Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

05.07.2018 року до суду звернувся представник Публічного Акціонерного Товариства "Запоріжжяобленерго" Медяник О.Г. з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди. В позові позивач посилався на те, що 05.06.2016 року о 15:41 диспетчеру Гуляйпільського РЕМ ПАТ "Запоріжжяобленерго" надійшло повідомлення від мешканців вул. Великої в м. Гуляйполе про відсутність напруги від КТП-69, куди була направлена оперативна бригада працівників Гуляйпільського РЕМ, які під час огляду виявили на перехресті вулиць Миру та Великої пошкодження А-образної опори, збитки склали 17642,71 грн., Гуляйпільський РЕМ звернувся до поліції з заявою про встановлення особи, винної у пошкодженні, в ході перевірки їхньої заяви було встановлено, що 05.06.2016 року о 15 годині 20 хвилин в м. Гуляйполе Запорізької області водій автомобіля «ГАЗ 31029» державний номер [NUMBER] [PERSON] перед зміною напрямку руху не впорався з керуванням, з`їхав на праве узбіччя проїзної частини та скоїв наїзд на електроопору, їм було повідомлено, що в діях водія є порушення правил дорожнього руху та складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.ст. 122, 124 КУпАП, посилаючись на ст.1166 ЦК України прохав стягнути з відповідача на користь підприємства в рахунок відшкодування майнової шкоди 17642,71 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 1762 грн. 16.07.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовна заява прийнята до провадження, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначена до розгляду у відкрите судове засідання на 17.10.2018 року. 17.10.2018 року до суду звернувся представник відповідача [PERSON] з відзивом на позов, в якому вважала позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що позовна заява не відповідає вимогам ч.5 ст.95, п.8 ч.3 ст.175, п.7 ч.3 ст.175, п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено та не надано доказів того, яку суму виплачено страховою компанією на відшкодування матеріальної шкоди позивачу, тоді як відповідно до ст.1194 ЦК України потерпілий має право вимагати від винної у заподіянні шкоди особи лише різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, вважає, що позивач в позовній заяві не посилається на нормативний документ, на підставі якого визначена сума збитків, не надав доказів того, що відповідач викликався до будь-якої експертної установи для участі у огляді пошкодженої електроопори, посилаючись на ст.1192 ЦК України вважає, що суд при вирішенні питання про відшкодування збитків повинен вирішити питання про передачу пошкодженого майна відповідачу. 17.10.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області в судовому засіданні оголошена перерва для надання часу представнику позивача Мірошниченко Н.О. надати суду відповідь на відзив відповідача до 21.11.2018 року. 19.11.2018 року до суду звернувся представник позивача Мірошниченко Н.О. з відповіддю на відзив відповідача на позов, в якому не погоджувалась з доводами відзиву про застосування ст.1194 ЦК України, посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. У судовому засіданні представник позивача Мірошниченко Н.О. позов підтримав, суду пояснивши, що 05.06.2016 року о 15:41 диспетчеру Гуляйпільського РЕМ ПАТ "Запоріжжяобленерго" надійшло повідомлення від мешканців вул. Великої в м. Гуляйполе про відсутність напруги від КТП-69, куди була направлена оперативна бригада працівників Гуляйпільського РЕМ, які під час огляду виявили на перехресті вулиць Миру та Великої пошкодження А-образної опори, збитки склали 17642,71 грн., Гуляйпільський РЕМ звернувся до поліції з заявою про встановлення особи, винної у пошкодженні, в ході перевірки їхньої заяви було встановлено, що 05.06.2016 року о 15 годині 20 хвилин в м. Гуляйполе Запорізької області водій автомобіля «ГАЗ 31029» державний номер [NUMBER] [PERSON] перед зміною напрямку руху не впорався з керуванням, з`їхав на праве узбіччя проїзної частини та скоїв наїзд на електроопору, їм було повідомлено, що в діях водія є порушення правил дорожнього руху та складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.ст. 122, 124 КУпАП, посилаючись на ст.1166 ЦК України прохав стягнути з відповідача на користь підприємства в рахунок відшкодування майнової шкоди 17642,71 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 1762 грн. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, суду пояснивши, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, позов не підлягає задоволенню, так як позивач не надав суду належних доказів, прохав в задоволенні позову відмовити. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 05.06.2016 року о 15 годині 20 хвилин в м. Гуляйполе Запорізької області водій автомобіля «ГАЗ 31029» державний номер [NUMBER] [PERSON] перед зміною напрямку руху не впорався з керуванням, з`їхав на праве узбіччя проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду (електроопору), чим порушив п.10.1 та п.2.10 а) Правил дорожнього руху України зі змінами та доповненнями, в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, 122-4 КУпАП, що підтверджується копією висновку про результати розгляду заяви ВАТ "Запоріжжяобленерго", копією службової записки, копією заяви та відповіддю на неї. Вартість робіт по відновлюванню електроопори №1 на ПЛ-0,4 кВ від КТП-69 в м. Гуляйполе склала 17642,71 грн., що підтверджується розрахунком для визначення вартості збитку та кошторисом виконаних робіт від 06.2016 року. Відповідач на момент розгляду справи не відшкодував матеріальні збитки. Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю... Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.41 Конституції України, Цивільним Кодексом України як недоговірні зобов`язання Главою 82 Відшкодування шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України ....шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, який є юридичною особою, з позовом до фізичної особи, посилаючись на те, що остання своїми неправомірними діями завдала майнову шкоду його майну, матеріальні збитки не відшкодовані, з вимогою про стягнення в рахунок відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що 05.06.2016 року о 15 годині 20 хвилин в м. Гуляйполе Запорізької області водій автомобіля «ГАЗ 31029» державний номер [NUMBER] [PERSON] перед зміною напрямку руху не впорався з керуванням, з`їхав на праве узбіччя проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду: електроопору №1 на ПЛ-0,4 кВ від КТП-69 в м. Гуляйполе, належну Публічному Акціонерному Товариству "Запоріжжяобленерго", чим спричинив останньому майнову шкоду на суму 17642,71 грн., чим порушив його право власності, передбачене ч.1 ст.41 Конституції України, яке відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України підлягає захисту шляхом відшкодування майнової шкоди. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений обставинами, які встановлені судом під час їх перевірки належними, достовірними та допустимими доказами. Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позов, щодо невідповідності позову вимогам ст.175 ЦПК України та застосування ст.1194 ЦК України з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Так представник відповідача [PERSON], посилаючись у відзиві на позов на те, транспортний засіб її довірителя підлягав обов`язковому страхування, доходить висновку, що між сторонами виникають правовідносини, які врегульовані ст.1194 ЦК України, однак належного, достовірного та допустимого доказу: полісу страхування, який підтверджує цю обставину суду не надає. З чого суд робить висновок про неможливість застосування до даних правовідносин ст.1194 ЦК України, відповідно до якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо незазначення в позові нормативного акту на підставі якого визначена сума збитків, так як копія розрахунку для визначення вартості збитку містить посилання на Постанову Кабінету Міністрів №1393 від 16.12.2009 року. Суд не бере до уваги інші заперечення представника відповідача з огляду на те, що останні не гуртуються на законі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено в повному обсязі, то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1762 грн. та стягує їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved