Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем за законом до Лозівської сільської ради, Петропавлівського району, Дніпропетровської області. В обґрунтування позову вказала, що 19 травня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 341383 виданим виконкомом Лозівської сільської ради, Петропавлівського району, Дніпропетровської області за актовим записом № 07. На час відкриття спадщини [PERSON] належали на праві приватної власності два об'єкти нерухомого майна: житловий будинок із господарчими спорудами під № 10 по вул. Центральна (Ленінська) в с. Лозове, Петропавлівського району, Дніпропетровської область; земельна ділянка площею 5.260 гектари, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Померла залишила заповіт яким все вказане майно заповіла на користь позивачки. Свідоцтво про права на спадщину на вказану земельну ділянку позивачка отримає у нотаріуса, а у прийнятті спадщини на житловий будинок їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів про що нотаріус вказав у постанові від 27.04.2016 року. Позивачка надала письмові докази того, що померла була належним власником домоволодіння, але її право не було зареєстроване належним чином. На підставі ст.ст. 392,1225,1216,1219,1223,1261,1270 ЦК України ст.ст. 3-5,12,118,119 ЦПК України позивачка звернулась до суду за захистом її порушеного права, прохає позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], яка померла 19.05.2010 року. Частину спадщини вона приймає нотаріально, а на житловий будинок № 10 по вул. Центральній в с. Лозове, Петропавлівського району, Дніпропетровської області відсутні правовстановлюючі документи і саме через це вона змушена звернутися до суду, після відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на права на спадщину, за захистом порушеного права. У вказаному будинку вона проживала з померлою і залишилась проживати до цього часу. Прохає позов задовольнити. Відповідач в судове засідання надав письмову заяву про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали повністю, прохають не стягувати з них судовий збір через те, що кошти на сплату судового збору не передбачені в бюджеті сільської ради. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після [PERSON], яка померла 19 травня 2010 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 341383 виданим виконкомом Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 07 та копією заповіту, який був посвідчений секретарем Лозівської сільської ради [PERSON] 26.04.2008 року. На підставі вказаного заповіту померла все своє майно заповіла позивачці. Спадкова справа зареєстрована 21.10.2010 року за № 50149241, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 25081493. Позивачка своєчасно звернулась до Петропавлівської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини на вказаний житловий будинок, але через відсутність правовстановлюючого документу на нього, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину, що підтверджується листом нотаріуса № 342/02-31 від 27.04.2016 року. Право власності на вказаний житловий будинок в державному реєстрі прав нерухомого майна не зареєстроване про що вказано в довідці КП Павлоградського МБТІ від 01.04.2016. У довідці зазначена загальна площа будинку 55,7 м2, житлова 17.5 м2, вказано, що домоволодіння складається з житлового будинку "А", прибудова до будинку "а", сарай "Б", літня кухня "б", сарай "Г", сарай "Д", убиральня "В", погріб "пдД", колодязь "1", огорожа "2" хвіртка "3". Вулиця Ленінська 04.02.2016 року була перейменована на вулицю Центральну, що підтверджується розпорядженням сільського голови. Померла [PERSON] , згідно виписки з по господарської книги №2 обліку господарства №53, була власником житлового будинку № 10 по вул. Центральна ( Ленінська) в с. Лозове Петропавлівського району Дніпропетровської області. За вказаним будинком була закриплена земельна ділянка для його обслуговування 0,25 га та 0,50 га для ведення особистого селянського господарства. Померла була зареєстрована та проживала у вказаному будинку до дня смерті, дані обставини підтверджуються довідкою відповідача від 29.04.2016 року № 242. Інших спадкоємців у померлої немає. Суд вважає, що померла була належним власником житлового будинку № 10 по вул. Центральній в с. Лозове, Петропавлівського району, Дніпропетровської області. Згідно з ч.2 ст. 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 1 ст.1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців) Стаття 1268 п. 3 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців він не заявив про відмову від неї. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вказує, якщо документи що засвідчують право власності на нерухоме майно існували проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені передбаченому законом порядку або якщо первинна реєстрація нерухомого майна не була проведена застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою а також у разі утрати власником документів, який засвідчує його право власності. Отже суд, враховує, що позивачка є спадкоємцем за заповітом та фактично прийняла спадщину після померлої [PERSON], прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. При зверненні до суду позивачкою, на підставі п.9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як особою, яка має пільги, судовий збір в сумі 1% від ціни позову 86921 гривень, що становить 869,21 гривень, не сплачувався. Судовий збір в такому разі повинен бути стягнутий з Лозівської сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області. При цьому суд вважає за необхідне роз'яснити стороні, що обставини вказані у заяві відповідача, про те, що кошти на відшкодування судового збору в бюджеті сільської ради не передбачені, не визначені законодавцем як підстави про звільнення їх від такої сплати. Тому суд ,

Outcome: approved