Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 36796 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 01 жовтня 2018 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір № 323483, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредит у гривні в розмірі 6000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами не пізніше 29.10.2018 року, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 628% річних. Вказаний договір укладено в формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договору. Відповідач не виконав свої зобов`язання, припинивши вносити платежі, передбачені умовами кредитного договору і додаткової угоди. Станом на 05 липня 2019 року заборгованість становить 36796 грн., а саме: 6 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6004 грн. заборгованість за відсотками, 2 880 грн. заборгованість за пенею, 1380 грн. заборгованість за комісією та 20532 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими компанією. 28.02 2019 року між ТОВ «МІЛОАН» і ТзОВ "ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 25-МЛ, за яким позивач набув статус кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, що являлись боржниками ТОВ «МІЛОАН», серед яких і [PERSON] . Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 36796гривень, а також понесені судові витрати (судовий збір за подання позову) у розмірі 1 921 грн. До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с.76,77). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с.70,80), поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст. ст. 223,280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. Як встановлено, 01 жовтня 2018 року між відповідачем та ТОВ "МІЛОАН" підписано кредитний договір № 940680323483, відповідно до якого відповідач отримав 6000 грн. зі сплатою відсотків 628% на рік з кінцевим терміном повернення 29 жовтня 2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером. 28 лютого 2019 року ТОВ "МІЛОАН" та Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" уклали договір відступлення прав вимоги № 25-МЛ. У відповідності до розрахунку станом на 05 липня 2019 року заборгованість становить 36796 грн., а саме: 6 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6004 грн. заборгованість за відсотками, 2 880 грн. заборгованість за пенею, 1380 грн. заборгованість за комісією та 20532 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими компанією . Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналогічні вимоги ставляться ч.1 ст.1049 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки позивач надав відповідачу кредит на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач зобов`язалася повернути його позивачу на умовах, що передбачені цим договором, а саме, у розмірах та строки, передбачені графіком розрахунків. Укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону, оскільки визначені у ньому умови кредитування сторонами погоджені та підписані, договір виконувався позичальником, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача і свідчить про добровільне волевиявлення сторін і про погодження нею усіх його умов. Жодних претензій до кредитора з приводу його умов або укладення договору з порушеннями вимог закону, відповідач не пред`являв.Зазначений висновок узгоджується і з положенням ст.204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину і означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства, тому у позивача виникло право вимагати виконання зобов`язання за договором. Кредитор відповідне право вимоги реалізував шляхом пред`явлення до позичальника позову про стягнення боргу за кредитним договором і визначив борг на відповідну дату. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами. Позивач надав до суду копії зазначених документів, розрахунок заборгованості по кредиту, виданий посадовою особою позивача, який являється допустимим доказом у справі, авідповідач не надав суду жодного належного доказу, що спростовують наявність кредитних відносин та не спростував подані позивачем розрахунки заборгованості за таким кредитним договором. Об`єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача, відповідач не надав, а судом їх здобуто не було, що вказує на обґрунтованість позову. Матеріали справи свідчать, що у боржника виникла заборгованість за кредитним договором, а його дії та наміри не свідчать про виконання договірних зобов`язань за кредитним договором та повернення кредиту. Судом таких доказів також не здобуто, що вказує на обґрунтованість позову. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України відповідно до частини задоволених вимог , суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 1921 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved