Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 19.03.2020 року, орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю - одиначкою малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти перебувають на обліку як діти з родин, які потрапили у складні життєві обставини. З моменту взяття дітей на профілактичний облік служби у справах дітей з матір`ю неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо покращення її поведінки та належного виконання нею батьківських обов`язків. Родина [PERSON] перебувала на контролі у відділі культури, туризму, спорту, сім`ї, молоді та з питань захисту прав дітей з 2016 року. Оскільки матір [PERSON] на той час проживала з п`ятьма дітьми та співмешканцем, який, зі слів матері, є батьком двох останніх дітей, вони проживали в однокімнатній квартирі. Крім дітей та відповідача в однокімнатній квартирі в умовах повної антисанітарії утримувались тварини: 2 козенят, 3 овець, собака та кіт. З родиною неодноразово було проведено бесіду, роз`яснено права та обов`язки батьків, наслідки щодо невиконання батьківських обов`язків, антисанітарію та необхідності утримання тварин в господарських спорудах (сараї). Під час бесіди з`ясувалось, що поряд є батьківська квартира, яка пустує, бо родичі не дають згоди на проживання. Відділ виконавчого комітету звертався до родичів відповідача щодо дозволу на проживання багатодітній родині, задля збереження родини. У вересні 2016 року [PERSON] вдома народила мертвонароджене дитя. Знову проводилася бесіда з мамою та співмешканцем щодо здоров`я та збереження життя. З 2017 року родина Якубовських переїхала до трьохкімнатної квартири. У вересні 2017 року народилася ще одна дитина. Родина перебуває під посиленим контролем Служби у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради. Восени 2018 року співмешканець [PERSON] з друзями потрапив в ДТП, з летальним наслідком для нього. Родині було запропонована допомога психолога, на що матір стверджувала, що вона з дітьми справиться. З січня 2019 року неодноразово розглядалося питання на Комісії з питань захисту прав дитини щодо належного виконання матір`ю [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх шістьох дітей. Вона обіцяла виправитися: навести лад у квартирі, вивести педикульоз у дітей, сплатити борг по кредиту, за рекомендацією фахівців інклюзивно-ресурсного центру Смілянської районної ради, з трьома дітьми, звернутися до медустанови для проходження огляду. Натомість почала вести аморальний спосіб життя, не виконувати батьківські обов`язки, вживати алкоголь зі своїми співмешканцями. Згідно з характеристикою Білозірської сільської ради від 12.03.2020 № 140 [PERSON] за час проживання на території селища Ірдинь зарекомендувала себе з негативної сторони, веде розгульний спосіб життя, не займається належним доглядом та вихованням дітей, на зауваження додо виховання дітей та ведення домашнього господарства не реагує, схильна надавати неправдиву інформацію. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.03.2020 року в хаті брудно, їжа відсутня. Дитячі речі всі брудні, розкидані долі. 09.09.2019 р. матір звернулася до комісії, як до органу опіки та піклування, з проханням допомогти їй подолати складну життєву обставину. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто заяву [PERSON] , де прийнято рішення тимчасово влаштувати дітей та надати можливість матері поліпшити житлово-побутові умови, подолати складну життєву ситуацію. За заявою матері малолітніх дітей було влаштовано до патронатної родини Сможних на період соціального супроводу матері [PERSON] терміном на 3 місяці. 03.12.2019 р. гр.. [PERSON] знову звернулася до Комісії з проханням продовжити термін перебування дітей у патронатній родині. Оскільки вона хоче проходити стажування у магазині «Абсолют» м. Черкаси та не встигає завершити ремонт у квартирі. Рішенням виконавчого комітету Білозірської сільської ради №174 від 04.12.2020 з метою налагодження контакту між матір`ю та дітьми, було продовжено термін перебування дітей у патронатній родині та переведено малолітніх дітей від патронатної родини Сможних (с. Білозір`я) до патронатної родини Темненків (смт. Ірдинь) Відповідно до статті 164 Сімейного Кодексу України батьки дітей [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, не турбується про їхній фізичний та духовний розвиток, офіційно не працевлаштована. Позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей, на їх особисті рахунки, відкриті у ВАТ «Ощадбанк», у розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, на їх утримання, до досягнення ними повноліття. Пояснення сторін: В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач заперечила проти позову, вважає себе гарною матір`ю. Представник відповідача заперечив проти позову, вважає його необґрунтованим належними доказами. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 13.04.2020 року позовна заява залишена без руху. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 29.04.2020 року позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження. Ухвалою суду від 26.05.2020 року закрито підоготовче провадження з призначенням справи до розгляду по суті. 10.07.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який судом не прийнято, у звязку з пропущенням строків. Встановлені судом обставини: Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 21.04.2009 року, Серія [NUMBER] , актовий запис №4), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від [INFO] , Серія [NUMBER] , актовий запис №06). Відомості про батька внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 11.11.2011 року, Серія [NUMBER] , актовий запис №11). Відомості про батька внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 10.07.2013 року, Серія [NUMBER] , актовий запис №07), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 27.04.2015 року, Серія [NUMBER] , актовий запис №06) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 22.01.2018 року, Серія [NUMBER] , актовий запис №03). Відомості про батька внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням виконкому Білозірської сільської ради від 09.09.2019 року №129 вирішено влаштувати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до патронатної родини Сможних, які проживають у [ADDRESS] . Рішенням виконкому Білозірської сільської ради від 04.12.2019 року №174 вирішено з метою налагодження контакту між матірю та дітьми, влаштувати малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до патронатної родини Темненків, які проживають у [ADDRESS] від патронатного вихователя [PERSON] . З акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 10.03.2020 року вбачається, що у приміщенні брудно, ремонт не зроблено, не має ліжок для дітей, не має продуктів харчування. Для дітей не створено належних умов, зокрема: не має власних куточків, відсутні іграшки, книги, одяг брудний. Матір останні 3 місяці не виявляла бажання бачитися з дітьми. Пояснень щодо невиконання батьківських завдань не надавала. Рішенням виконкому Білозірської сільської ради від 12.03.2020 року №50 вирішено відібрати малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у [PERSON] , у зв`язку з невиконанням матір`ю своїх батьківських обов`язків. Рішенням виконкому Білозірської сільської ради від 12.03.2020 року №51 продовжено термін перебування малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в патронатній сім`ї з 10.03.2020 року, у зв`язку із розглядом позовної заяви Черкаським районним судом про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Рішенням виконкому Білозірської сільської ради від 12.03.2020 року №52 вирішено надати згоду на доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки з виконкому Білозірської сільської ради від 12.03.2020 року №341, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та має такий склад сімї: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки-характеристики на [PERSON] з місця проживання від 12.03.2020 року №340, остання має середню спеціальну освіту, не заміжня, мати-одиначка, має шістьох неповнолітніх дітей. Характеризується негативно, веде розгульний спосіб життя, не займається належним доглядом та вихованням дітей, на зауваження щодо виховання дітей та ведення домашнього господарства не реагує, схильна надавати неправдиву інформацію. У своєму висновку від 10.03.2020 року №35/01-33 служба у справах дітей виконкому Білозірської сільської ради вирішила за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд визнає неналежними доказами надані позивачем фотокартки жилого приміщення, оскільки на них відсутня інформація щодо приміщення, яке зображено на картках, підписи та печатки уповноважених осіб. Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Приписами п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ч. 1 ст. 3, ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 1- 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 14 травня 2020 року по справі № 420/1753/18 зазначає, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 15, п. 16, п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 169 СК особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. У рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). ч. 2 ст. 166 СК України визначає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України). ч. 3 ст. 183 СК України визначає, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та повноті суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] не можливо зробити однозначний висновок про незадовільні умови проживання дітей, оскільки недоліки виявлені в ході обстеження мають суб`єктивний характер і не несуть більш точної інформації, зокрема: якого саме ремонту потребує оселя, і чи можуть мешканці безпечно користуватись житлом без проведеного ремонту. Не конкретизовано на чому діти сплять, у разі відсутності ліжок. Не вказано яких саме продуктів харчування не має, і чи нагодовані діти. Крім того комісія не визначає, що має на увазі під створенням «куточків» для кожної дитини, і чим передбачена необхідність у останніх. Відсутність іграшок та книг не є підставою для визнання житлово-побутових умов незадовільними, оскільки розвиток дітей не пов`язаний тільки з наявністю у них книжок, вони можуть дізнаватися про всесвіт і з інших джерел. Наявність брудного одягу також не є беззаперечним доказом невиконання особою батьківських обов`язків, оскільки діти через свою активну поведінку схильні бруднити одяг, і останній міг бути не випраним на час приходу комісії з обстеженням. Суд не визнає належним доказом характеристику на [PERSON] з місця проживання, в якій зазначено, що відповідач веде розгульний спосіб життя, не займається належним доглядом та вихованням дітей, на зауваження щодо виховання дітей та ведення домашнього господарства не реагує, схильна надавати неправдиву інформацію, оскільки дана інформація не підтверджується жодним доказом. У матеріалах справи відсутні інші докази, які можуть свідчити про винну поведінку відповідача, що полягає в умисному нехтуванні нею своїми батьківськими обов`язками та вчинення дій або бездіяльність, яка може загрожувати життю та здоров`ю дітей. Відповідачем у судовому засіданні зазначено, що вона вживає заходів щодо створення для дітей необхідних умов для проживання, виховання. Зокрема проводить ремонт, закуповує дитячі речі. [PERSON] наразі не може працевлаштуватись, оскільки [INFO] народила сина - [PERSON] і перебуває поряд з дитиною, проте не зважаючи на це, не бажає, щоб її позбавляли батьківських прав відносно шістьох дітей і зобов`язується належно їх виховувати, та забезпечувати за рахунок отримуваної соціальної допомоги. Судові витрати: Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed