Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», процесуальним правонаступником якого в свою чергу є позивач був укладений договір № ML 021/044/2008 від 24.04.08 року. Вищезазначений договір складається з двох частин, які нероздільно пов'язані між собою. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 95000,00 доларів США на придбання нерухомого майна зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,49% річних та FIDR ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитивного договору. Дата остаточного повернення кредиту 24 квітня 2033 року. З метою забезпечення виконання відповідачем -1 зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 24.04.2008 року було укладено договір поруки №SR-021/004/2008 (далі - договір поруки), з відповідними додатковими угодами до нього, відповідно до умов якого відповідач-2 взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем в повному обсязі за зобов'язаннями відповідача-1, які виникають із кредитного договору. Позивач свої зобов'язання виконав належним чином та надав визначену кредитним договором суму коштів. Посилаючись на те, що відповідачі належним чином не виконують взяті на себе зобов'язання передбачені кредитним договором та договором поруки, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в розмірі 96809,84 доларів США, що еквівалентно на день проведення розрахунку за курсом НБУ- 773801,05 грн., та пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань у розмірі 2824373,87 гривень, а також стягнути судовий збір в розмірі 3441, грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачі позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи 24.04.2008 року між позивачем та відповідачем -1 укладено договір №МL-021/004/2008, що складається з двох частин. (а.с.7-11). За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 95000,00 доларів США на придбання нерухомого майна зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,49% річних та FIDR ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Дата остаточного повернення кредиту 24 квітня 2033 року. . З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 24.04.2008 року було укладено договір поруки №SR-021/004/2008, відповідно до умов якого, відповідачка взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем в повному обсязі за виконання взятих на себе боржником зобов»язань, які виникають із кредитного договору. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ЗАТ "ОТП Банк" [PERSON] які він використав за цільовим призначенням, проте відповідач умови договору не виконав, грошові кошти та проценти, нараховані банком не повернув. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24 лютого 2012 року та у відповідності ст..ст.512,514,1077,1078,1079,1082,1084 ЦПК України ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №МL-021/004/2008 від 24 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем. Таким чином, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" набуло право грошової вимоги щодо отримання від відповідача заборгованості за кредитним договором від 24.04.2008 року №МL-021/004/2008, що станом на 06.12.2013 року у зв'язку із невиконанням відповідачами своїх обов'язків по поверненню отриманих кредитних коштів у них виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 96809,84 доларів США, що еквівалентно на день проведення розрахунку за курсом НБУ- 773801,05 грн., та пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань у розмірі 2824373,87 гривень, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 87486,97 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 699283,35 грн., суми несплачених відсотків за користування кредитом в сумі - 9322,87 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 74517,69 грн., пені за прострочення виконання зобов'язання в сумі 2824373,87 грн. Частиною 1 ст.1082 ЦК України зазначено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частинами 1, 2 ст. 1050 ЦК України встановлено якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 533 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України). Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови кредитного договору належним чином, а відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов кредитного договору та договору поруки. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості суд вважає, що відомості які вони містять відповідають дійсним обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved