Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому з урахуванням уточнень просить визнати такою, що припинена, його поруку за договором поруки № 27/08В П 2 від 23.07.2008 р., укладеним між [PERSON], ВАТ ВТБ Банк та ТОВ "ВІРТО-Сервіс" в забезпечення зобов'язань ТОВ "ВІРТО-Сервіс" за кредитним договором № 27/08В від 23.07.2008 року, стягнути з відповідачів на його користь судовий збір. В обгрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, позивач посилається на те, що між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк, яке було перейменовано в Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (надалі - Банк), та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІРТО-Сервіс" 23.07.2008 року було укладено Кредитний договір № 27/08В. В подальшому до укладеного Кредитного договору підписувались додаткові угоди та договори про внесення змін, а саме: Додаткова угода № 1 від 20.03.2009 р.; Додаткова угода № 2 від 31.07.2009 р.; Додаткова угода № 3 від 14.08.2009 р.; Додаткова угода № 4 від 17.08.2009 р.; Договір № 5 від 13.09.2010 р. про внесення змін до Кредитного договору; Договір № 6 від 29.12.2011 р. про внесення змін до Кредитного договору; Договір № 7 від 26.12.2012 р. про внесення змін до Кредитного договору. В якості забезпечення виконання ТОВ "ВІРТО-Сервіс" зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 27/08В П 2 від 23.07.2008 року. В подальшому до укладеного Договору поруки підписувались додаткові угоди та договори про внесення змін, а саме: Додаткова угода № 1 від 26.03.2009 р.; Додаткова угода № 2 від 31.07.2009 р.; Договір № 3 від 13.09.2010 р. про внесення змін до Договору поруки; Договір № 4 від 29.12.2011 р. про внесення змін до Договору поруки; Договір № 5 від 26.12.2012 р. про внесення змін до Договору поруки. Позивач зазначає, що підставою для подання позову про визнання Договору поруки припиненим є укладення між Банком та ТОВ "ВІРТО-Сервіс" договору про внесення змін до Кредитного договору, яким був змінений обсяг його відповідальності без його згоди як поручителя на збільшення відповідальності, що підтверджується наступним. 13.09.2010 року між Банком та ним як поручителем було укладено Договір № 3 про внесення змін до договору поруки № 27/08В П 2, яким Договір поруки було викладено в новій редакції. Цим Договором № 3 до Договору поруки був встановлений наступний обсяг його відповідальності як поручителя, а саме: "Поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником зобов'язань, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому" (п. 1.1. Договору поруки в редакції Договору № 3 до Договору поруки); "Згідно Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом кредитування в сумі 6 000 000,00 дол. США на строк по 27.12.2011 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних або в іншому розмірі, передбаченому Кредитним договором" (п. 1.2. Договору поруки в редакції Договору № 3 до Договору поруки); "Сторони Договору визначають, що у випадку порушення Позичальником взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Банком у повному обсязі зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, включаючи повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, неустойки (пені, штрафів) та відшкодування збитків, пов'язаних з порушенням виконання зобов'язань Позичальником" (п. 2.1. Договору поруки в редакції Договору № 3 до Договору поруки). При цьому, пунктом 3.1. Договору поруки в редакції Договору 3 до Договору поруки було встановлено наступне: "Поручитель підтверджує, що він ознайомлений з положеннями Кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згоден виступати Поручителем за зобов'язаннями Позичальника", що свідчить про ознайомлення поручителя (позивача) з умовами Кредитного договору станом на дату підписання Договору № 3 до Договору поруки, тобто станом на 13.09.2010 р. Тобто, поручитель (позивач) погоджується відповідати за зобов'язаннями позичальника ТОВ "ВІРТО-Сервіс" в розмірі, встановленому в пунктах 1.2. та 2.1. Договору поруки в редакції Договору № 3 до Договору поруки, відповідати за зобов'язаннями позичальника, викладеними в Кредитному договорі, а саме: зобов"язаннями щодо повернення кредиту; зобов"язаннями щодо сплати нарахованих процентів за користування кредитом; зобов"язаннями по сплаті комісій; зобов"язаннями по сплаті неустойки (пені, штрафів); зобов"язаннями щодо відшкодування збитків. Позивач зазначає, що Кредитний договір 13.09.2010 р. був викладений в новій редакції Договором № 5 про внесення змін до Кредитного договору № 27/08В від 23.07.2008 р., зобов'язання позичальника ТОВ "ВІРТО-Сервіс", а, отже, і обсяг його відповідальності як поручителя Договором № 5 до Кредитного договору були встановлені наступні: 1. Зобов'язання щодо повернення кредиту - загальна сума зобов'язань по поверненню кредиту - 6 000 000,00 доларів США (пункт 1.1. Кредитного договору в редакції Договору № 5 до Кредитного договору); 2. Зобов'язання щодо сплати нарахованих процентів за користування кредитом, 2.1. Кредитним договором встановлено базовий розмір процентів - 14% річних (абзац 4 пункту 3.1.1. Кредитного договору), п.2.2. Кредитним договором встановлено підвищені розміри процентів: п.2.2.1. на 5 процентних пунктів при невиконанні Позичальником умови, визначеної п. 4.3.2. цього Договору (абзац 6 пункту 3.1.1. Кредитного договору); п.2.2.2. на 1 процентний пункт при невиконанні позичальником умови, визначеної п. 4.3.11.1. цього Договору (абзац 7 пункту 3.1.1. Кредитного договору); п.2.2.3. на 2 процентні пункти при невиконанні позичальником умови, визначеної п. 4.3.11.2. цього Договору (абзац 7 пункту 3.1.1. Кредитного договору); 3. Зобов'язання по сплаті комісій - позичальник зобов'язаний сплатити Банку одноразову комісію за зміну умов договору у розмірі 0,5% від суми Ліміту кредитування (пункт 3.2.1. Кредитного договору); 4. Зобов'язання по сплаті неустойки (пені, штрафів) - п.4.1. у разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення заборгованості за кредитом, позичальник сплачує банку пеню в національній валюті за курсом НБУ на дату нарахування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення заборгованості за кредитом, враховуючи день погашення з розрахунку факт/факт (пункт 7.1. Кредитного договору), п.4.2. - у разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення плати за кредит згідно умов цього договору (крім заборгованості за кредитом) позичальник сплачує банку пеню в національній валюті за курсом НБУ на дату нарахування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення зазначених зобов'язань, враховуючи день погашення з розрахунку факт/факт (пункт 7.2. Кредитного договору). В подальшому між Банком та ТОВ "ВІРТО-Сервіс" було укладено Договір № 6 від 29.12.2011 року про внесення змін до Кредитного договору, яким Кредитний договір було викладено в новій редакції та було збільшено обсяг його відповідальності як поручителя у порівнянні з Кредитним договором в редакції Договору № 5 до Кредитного договору, на що ані Банк, ані ТОВ "ВІРТО-Сервіс" не отримували його згоди як поручителя. Зокрема, Кредитним договором в редакції Договору № 6 до Кредитного договору було встановлено наступну додаткову відповідальність позичальника ТОВ "ВІРТО-Сервіс", а, отже, у відповідності з пунктами 1.2., 2.1. Договору поруки в редакції Договору № 3 до Договору поруки, наступну додаткову його відповідальність як поручителя. Зобов"язання по сплаті неустойки (пені, штрафів) - п.1.1. у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язання, визначеного п. 4.3.2. Кредитного договору щодо страхування заставного майна, банк має право застосувати до позичальника договірну санкцію, а позичальник зобов'язаний сплатити її Банку у розмірі 0,0137% від Ліміту кредитування, зазначеного в п. 1.1. Кредитного договору, що дорівнює 825,56 доларів США, за кожний день невиконання або неналежного виконання зазначеного зобов'язання (пункт 7.3. Кредитного договору в редакції Договору № 6 до Кредитного договору); п. 1.2. - у разі невиконання або неналежного виконання позичальником більше, ніж на 5% зобов'язання, визначеного п. 4.3.11.1. Кредитного договору (проведення кредитових оборотів по поточному рахунку позичальника), банк має право застосувати до позичальника штрафну санкцію, а позичальник зобов'язаний сплатити її банку у розмірі 0,083% від ліміту кредитування, зазначеного в п. 1.1. цього договору, що дорівнює 5 004,05 доларів США, за кожний факт невиконання або неналежного виконання зазначеного зобов'язання (пункт 7.4. Кредитного договору); п.1.3. - у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язання, визначеного п. 4.3.11.2. Кредитного договору (надання документів щодо земельної ділянки під заставленим майном), банк має право застосувати до позичальника договірну санкцію, а позичальник зобов'язаний сплатити її банку у розмірі 0,0055 % від Ліміту кредитування, зазначеного в п. 1.1. Кредитного договору, що дорівнює 331,43 доларів США, за кожний календарний день невиконання або неналежного виконання зазначеного зобов'язання (пункт 7.5. Кредитного договору); п.1.4. - нарахування договірних та штрафних санкцій, передбачених пунктами 7.3.-7.3. Кредитного договору, а також право банку пред'явити вимогу позичальнику про їх сплату, припиняються через 36 місяців від дати, коли відповідне зобов'язання за невиконання або неналежне виконання якого стягується санкція, мало бути виконано належним чином (пункт 7.6. Кредитного договору); п.1.5. - сторони погодили, що позовна давність до вимог про сплату договірних та штрафних санкцій, визначених пунктами 7.3.-7.5. Кредитного договору, становить три роки (пункт 7.8 Кредитного договору). Банком та ТОВ "ВІРТО-Сервіс" в Кредитному договорі в редакції від 29.12.2011 р. було встановлено додаткові підстави дострокового повернення кредиту ТОВ "ВІРТО-Сервіс". Пунктом 5.2. Кредитного договору в редакції від 13.09.2010 р. та пунктом 5.3. Кредитного договору в редакції від 29.12.2011 р. встановлено, що у випадку виникнення будь-якої Несприятливої події Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту. Перелік Несприятливих подій передбачений пунктом 5.1. Кредитного договору в обох редакціях: від 13.09.2010 р. та від 29.12.2011 р., при цьому, в Кредитному договорі в редакції від 29.12.2011 р. додано несприятливі події, які були відсутні в Кредитному договору в редакції від 13.09.2010 р., а саме: невиконання поручителем та/або майновим поручителем зобов'язань за Кредитним договором, будь-яким договором про забезпечення чи за будь-якими іншими договорами, укладеними з Банком (п. 5.1.1. Кредитного договору в редакції від 29.12.2011 р.); будь-яка гарантія або запевнення, надані поручителем та/або майновим поручителем банку за Кредитним договором або за будь-яким договором про забезпечення буде порушена Позичальником (або його поручителем чи майновим поручителем), або виявиться недійсною та не буде виправлена протягом Періоду виправлення (п. 5.1.2. Кредитного договору в редакції від 29.12.2011 р.); невиконання або неналежне виконання Позичальником будь-якої умови, визначеної п. 4.3.2., п. 4.3.7., п. 4.3.8. Кредитного договору (п. 5.1.14. Кредитного договору в редакції від 29.12.2011 р.);позичальником/поручителями/майнови ми поручителями, які є сторонами Договорів про забезпечення, та/або будь-якими третіми особами вчинені дії, які мають або можуть мати наслідком втрату та/або погіршення та/або невідповідність умов забезпечення зобов'язань Позичальника за цим договором умовам надання кредиту за цим договором та/або умовам договорів про забезпечення. Позивач зазначає, що при підписанні Договору № 4 від 29.12.2011 р. про внесення змін до Договору поруки Банк погодив з ним лише зміну розміру кредитної лінії ТОВ "ВІРТО-Сервіс", зміну розміру процентів за користування кредитом та зміну строку повернення кредиту, з чим він як поручитель погодився, підписавши Договір № 4 до Договору поруки. Але ним як поручителем не погоджувався додатковий обсяг відповідальності позичальника ТОВ "ВІРТО-Сервіс", передбачений пунктами 7.3., 7.4., 7.5., 7.6., 7.8. Кредитного договору в редакції Додатку № 6 до Кредитного договору, які були відсутні в Договорі № 5 до Кредитного договору. Також він як поручитель не погоджував збільшення переліку несприятливих подій (частково пункти 5.1.1., 5.1.2., та пункти 5.1.10., 5.1.14 Кредитного договору в редакції від 29.12.2011 р.), які мають наслідком дострокове повернення кредиту, а, отже, і негативні наслідки для нього як поручителя у вигляді виконання зобов'язань щодо повернення кредиту достроково. Разом з тим, встановлення додаткового обсягу відповідальності позичальника автоматично означає збільшення відповідальності поручителя, оскільки пунктом 2.1. Договору поруки в редакції Договору № 3 до Договору поруки передбачено, що поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком в повному обсязі зобов'язань позичальника за Кредитним договором, включаючи сплату неустойки (пені, штрафів). Таким чином, пунктом 7.4. Кредитного договору в редакції Додатку № 6 до Кредитного договору між Банком та ТОВ "ВІРТО-Сервіс" було узгоджено штраф за порушення певного зобов'язання товариством, а пунктами 7.3. та 7.5. - пеню за порушення товариством певних зобов'язань. Позивач зазначає, що, виходячи з вищевикладеного, Банком та позичальником ТОВ "ВІРТО-Сервіс" без його згоди як поручителя було змінено розмір зобов'язань позичальника перед банком, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя перед банком, що є підставою для припинення поруки поручителя у відповідності з положеннями ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові та в уточненні до нього. В дане судове засідання представник позивача не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача - ПАТ "ВТБ БАНК" в судовому засіданні позовні вимоги не визналаё посилаючись на їх не обгрунтованість. Пояснила, що при підписанні 13.09.2010 року з банком Договору про внесення змін до договору поруки, позивач поручився перед банком за виконання позичальником зобов'язань, що виникли на підставі кредитного договору або які можуть виникнути на підставі цього договору у майбутньому і таким чином погодився на усі зміни до кредитного договору, які будуть відбуватися у майбутньому, у тому числі і про збільшення обсягу зобов'язань позичальника, тому порука не може вважатися припиненою. В дане судове засідання представник відповідача не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача ТОВ "ВІРТО-Сервіс" в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до положень ст. 169 ЦПК України розглянув справу за його відсутності. Вислухавши осіб, які з"явилися, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, 23.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк, яке згодом було перейменовано в Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (надалі - Банк), та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІРТО-Сервіс" (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 27/08В (надалі - Кредитний договір). Відповідно до п.1.1. Кредитного договору його предметом є надання Банком позичальникові грошових коштів (кредит) у вигляді відкличної невідновлювальної кредитної лінії з правом конвертації в національну валюту на наступних умовах: ліміт кредитної лінії - 6 000 000,00 доларів США, строк користування - по 22.07.2009 року з платою за користування кредитом (кредитними коштами) - 16,0%, зі щомісячною ануїтетною сплатою, на умовах та в порядку, визначених цим договором. В подальшому до укладеного Кредитного договору між зазначеними сторонами підписувались додаткові угоди та договори про внесення змін, а саме: Додаткова угода № 1 від 20.03.2009 р.; Додаткова угода № 2 від 31.07.2009 р.; Додаткова угода № 3 від 14.08.2009 р.; Додаткова угода № 4 від 17.08.2009 р.; Договір № 5 від 13.09.2010 р. про внесення змін до Кредитного договору; Договір № 6 від 29.12.2011 р. про внесення змін до Кредитного договору; Договір № 7 від 26.12.2012 р. про внесення змін до Кредитного договору. Для забезпечення виконання ТОВ "ВІРТО-Сервіс" зобов'язань за вказаним Кредитним договором 23.07.2008 року між ВАТ ВТБ Банк, [PERSON] (Поручитель) та ТОВ "ВІРТО-Сервіс" було укладено Договір поруки № 27/08В П 2 від 23.07.2008 року, відповідно до п.1. якого поручитель поручився перед Банком за виконання Позичальником зобов"язань щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором №27/08В від 23.07.2008 року та будь-якими додатковими угодами до нього (в т.ч. збільшуючими основне зобов"язання). Відповідно до п.2 Договору поруки, згідно кредитного договору Банк надав позичальнику кредитні кошти у вигляді невідновлювальної відкличної кредитної лінії на таких умовах: сума кредитної лінії - 6 000 000,00 доларів США, строк користування - по 22.07.2009 року, плата за користування кредитом - 16% річних, комісія за надання кредиту від суми ліміту кредитування -1%. Пунктами 4,5 Договору поруки передбачено, що у разі невиконання зобов"язань за кредитним договором Поручитель і Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків. В подальшому до вказаного Договору поруки між вказаними сторонами укладались додаткові угоди та договори про внесення змін, які є невід"ємними частинами Договору поруки № 27/08В-П-2 від 23.07.2008 року, а саме: - Додаткова угода № 1 від 26.03.2009 р., в якій п.2 Договору поруки № 27/08В-П-2 від 23.07.2008 року був викладений у новій редакції: " Згідно кредитного договору Банк надав позичальнику кредитні кошти у вигляді невідновлювальної відкличної кредитної лінії на таких умовах: сума кредитної лінії - 6 000 000,00 доларів США, строк користування - по 31.12.2009 року, плата за користування кредитом - 16% річних, комісія за надання кредиту від суми ліміту кредитування -1%", всі інші умови договору поруки залишилися без змін; - Додаткова угода № 2 від 31.07.2009 р., в якій п.2 Договору поруки № 27/08В-П-2 від 23.07.2008 року змінений та викладений в наступній редакції: "Згідно кредитного договору Банк надав позичальнику кредитні кошти у вигляді невідновлювальної відкличної кредитної лінії на таких умовах: сума кредитної лінії - 6 000 000,00 доларів США, строк користування - до 31.12.2010 року з погашенням відповідно до встановленого графіку, плата за користування кредитом 16% річних, комісія за надання кредиту від суми ліміту кредитування -1%", всі інші умови договору поруки залишилися без змін. Також, зазначеними сторонами в подальшому були укладені Договір № 3 від 13.09.2010 р. про внесення змін до Договору поруки; Договір № 4 від 29.12.2011 р. про внесення змін до Договору поруки; Договір № 5 від 26.12.2012 р. про внесення змін до Договору поруки. Разом з цим, в судовому засіданні встановлено, що між Банком та ТОВ "ВІРТО-Сервіс" був укладений договір №6 про внесення змін до Кредитного договору, яким був змінений обсяг відповідальності [PERSON] без його згоди як поручителя на збільшення відповідальності, зважаючи на наступне. Так, 13.09.2010 р. між Банком, [PERSON], ТОВ "ВІРТО-Сервіс" було укладено Договір № 3 про внесення змін до Договору поруки № 27/08В П 2 від 23.07.2008 року, яким Договір поруки №27/08В-П-2 було викладено в новій редакції. Цим Договором № 3 до Договору поруки був визначений предмет договору та встановлений наступний обсяг відповідальності поручителя, а саме: п. 1.1. «Поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником зобов'язань, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому»; п.1.2. «Згідно Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом кредитування в сумі 6 000 000,00 дол. США на строк по 27.12.2011 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних або в іншому розмірі, передбаченому Кредитним договором»; п. 2.1. «Сторони Договору визначають, що у випадку порушення Позичальником взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Банком у повному обсязі зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, включаючи повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, неустойки (пені, штрафів) та відшкодування збитків, пов'язаних з порушенням виконання зобов'язань Позичальником». Пунктом 3.1. Договору поруки в редакції Договору № 3 до Договору поруки було встановлено, що «Поручитель підтверджує, що він ознайомлений з положеннями Кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згоден виступати Поручителем за зобов'язаннями Позичальника», що свідчить про ознайомлення поручителя (позивача) з умовами Кредитного договору станом на дату підписання Договору № 3 до Договору поруки, тобто станом на 13.09.2010 р. Як слідує із зазначеного, позивач як поручитель погоджується відповідати за зобов'язаннями позичальника ТОВ "ВІРТО-Сервіс" в розмірі, встановленому в пунктах 1.2. та 2.1. Договору поруки в редакції Договору № 3 до Договору поруки, тобто відповідати за зобов'язаннями позичальника, викладеними в Кредитному договорі, а саме: щодо повернення кредиту; сплати нарахованих процентів за користування кредитом; сплаті комісій; сплаті неустойки (пені, штрафів); відшкодування збитків. Вказаний Кредитний договір 13.09.2010 р. був викладений в новій редакції Договором № 5 про внесення змін до Кредитного договору № 27/08В від 23.07.2008 р. і зобов'язання позичальника ТОВ "ВІРТО-Сервіс", а, отже, і обсяг відповідальності позивача як поручителя Договором № 5 до Кредитного договору були встановлені наступні: 1. Зобов'язання щодо повернення кредиту - загальна сума зобов'язань по поверненню кредиту 6 000 000,00 доларів США (пункт 1.1. Кредитного договору в редакції Договору № 5 до Кредитного договору); 2. Зобов'язання щодо сплати нарахованих процентів за користування кредитом: 2.1. Кредитним договором встановлено базовий розмір процентів - 14% річних (абзац 4 пункту 3.1.1. Кредитного договору в редакції Договору № 5 до Кредитного договору); п.2.2. Кредитним договором встановлено підвищені розміри процентів: п.2.2.1. на 5 процентних пунктів при невиконанні Позичальником умови, визначеної п. 4.3.2. цього Договору (абзац 6 пункту 3.1.1. Кредитного договору в редакції Договору № 5 до Кредитного договору); п.2.2.2. на 1 процентний пункт при невиконанні позичальником умови, визначеної п. 4.3.11.1. цього Договору (абзац 7 пункту 3.1.1. Кредитного договору в редакції Договору № 5 до Кредитного договору); п.2.2.3. на 2 процентні пункти при невиконанні позичальником умови, визначеної п. 4.3.11.2. цього Договору (абзац 7 пункту 3.1.1. Кредитного договору в редакції Договору № 5 до Кредитного договору); 3. Зобов'язання по сплаті комісій - позичальник зобов'язаний сплатити Банку одноразову комісію за зміну умов договору у розмірі 0,5% від суми Ліміту кредитування (пункт 3.2.1. Кредитного договору в редакції Договору № 5 до Кредитного договору); 4. Зобов'язання по сплаті неустойки (пені, штрафів) - п.4.1. у разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення заборгованості за кредитом, позичальник сплачує банку пеню в національній валюті за курсом НБУ на дату нарахування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення заборгованості за кредитом, враховуючи день погашення з розрахунку факт/факт (пункт 7.1. Кредитного договору в редакції Договору № 5 до Кредитного договору), п.4.2. - у разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення плати за кредит згідно умов цього договору (крім заборгованості за кредитом) позичальник сплачує банку пеню в національній валюті за курсом НБУ на дату нарахування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення зазначених зобов'язань, враховуючи день погашення з розрахунку факт/факт (пункт 7.2. Кредитного договору в редакції Договору № 5 до Кредитного договору). 29.12.2011 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений Договір №4 про внесення змін до Договору поруки №27/08В-П-2 від 23.07.2008 року, яким п.1.2. розділу 1 "Предмет договору" Договору поруки був викладений у наступній редакції: "п.1.2. Згідно кредитного договору Банк надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом кредитування в сумі 6 025 977,78 доларів США та строк до 26.11.2014 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,6% річних або в іншому розмірі, передбаченому кредитним договором". 29.12.2011 року між Банком та ТОВ "ВІРТО-Сервіс" було укладено Договір № 6 про внесення змін до Кредитного договору, яким Кредитний договір було викладено в новій редакції. Кредитним договором в редакції Договору № 6 до Кредитного договору було збільшено обсяг відповідальності поручителя (позивача) у порівнянні з Кредитним договором в редакції Договору № 5 до Кредитного договору, на що Банк та ТОВ "ВІРТО-Сервіс" не отримували згоди позивача як поручителя. Зокрема, Кредитним договором в редакції Договору № 6 до Кредитного договору було встановлено наступну додаткову відповідальність позичальника ТОВ "ВІРТО-Сервіс", а, отже, у відповідності з пунктами 1.2., 2.1. Договору поруки в редакції Договору № 3 до Договору поруки, наступну додаткову відповідальність позивача як поручителя: 1. По зобов"язанню по сплаті неустойки (пені, штрафів): п.1.1. У разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язання, визначеного п. 4.3.2. Кредитного договору щодо страхування заставного майна, банк має право застосувати до позичальника договірну санкцію, а позичальник зобов'язаний сплатити її Банку у розмірі 0,0137% від Ліміту кредитування, зазначеного в п. 1.1. Кредитного договору, що дорівнює 825,56 доларів США, за кожний день невиконання або неналежного виконання зазначеного зобов'язання (пункт 7.3. Кредитного договору в редакції Договору № 6 до Кредитного договору); п. 1.2. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником більше, ніж на 5% зобов'язання, визначеного п. 4.3.11.1. Кредитного договору (проведення кредитових оборотів по поточному рахунку позичальника), банк має право застосувати до позичальника штрафну санкцію, а позичальник зобов'язаний сплатити її банку у розмірі 0,083% від ліміту кредитування, зазначеного в п. 1.1. цього договору, що дорівнює 5 004,05 доларів США, за кожний факт невиконання або неналежного виконання зазначеного зобов'язання (пункт 7.4. Кредитного договору в редакції Договору № 6 до Кредитного договору); п.1.3. У разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язання, визначеного п. 4.3.11.2. Кредитного договору (надання документів щодо земельної ділянки під заставленим майном), банк має право застосувати до позичальника договірну санкцію, а позичальник зобов'язаний сплатити її банку у розмірі 0,0055 % від Ліміту кредитування, зазначеного в п. 1.1. Кредитного договору, що дорівнює 331,43 доларів США, за кожний календарний день невиконання або неналежного виконання зазначеного зобов'язання (пункт 7.5. Кредитного договору в редакції Договору № 6 до Кредитного договору); п.1.4. нарахування договірних та штрафних санкцій, передбачених пунктами 7.3.-7.3. Кредитного договору, а також право банку пред'явити вимогу позичальнику про їх сплату, припиняються через 36 місяців від дати, коли відповідне зобов'язання за невиконання або неналежне виконання якого стягується санкція, мало бути виконано належним чином (пункт 7.6. Кредитного договору в редакції Договору № 6 до Кредитного договору); п.1.5. сторони погодили, що позовна давність до вимог про сплату договірних та штрафних санкцій, визначених пунктами 7.3.-7.5. Кредитного договору, становить три роки (пункт 7.8. Кредитного договору в редакції Договору № 6 до Кредитного договору). 2. По зобов"язанням по достроковому поверненню кредиту. Встановленоё що Банком та ТОВ "ВІРТО-Сервіс" в Кредитному договорі в редакції від 29.12.2011 р. було встановлено додаткові підстави дострокового повернення кредиту ТОВ "ВІРТО-Сервіс", оскільки в розділі «Визначення термінів» Кредитного договору в редакції від 13.09.2010 р. та в редакції від 29.12.2011 р. встановлено визначення терміну «Несприятлива подія - певні обставини (визначені у ст. 5 цього Договору), при настанні яких змінюються певні умови, принципи кредитування Позичальника настільки, що, якби Банк міг це передбачити, він не укладав би цей Договір або укладав би його на інших умовах». Пунктом 5.2. Кредитного договору в редакції від 13.09.2010 р. та пунктом 5.3. Кредитного договору в редакції від 29.12.2011 р. встановлено, що у випадку виникнення будь-якої Несприятливої події Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту. Перелік Несприятливих подій передбачений пунктом 5.1. Кредитного договору в обох редакціях: від 13.09.2010 р. та від 29.12.2011 р., при цьому в Кредитному договорі в редакції від 29.12.2011 р. додано несприятливі події, які були відсутні в Кредитному договору в редакції від 13.09.2010 р., а саме: невиконання поручителем та/або майновим поручителем зобов'язань за Кредитним договором, будь-яким договором про забезпечення чи за будь-якими іншими договорами, укладеними з Банком (п. 5.1.1. Кредитного договору в редакції від 29.12.2011 р.); будь-яка гарантія або запевнення, надані поручителем та/або майновим поручителем банку за Кредитним договором або за будь-яким договором про забезпечення буде порушена Позичальником (або його поручителем чи майновим поручителем), або виявиться недійсною та не буде виправлена протягом Періоду виправлення (п. 5.1.2. Кредитного договору в редакції від 29.12.2011 р.); невиконання або неналежне виконання Позичальником будь-якої умови, визначеної п. 4.3.2., п. 4.3.7., п. 4.3.8. Кредитного договору (п. 5.1.14. Кредитного договору в редакції від 29.12.2011 р.);позичальником/поручителями/майнови ми поручителями, які є сторонами Договорів про забезпечення, та/або будь-якими третіми особами вчинені дії, які мають або можуть мати наслідком втрату та/або погіршення та/або невідповідність умов забезпечення зобов'язань Позичальника за цим договором умовам надання кредиту за цим договором та/або умовам договорів про забезпечення. Встановлено, що при підписанні Договору № 4 від 29.12.2011 р. про внесення змін до Договору поруки Банк погодив з позивачем лише зміну розміру кредитної лінії ВАТ "ВІРТО-Сервіс", зміну розміру процентів за користування кредитом та зміну строку повернення кредиту, з чим він як поручитель погодився, підписавши Договір № 4 до Договору поруки. Але ним як поручителем не погоджувався додатковий обсяг відповідальності позичальника ТОВ "ВІРТО-Сервіс", передбачений пунктами 7.3., 7.4., 7.5., 7.6., 7.8. Кредитного договору в редакції Додатку № 6 до Кредитного договору, які були відсутні в Договорі № 5 до Кредитного договору. Також позивач як поручитель не погоджував збільшення переліку несприятливих подій (частково пункти 5.1.1., 5.1.2., та пункти 5.1.10., 5.1.14 Кредитного договору в редакції від 29.12.2011 р.), які мають наслідком дострокове повернення кредиту, а, отже, і негативні наслідки для нього як поручителя у вигляді виконання зобов'язань щодо повернення кредиту достроково. Разом з тим, встановлення додаткового обсягу відповідальності позичальника автоматично означає збільшення відповідальності поручителя, оскільки пунктом 2.1. Договору поруки в редакції Договору № 3 до Договору поруки передбачено, що поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком в повному обсязі зобов'язань позичальника за Кредитним договором, включаючи сплату неустойки (пені, штрафів). Таким чином, пунктом 7.4. Кредитного договору в редакції Додатку № 6 до Кредитного договору між Банком та ТОВ "ВІРТО-Сервіс" було узгоджено штраф за порушення певного зобов'язання товариством, а пунктами 7.3. та 7.5. - пеню за порушення товариством певних зобов'язань. Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. У відповідності до ч.1. ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями п.2, 6, 7 ч.2. ст.16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, якими є, зокрема, визнання правочину недійсним, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. У відповідності до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно до ч. 3, 4, 5 цієї ж статті волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, має вчинятися у формі, встановленій законом та бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання у момент вчинення правочину стороною або сторонами вимог встановлених частинами третьою (вільність волевиявлення учасників правочину та відповідність його їх внутрішній волі), п'ятою (реальність настання правових наслідків, що обумовлені ним) ст. 203 ЦК України; положеннями ч. 2 цієї статті встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність прямо встановлена законом (нікчемний правочин), визнання якого судом недійсним не вимагається; недійсним може визнаватися правочин лише у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. Частиною 3 ст. 653 ЦК України встановлено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Таким чином, судом встановлено, що позивач, укладаючи договір поруки, погодився бути поручителем ТОВ "ВІРТО-Сервіс" при укладенні ним Кредитного договору з Банком, а тому взяв на себе відповідальність за виконання ним умов цього договору. В зв"язку з укладанням позичальником після підписання вищевказаного Кредитного договору інших договорів, якими вносилися зміни до чинного Кредитного договору, він підписував і зміни до чинного Договору поруки, укладеного ним з банком. У п.1.1. договору № 3 від 13.09.2010 року, яким внесено зміни до Договору поруки, позивач за цим позовом поручився перед Банком за виконання позичальником його зобов'язань, які виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі кредитного договору у майбутньому. Після цього він уклав з Банком договір № 4 від 29.12.2011 року, яким було внесено зміни до чинного договору поруки щодо розміру ліміту кредитування, який склав 6 025 977,78 доларів США, щодо збільшення строку виплати кредиту до 26.11.2014 року та зменшення відсоткової ставки по кредитному договору до 10,6% річних. З такою зміною розміру його відповідальності позивач погодився, підписавши цей договір. Однак, укладений 29.12.2011 року між банком та позичальником договір № 6, яким внесено чергові зміни до чинного Кредитного договору, збільшено обсяг відповідальності позичальника і тому збільшився і обсяг відповідальності позивача, як поручителя, йому на ознайомлення не надавався. В договорі поруки в редакції від 13.10.2010 року, укладеному між позивачем та Банком, сторони не узгоджували умови, у відповідності з якими збільшення боргових зобов'язань позивача не потребує внесення змін до договору поруки, тому зміни до кредитного договору, в тому числі такі, що збільшують грошові зобов'язання поручителя, повинні бути здійснені шляхом укладання відповідної додаткової угоди до договору поруки, яка відобразила би відповідну зміну відповідальності поручителя, що не було здійснено. Тобто, навіть за наявності в тексті договору поруки умови про відповідальність поручителя за додатковими угодами до кредитного договору є необхідним укладення додаткових угод до договору поруки. При укладенні додаткового договору № 3 до Договору поруки та його підписанні, а зокрема п.1.1. із вказаними в ньому умовами, де прямо не вказано про збільшення обсягу його відповідальності у майбутньому, поручитель не погоджувався на збільшення обсягу його відповідальності, так як зобов'язання, які можуть виникнути у майбутньому, можуть як збільшувати, так і зменшувати обсяг відповідальності, тому поручитель міг розраховувати саме на зменшення обсягу відповідальності. Таким чином, збільшення обсягу відповідальності поручителя, вчинене без його згоди, є підставою для припинення поруки. З огляду на викладені обставини, з урахуванням ст.11 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з кожного з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі по 121 грн. 80 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved