 ЦК України ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Згідно норм ст.ст. 145-147 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем її батьків, в разі знаходження батька і матері на різних прізвищах - за їх вибором. Прізвище дитині присвоюється під час здійснення запису в акті про народження. Реєстрація здійснюється співробітниками РАЦСу, коли між батьками досягнуто згоди. Відповідно до ст. 148 СК України, у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що зміна прізвища дитини здійснюється в інтересах дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з'явився та не скористався процесуальним правом висловити свої відзив (заперечення) на позов та надати докази. Згідно ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved