Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом в якому просить: припинити зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 3848/6 від 07 листопада 2007 року, у зв`язку із ліквідацією юридичної особи кредитора, а саме ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК»; припинити засоби забезпечення кредитного договору, шляхом припинення договору іпотеки укладеного, для забезпечення кредитного договору № 3872\\6 від 07.11.2007 року, шляхом зняття заборони на відчуження нерухомого майна та виключення запису про обтяження за номером 21159841 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35916650, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9611421. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 07.11.2007 року між ним та АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», правонаступником якого є ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», було укладено іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за № 4336, посвідчений приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Іваночко О.М. На підставі Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 26.12.2008 року та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.05.2009 року та у зв`язку із зміною назви, площі, адреси нерухомого майна із квартири [ADDRESS] , в реєстрі було змінено назву нерухомого майна на магазин по [ADDRESS] , загальною площею 28.9 кв.м., який розташований в [ADDRESS] . Та на підставі Додаткового договору до договору іпотеки від 07.11.2007 року по реєстру № 4334, у зв`язку із створенням нового реєстру та при переносі з (Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження іпотекою нерухомого майна) до (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), змінено номер запису про обтяження на новий номер - №21159841. 15.10.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Номер запису:10731110121000818) було внесено запис про припинення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БРОКБІЗНЕСБАНК". Ним було надіслано звернення до Державного реєстратора: Малета Лілія Михайлівна, Долинська міська рада, Івано-Франківська обл. та приватного нотаріуса Ананевич О.М. з метою скасування записів про обтяження нерухомого майна. Однак йому було відмовлено, оскільки не надано інформації про припинення іпотечного договору, що не може бути зроблено у зв`язку з ліквідацією банку. Позивач у судове засідання не з`явився, представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, зазначивши, що позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, де вказує, що Долинська міська рада не погоджується з позовними вимогами в частині правильності визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, а саме - у справі бере участь неналежна сторона - відповідач, зважаючи на наступне: Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. Як вбачається з позовної заяви, між позивачем та ПАТ «Брокбізнесбанк» був укладений іпотечний договір, який зареєстрований в реєстрі та посвідчений приватним нотаріусом Іваночко О.М. Слід зазначити, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державні реєстратори не уповноважені здійснювати реєстрацію договорів іпотеки. Державні реєстратори Долинської міської ради не є держателями Державного реєстру прав. Враховуючи те, що державні реєстратори Долинської міської ради не мають жодного відношення до відносин що склалися між позивачем та іпотеко держателем, не посвідчували договір іпотеки та не порушували жодним чином права позивача, а тому не можуть бути відповідачами по даній справі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.129 Конституції України, реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією, що передбачено і ст.12 ЦПК України. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.11.2007 року між [PERSON] та АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК», було укладено іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за № 4336, посвідчений приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Іваночко О.М. Відповідно до даного договору, в іпотеку банку на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 3848/6 від 07 листопада 2007 року було передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Строк дії кредитного договору з 07 листопада 2007 року по 06 листопада 2017 року. Встановлено в судовому засіданні, що на підставі Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 26.12.2008 року і Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.05.2009 року та у зв`язку із зміною назви, площі, адреси нерухомого майна із квартири [ADDRESS] , в реєстрі було змінено назву нерухомого майна на магазин по [ADDRESS] , загальною площею 28.9 кв.м., який розташований в [ADDRESS] . Згідно Додаткового договору до договору іпотеки від 07.11.2007 року по реєстру № 4334, у зв`язку із створенням нового реєстру та при переносі з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження іпотекою нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, змінено номер запису про обтяження на новий номер - № 21159841. 15.10.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Номер запису:10731110121000818) було внесено запис про припинення ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК". Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було надіслано звернення до Державного реєстратора: Малета Лілії Михайлівни, Долинська міська рада, Івано-Франківська області та приватного нотаріуса Ананевич Оксани Михайлівни з метою скасування записів про обтяження нерухомого майна. Однак йому було відмовлено, оскільки не надано інформації про припинення іпотечного договору, що не може бути зроблено у зв`язку з ліквідацією банку. В силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна. За змістом ст.386 ч.2 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Вимогами ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У зв`язку з цим, суд звертає увагу на ст.609 ЦК України, де вказано, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. В силу ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Розглядаючи у системному зв`язку ст.593 ЦК України а ст.17 закону України «Про іпотеку» слід дійти висновку, що застава, іпотека, припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Отже, в силу законодавчо закріплених норм, договір іпотеки від 07.11.2007 року між [PERSON] та АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», правонаступником якого є ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» слід визнати припиненим. Відповідно до п.5 глави 15 ІІ Розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, Нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: - кредитора про погашення позики; - про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); - про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; - про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; - органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; - про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; - про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; - про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; - про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; - про відчуження майна, переданого під виплату ренти; - за рішенням суду; - в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права. Відповідно до Статті 1 Першого протоколу до Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В рішенні по справі « Федоренко проти України » від 01.06.2006 ЄСПЛ визначив основні критерії, згідно яких необхідно оцінювати дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справах, що стосуються втручання в майнові права особи: - чи мало місце втручання у майно в розумінні Конвенції; - чи було втручання законним в контексті положень національного законодавства; - чи переслідувало втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства; -чи було втручання у право власності справедливим, тобто чи було дотримано "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи. Таким чином, з врахуванням встановлених обставин та наведених вимог закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. Як вбачається з позовної заяви, між позивачем та ПАТ «Брокбізнесбанк» був укладений іпотечний договір, який зареєстрований в реєстрі та посвідчений приватним нотаріусом Іваночко О.М. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державні реєстратори не уповноважені здійснювати реєстрацію договорів іпотеки. Згідно п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Міністерство юстиції України - забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем. Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», - Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором. Враховуючи зазначене, в частині позовних вимог до відділу державної реєстрації Долинської міської ради про припинення договору іпотеки слід відмовити. Тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов необхідно задоволити частково. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed