Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

08.12.2017 року [PERSON] (далі - заявник) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області із заявою про усиновлення дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги заявник [PERSON] обґрунтував тим, що 21.02.2015 року він уклав шлюб з [PERSON] Від попереднього шлюбу у останньої є дочка [PERSON], [INFO]. 20.10.2017 року рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області батька дитини [PERSON] - [PERSON] було позбавлено батьківських прав. Між заявником та дитиною склалися дуже добрі та теплі стосунки. Дівчинка сприймає та називає заявника [PERSON] батьком. Заявник сприймає дочку дружини як свою рідну дитину. [PERSON] турбується про дитину, створив для неї всі умови для нормального проживання та повністю матеріально забезпечує. У зв'язку із цим заявник просить визнати його усиновлювачем дитини [PERSON] та змінити її прізвище з "[PERSON]" на "[INFO]"; по-батькові - з "[PERSON]" на "[INFO]". А також просить суд внести зміни до актового запису про її народження, зазначивши його батьком. В судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримав і підтвердив викладені в заяві обставини. Представник служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації вважав, що вимоги заявникпа є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Згідно зі ст.207 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], народилася [INFO] року в селі Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області; в графі матір записана [PERSON], в графі батько - [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 31 жовтня 2017 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до його дочки [PERSON], [INFO] року народженя, уродженки с.Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області (а.с.7). 21.02.2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.5). Відповідно до заяви [PERSON] від 10.11.2017 року, остання дала згоду на усиновлення її чоловіком [PERSON], [INFO] - її малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.9). Із висновку про можливість усиновлення №1057/04-03 від 20.11.2017 року вбачається, що служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації вважає за доцільне удочеріння [PERSON] малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно з довідкою серії ААА №0236817, виданою Департаментом інформаційних технологій МВС України за обліками МВС громадянин України [PERSON], [INFO], станом на 18.10.2017 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.12). Відповідно до висновку про стан здоров'я особи від 23.10.2017 року, виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги заявник за станом здоров'я придатний до усиновлення дитини (а.с.13). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають за адресою [ADDRESS]. Житлово-побутові умови проживання сім'ї заявника відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в сім'ї створені належні умови для проживання та виховання дитини. В сім'ї панують доброзичливі, відверті стосунки (а.с.11). Перевіривши обставини даної справи суд не встановив підстав, визначених ст. 212 СК України, які перешкоджають усиновленню дитини заявником. Згідно ч.3 ст.218 СК України не потрібна окрема згода усиновлюваної дитини, оскільки вона у зв'язку з малолітнім віком та станом здоров'я не усвідомлює факту усиновлення. Також в силу п.4 ч.1 ст. 219 СК України відсутня потреба у згоді на усиновлення біологічного батька дитини, оскільки він позбавлений батьківських прав щодо усиновлюваної дитини. Малолітній [PERSON] на момент розгляду справи виповнилося 12 років. Суд вважає за можливе проведення усиновлення відповідно до ст.208 СК України. На підставі викладеного, дослідивши у відповідності до ст.224 СК України сукупність наданих матеріалів, враховуючи мотиви, на підставі яких заявник бажає усиновити дитину, суд дійшов висновку, що останній за своїм станом здоров'я, матеріальним становищем, сімейним станом та умовами проживання, ставленням до виховання дітей здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя усиновлюваної дитини, а відтак його заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно зі ст.229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації актів народжень матір'ю та батьком дитини. Зміна прізвища, імені та по батькові, особи яка усиновлена, провадиться у відповідності з положеннями ст.231 СК України. Таким чином, на підставі ст. ст. 224, 229, 231 СК України вимоги заявника в частині усиновлення [PERSON] підлягають задоволенню з подальшою зміною в актовому записі про народження дитини відомостей щодо її прізвища, по-батькові та відомостей про батька. Крім того, даним рішенням суд не зобов'язує орган Державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження усиновленої дитини через те, що представник такого органу не брав участі у справі. Крім того згідно ст. 233 СК України існує спеціально визначена процедура внесення таких змін. Так за правилами цієї норми саме на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Для цього рішення суду заявниками має бути пред'явлене безпосередньо до відповідного органу ДРАЦС. На підставі викладеного,

Outcome: partial