Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач ПрАТ "СК "АХА Страхування" звернувся до відповідача [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди у зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.12.2014 року по Столичному шосе у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями Фольксваген д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем Тойота д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Автомобіль Тойота д/н [NUMBER] був застрахований у позивача за договором добровільного страхування від 27.05.2014 року. У результаті ДТП автомобіль Тойота д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля [PERSON] була завдана матеріальна шкода. Позивачем власнику автомобіля Тойота д/н [NUMBER] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 78 446, 58 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА". На вимогу позивача до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про здійснення виплати страхового відшкодування позивачу, останнє повідомило, що вже здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 50 000, 00 грн. Таким чином, на даний час залишилася невідшкодованою сума у розмірі 28 579, 70 грн. Оскільки відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоду, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 28 579, 70 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Страхової компанії підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.05.2014 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 144492Га/14к-03, предметом якого є страхування транспортного засобу Тойота д/н [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що 10.12.2014 року по Столичному шосе у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями Фольксваген д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], автомобілем Тойота д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем [NUMBER]. В результаті ДТП автомобіль Тойота д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля завдано - матеріальну шкоду. Винним у скоєній ДТП визнаний відповідач [PERSON], що підтверджується постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2015 року. 10.12.2014 року до позивача звернувся власник автомобіля Тойота д/н [NUMBER], [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі Страхового акту № 1.003.14.00703/VESKO403 від 09.01.2015 року з відповідним розрахунком страхового відшкодування позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 78 446, 58 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 150 899 від 13.01.2015 року. Як встановлено при розгляді справи, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА". На вимогу позивача до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про здійснення виплати страхового відшкодування позивачу, останнє повідомило, що вже здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 50 000, 00 грн. Таким чином, залишок невідшкодованої шкоди становить 28 579, 70 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки автомобілем Фольксваген д/н [NUMBER], керував відповідач [PERSON], який визнаний винним у скоєній ДТП, то саме він з урахуванням вимог діючого законодавства зобов?язаний відшкодувати залишок невідшкодованої шкоди, а тому суд вважає, що невідшкодована сума страхового відшкодування у розмірі 28 579, 70 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Страхової компанії. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved