Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

29.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення повноліття дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Шлюбні відносини між ними припинені з початку серпня 2015 року, спільне господарство ними не ведеться. Відповідач ігнорує свої батьківські обов'язки, передбачені ст. 180 СК України, і не надає родині жодної підтримки. На протязі останнього місяця відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками та не надає матеріальної допомоги на утримання сім'ї, а саме малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На її чисельні прохання стосовно виплати допомоги на утримання сина, відповідач відмовляється вирішити це питання в добровільному порядку змушуючи її звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідач працює на посаді начальника теплової дільниці в Котельнях лікарняного комплексу. Вона створює для дитини сприятливі умови існування, опікується сином та надає йому все необхідне. Одних її зусиль замало, адже потрібна допомога батька для повноцінного існування дитини, вважала що він повинен сплачувати аліменти в 1/2 частині від свого заробітку та доходу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Вимогу про визначення розміру аліментів у виді 1/2 частини від заробітку та доходу мотивувала тим, що аліменти будуть стягуватися лише з офіційної заробітної плати, яка є незначною. Водночас, відповідач має і неофіційний дохід, який не буде враховуватися при стягуванні аліментів. разом з тим пояснила, що доказів наявності у відповідача інших доходів, крім заробітної плати, вона не має. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти визначення розміру аліментів в 1/4 частині заробітної плати. При визначенні розміру аліментів відповідач просив врахувати, що він не ухилявся від виконання свого обов'язку щодо утримання дитини. Заперечував наявність у нього інших доходів, крім офіційної заробітної плати. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтва про народження та про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року, мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 6, 7). З довідки, виданої КП "Зміїв-сервіс" 29.09.2015 року, вбачається, що [PERSON] мешкає та зареєстрована в [INFO], б. 2а, кв. 45; має склад сім'ї: сина - [PERSON], [INFO]. (а. с. 8). Сторонами визнаються та не підлягають доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, ті обставини, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю; батько дитини, який працює майстром виробничої дільниці ТОВ "КЛК" м. Харків, проживає окремо; між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька, який проживає окремо, в утриманні дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідністю зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину, як це передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, що є підставою для присудження аліментів з відповідача за рішенням суду. Оскільки відповідач має постійне місце роботи та доходи, вимога позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі частки від заробітної плати відповідає приписам ст. 183 СК України. Водночас, відсутні підстави для визначення аліментів у розмірі 1/2 частки заробітку відповідача, що є максимальним розміром аліментів, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" можуть бути призначені і в тих випадках, коли аліменти стягуються на утримання двох і більше дітей. З урахуванням повідомлених сторонами відомостей про їх матеріальний і сімейний стан, позовна заява [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає частковому задоволенню шляхом визначення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial