Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява. Позивач прохає: - визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28.01.1994 року № 72, укладений на Харківській універсальній біржі між [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], з іншої сторони; - визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.04.1996 № V-04-376-H, укладений на Харківській універсальній біржі укладений між [PERSON] та [PERSON]; - скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]; - скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]; - визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1994 року № 747. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів міста Харкова від 09.11.1983 № 31 [PERSON], батькові: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було видано ордер від 23.11.1983 № 70817 на право отримання чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Вказане право [PERSON] (батько) реалізував та вселився разом зі своєю родиною у складі шістьох осіб, а саме: [PERSON] - дружиною, та синами - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у квартиру за адресою: [ADDRESS]. У січні 1994 року всі члени родини [PERSON] взяли участь у безоплатній приватизації вищевказаної квартири, про що органом приватизації житлового фонду Харківського тракторного заводу ім. С. Орджонікідзе видано Свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано у Харківському міському бюро технічної інвентаризації за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У [INFO] основний квартиронаймач [PERSON] (батько) помер. Звернувшись до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом, Позивачі сини спадкодавця: [PERSON], [PERSON] і [PERSON] та дружина померлого [PERSON] - [PERSON], дізналися, що станом на 31.12.2015 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.1996 № V-04-376-H, укладеного на Харківській універсальній біржі. Далі у позові йде посилання, що [PERSON] придбав вищезазначену квартиру у [PERSON], яка, в свою чергу, на той час набула право власності на вказане нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72. Вказаний договір був укладений на Харківській універсальній бірж без відому, згоди та присутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У квартирі [ADDRESS], позивачі мешкають з моменту отримання ордеру від 23.11.1983 № 70817 та до теперішнього часу. Позивачі та їх представники, [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні підтвердили обставини викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Наполягали на тому, що [PERSON], неправомірно уклала договір купівлі-продажу спірної квартири на своє ім'я, а, вподальшому, продала квартиру [PERSON] Тобто, угоди були спрямовані на незаконне заволодіння майном (ст. 49 ЦК України в редакції 1963 року), а тому у березні 2016 року було відкрито кримінальне провадження за цим фактом. Додатково на запитання суду представник Позивача - [PERSON], пояснив, що дійсно перший договір купівлі-продажу від 28.01.1994 року № 72, укладений на Харківській універсальній біржі, сторонами його були: [PERSON] - померлий у [INFO], [PERSON], яка на даний час проживає в Російській Федерації, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], якому на час укладання договору було лише 11 років - з однієї сторони, та [PERSON] - з іншої сторони; другий договір купівлі-продажу від 06.04.1996 № V-04-376-H, укладений на Харківській універсальній біржі між [PERSON] та [PERSON]; на запитання суду відповів, що надати оригінали оспорюваних договорів - не може, крім того ксерокопії оспорюваних договорів наданих до позовної заяви, не містять відомості про реєстрацію оскаржуваних договорів у нотаріуса чи БТІ та не завірені належним чином із-за відсутності їх оригіналів; на запитання суду про надання підтвердження права власності Відповідачів, зазначив, що такі правоустанавлюючі документи відсутні - згідно з витягу з реєстру прав власності відсутня інформація і про те, що квартира була зареєстрована за [PERSON] та [PERSON]; до висновку про зміну власника прийшов на підставі довідки, наданої з КП «ХМБТІ» від 30.12.2015 та письмової відповіді нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори; за зверненням Позивачів, представником [PERSON] була подана заява про вчинення кримінального правопорушення, вказана зава була внесена до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України, на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню триває. Відповідач [PERSON] прибув у судове засідання, призначене на 24.05.2017 року. Від надання пояснень відмовився, мотивуючи це тим, що у судове засідання не прибула [PERSON], оскільки вона до цього більше причетна, то він нічого не знає; звернув увагу суду на те, що позивачі не зазначили відомості і ще про їх одного брата - [PERSON], у якого б теж слід запитати чому так сталося. У подальші судові засідання - не прибув. [PERSON], у судове засідання не прибула, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала. Представник КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справу був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради, прохала прийняти рішення, відповідно до чинного законодавства. Пояснила, що право власності на спірну квартиру, згідно наданих позивачем доказів, вважає відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1994 № 747: право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано у Харківському міському бюро технічної інвентаризації за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Заслухавши пояснення позивачів представників позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1994 № 747 - право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано у Харківському міському бюро технічної інвентаризації за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 28-29, 33). У [INFO] основний квартиронаймач - [PERSON] (батько) помер, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції видано Свідоцтво про смерть від 09.07.2005 серія [NUMBER] (а.с. 34). Спадкоємці [PERSON] [PERSON] [PERSON] і [PERSON] та дружина померлого [PERSON] - [PERSON], звернулися 06.12.2016 року до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом. За результатами розгляду вказаних заяв державним нотаріусом заведено спадкову справу №1259/2005 (а.с.45). Позивачі та їх представники надали з позовною заявою для дослідженняксерокопією довідки КП «ХМБТІ» від 30.12.2015 року, не завіреної належним чином, у якій міститься інформація, що станом на 31.12.2015 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.1996 № V-04-376-H, укладеного на Харківській універсальній біржі. Оригінал цієї довідки не надано до суду. Пропозиція суду надати оригінал довідки, для дослідження у судовому засіданні, не виконана із-за відсутності оригіналу (а.с.36). Відповідно до ксерокопії договору купівлі-продажу, наданої з позовом, від 28.01.1994 року № 72, не завіреного належним чином, укладеного на Харківській універсальній біржі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], - з однієї сторони та [PERSON], - з другої сторони, уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Ксерокопія вказаного договору не завірена належним чином, відмітки про реєстрацію права власності вказаний договір не містить.Пропозиція суду надати оригінал спірного договору для дослідження у судовому засіданні, не виконана із-за відсутності оригіналу (а.с. 38). Відповідно до ксерокопії договору купівлі-продажу, наданої з позовною заявою, від 06.04.1996 року № V-04-376-H , не завіреного належним чином, укладеного на Харківській універсальній біржі: [PERSON] - з однієї сторони та [PERSON], з іншої сторони, уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Ксерокопія вказаного договору не завірена належним чином, відмітки про реєстрацію права власності вказаний договір не містить.Пропозиція суду надати оригінал спірного договору для дослідження у судовому засіданні, не виконана із-за відсутності оригіналу (а.с.39). Установлено, що за зверненням Позивачів, представником [PERSON], була подана заява про вчинення кримінального правопорушення, вказана заява була внесена до ЄРДР за № 42016221050000020 від 14.03.2016 року, за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України. На даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню триває (а.с.46). Установлено, що Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2016 року надано доступ з можливістю вилучення оригіналів документів, а саме: договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Універсальній біржі від 06.04.1996 № V-04-376-H, договору купівлі-продажу від 28.01.1994 року № 72, посвідченого Харківською Універсальною біржею (а.с. 96-97). Описом речей та документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, вилучено: договір купівлі-продажу, зареєстрованій на Універсальній біржі від 06.04.1996 № V-04-376-H; договір купівлі-продажу від 28.01.1994 року № 72 (а.с.101). Частиною 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності Пунктом 4, 5 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України передбачено, що до цивільних відносин які виникли до набуття чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торговельних операцій. Крім того, ст.2 Закону встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. Отже, товарна біржа - це оптовий, регулярно діючий ринок, де відбувається торгівля сировиною, матеріалами, іншими товарами, допущеними до обігу на біржі, створений для зручності здійснення комерційної діяльності юридичними та фізичними особами, які, в свою чергу, повинні бути обов'язково зареєстрованими відповідною біржею як її учасники. На товарних біржах здійснюються біржові операції, які повинні відповідати сукупності вимог, установлених ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", згідно з якою угода вважається укладеною на біржі. Відповідно до ст.42 Цивільного кодексу Української РСР, угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі. Водночас, згідно зі ст.47 згаданого Кодексу, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. Угоди, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, а лише не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. До нотаріально посвідчених документів прирівнюються лише документи, складені згідно з вимогами ст.40 Закону України "Про нотаріат". Крім того, Пленум ВСУ у своїй постанові "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28.07.78р. за N 3 роз'яснив, з яких підстав угода може бути визнана недійсною судом. Відповідно до п.4 цієї постанови, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки ті угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивачів і їх представників, спірні угоди про придбання квартири - об'єкту нерухомості, посвідчені 28.01.1994 року за № 72 Харківською універсальною біржею та - 06.04.1996 року за № V-04-376-H Харківською універсальною біржею, дійсними не визнані, право власності на підставі цих угод не зареєстровано, а як визнають самі позивачі - такі угоди не створюють правових наслідків для сторін, а тому у позивачів не виникає відповідного права вимоги, у зв'язку з чим в задоволенні позову має бути відмовлено в повному обсязі (а.с. 143). Не можуть бути прийняті до уваги посилання позивачів, їх представників на наявність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на право власності за позивачами на спірну квартиру, оскільки, як вбачаться зі Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1994 № 747 - право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано у Харківському міському бюро технічної інвентаризації за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивачі не позбавлені права і можливості, наданим їм законом, оскаржувати відмову нотаріуса у здійсненні нотаріальної дії. Більш того, нотаріусом не винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а направлено на адресу [PERSON] лист - роз'яснення (а.с. 45). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі - ч.1 ст. 11 ЦПК України. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, але позивачі і їх повноважні представники не змінювали підстав позову, вимоги якого ґрунтувались на твердженні про наявність права власності відповідачів на підставі угод про придбання спірного об'єкту нерухомості, посвідчених на Харківській універсальній біржі (а.с. 1-15). Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що такі посилання не можуть бути прийняті судом до уваги, зокрема з огляду на те, що право власності позивачів виникло раніше і у судовому засіданні не установлено факту (за актом чи у інший спосіб) передачі спірного об'єкту нерухомості відповідачам (а.с. 143). Відповідно до ст.42 ЦК України (в редакції 1963 року), угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Згідно зі ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року) , нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. З аналізу зазначеної норми статті вбачається, що перед державною реєстрацією укладеного договору передує його нотаріальне посвідчення. Спірні договори нотаріально посвідчені не були, не зареєстровані. Згідно зі ст. 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. За таких обставин спірні договори є нікчемними, оскільки не було дотримано вимог щодо їх нотаріального посвідчення та реєстрації. Нікчемний правочин не потребує визнання його недійсним. На підставі викладеного суд доходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення. В силу положень ст. 88 ЦПК України - на користь позивачів судові витрати судом не стягуються.

Outcome: dismissed