Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 26.08.2017 року Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1219. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Подружжю видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 26.08.2017 року. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей немає. Одруження з відповідачем виявилося не вдалим. У 2019 році шлюбні відносини фактично припинено, сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, сім`я фактично розпалась. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Квятковський Б.М. подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача, яка позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить шлюб розірвати, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, 26.08.2017 року Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1219. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Подружжю видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 26.08.2017 року. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони подружні відносини не підтримують з 2019 року, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому суд дійшов висновку про те, що шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем - " [PERSON] ", тому їй слід залишити це прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved