Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач \~ [PERSON] \~звернулася \~до суду\~з позовом\~до \~до \~Чорноминської сільської\~ради Піщанського\~ району\~Вінницької області,\~третя особа,\~яка \~не заявляє\~самостійних вимог\~щодо предмету\~спору:\~ [PERSON] ,\~ про\~визнання права\~власності за\~набувальною давністю.\~вякому просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 58,4 кв. м., житловою площею 36,1 кв. м, зазначений в технічному під літ. "А", веранду під літ. "а", ганок під літ. "а1", літню кухню під літ. "Б", гараж під літ. "Б1", сарай під літ. "В", погріб під літ. "П", туалет під літ. "Т", огорожу 1-3, загальною вартістю 53 920 гривень, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує, тим що житловий будинок з відповідними будівельними спорудами, який розташований по [ADDRESS] ,належав [PERSON] ,яка [INFO] 1996 року успадкувала цей житловий будинок після смерті своїх батьків, але фактично в ньому вона не проживала,так як постійно з 1987 року проживала в м.Кременчук Полтавської області. Приблизно весною 2002 року, [PERSON] приїздила в с. Чорномин і оскільки вона з сім`єю не мала постійного місця проживання та не мала в користуванні житлового будинку, [PERSON] дозволила, щоб вона з своєю сім`єю перейшла проживати в належний їй житловий будинок. В кінці лютого 2003 року, вона з чоловіком перейшли на проживання в вищевказаний будинок,та проживаємо в ньому до цього часу. З дозволу [PERSON] їм наділили в користування присадибну земельну ділянку,яка належала колись власниці будинку [PERSON] .\~Фактично,\~з лютого\~2003\~року,\~тобто з\~дня вселення\~в будинок\~до цього\~часу вона\~постійно проживаю\~в належному\~ [PERSON] ,\~житловому будинку,\~тобто проживаю\~в цьому\~будинку уже\~на протязі\~біля 16\~років.\~А тому,\~позивач \~вважає,\~що з\~лютого 2003\~року,\~вона добросовісно\~заволоділа і\~продовжує відкрито,\~безперервно володіти\~житловим будинком\~розташованим \~по [ADDRESS] \~до цього\~часу,\~так як\~вона \~постійно проживаю\~в ньому\~та володію\~ним більше\~десяти років,\~а тому може набути право власності на це майно за набувальною давністю. В підготоче засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Кабанов М. О. не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі та про підтримання позовних вимог. Представник відповідача Чорноминської сільської ради Піщанського району Вінницької області в підготовче засідання не з`явилися, проте від нього на адресу суду надійшла заява, в якій вони просять розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, проте від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Відповідно до ч. 4\~ ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 1996 року [PERSON] являється спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , а спадкове майно, на яке видане свідоцтвом складається в тому числі з жилого будинку з відповідними службовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , під номером тридцять шість. Відповідно до довідки виконавчого комітету Чорноминської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 654 від 27 серпня 2018 року, [PERSON] зареєстрована на території Чорноминської сільської ради з 26 лютого 2003 року по [ADDRESS] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Чорноминської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 651 від 27 серпня 2018 року, в користуванні [PERSON] , перебуває земельна ділянка, загальною площею 0,26 га в [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п 'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю не нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суд враховував, зокрема, таке: володіння є добросовісним, так як особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати, про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в и володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред 'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», враховуючі положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за надувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Оскільки позивач протягом більше десяти років відкрито, безперервно володіє житловим будинком\~з господарськими\~спорудами,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] , доглядає за ним, відкрито володіє всім будинком більше десяти років, не приховуючи цей факт, власник будинку до нього жодних претеній не має, у зв`язку з\~визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що за позивачем може бути визнано право власності на будинок за набувальною давністю згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України. На підставі наведеного та

Outcome: approved