Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

В травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення від сплати аліментів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог вказав, що з 15 серпня 2009 року він з відповідачкою по справі [PERSON] перебував у шлюбі. Від якого у них народилась дитина - син [PERSON] , батьком якого, згідно свідоцтва про народження виданого 31 січня 2012 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 57, був зазначений [PERSON] . Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.08.2013 року з нього було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] до його повноліття, щомісячно у розмірі ј частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідно віку, починаючи з 06 серпня 2013 року на користь матері [PERSON] . Через деякий час він дізнався, що не є біологічним батьком дитини внаслідок чого сімейне життя з [PERSON] не слалося, а їх шлюб Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.06.2015 року, було розірвано. На підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.12.2017 року, було виключено з актового запису № 57 від 31 січня 2012 року про народження [PERSON] [INFO] вчиненого Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області відомості про батьківства [PERSON] . У зв`язку з чим просить звільнити його від обов`язку сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] . Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Надала відзив на позовну заяву, в якому просила застосувати позовну давність оскільки рішення яким, виключено з актового запису № 57, від 31.01.2012 року про народження [PERSON] відомості про батька [PERSON] було винесено 04.12.2017 року та набрало законної сили 15.12.2017 року. Тобто пройшло більше трьох років з моменту, коли позивач дізнався про порушення його прав. В решті позовних вимог просила відмовити та розглянути справу за її відсутності, у зв`язку з вагітністю та пологами (а.с. 39-42). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином причину неявки суду не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що заявлена позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб згідно свідоцтва про шлюб, яке зареєстроване Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 186, 15.08.2009 року (а.с. 13). [INFO] , у них народилась дитина син- [PERSON] , що підтверджується, свідоцтвом про народження, яке видане Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 57 (а.с. 14). Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровська від 22.08.2013 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] (а.с. 15). Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 13). На підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.12.2017 року було виключено з актового запису № 57 від 31 січня 2012 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області відомості про батьківство [PERSON] .Внесено зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , зробленого Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області № 57 від 31.01.2012 року, де у відомостях про батьківство вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , (уродженець м. Дніпродзержинська), змінивши прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", по-батькові з " [PERSON] " на " [PERSON] ", ім`я залишити без змін (а.с. 17-18). Постановою від 11.01.2020 року про прийняття виконавчого провадження начальника відділу Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було прийнято виконавче провадження № 40155160 з примусового виконання виконавчого листа № 2/207/1280/2013 року виданий 22.08.2013 року про стягнення з [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO] до його повноліття, щомісячно у розмірі ј частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 06.08.2013 року на користь матері [PERSON] (а.с. 20). Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України (далі - СК України). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до змісту статті 180 СК України зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки. Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до норм статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини. Отже, за змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитині саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає. Згідно ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільненні від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Частиною 4 статті 273 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішення суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що вливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Виключення особи з актового запису про народження дитини, як батька є обставиною, що має істотне значення і є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідачки. Щодо клопотання відповідачки про застосування до вимог позивача строку позовної давності, суд вважає, за необхідним відмовити. Оскільки, як вбачається, із ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню у позовну обсязі. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки судових витрат у повному обсязі, суд враховує наступне. Судом враховується, що згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В позовній заяві позивач вказує, що витрати на професійну правничу допомогу по справі складають 5 600,00 грн. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що ним понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Оскільки позивачем документально не підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги. Суд вважає за необхідним відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. Додатково зазначає, що згідноч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved