Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Падучак І.І., звернувся в суд із позовом до Чагрівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який був власником домоволодіння по [ADDRESS] . За життя батько склав заповіт, яким все своє майно заповів своїм синам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Проте [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . Таким чином, позивач по справі є єдиним спадкоємцем на майно після смерті батька. Фактично прийняв спадщину, оскільки проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив в управління спадковим майном, не заявив про відмову від спадщини. На даний час бажає оформити свої спадкові права на домоволодіння, однак через те, що за життя спадкодавцем не виготовлялося свідоцтво про право власності на домоволодіння, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За вказаних обставин він змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності на зазначений житловий будинок, в порядку спадкування. У судове засідання позивач не прибув, представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про визнання позову, клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 2001 року Чагрівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно заповіту, посвідченого [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Чагрівської сільської ради 22 листопада 1999 року, [PERSON] все належне йому майно і все майно на яке він матиме право на день смерті заповів в рівних частках своїм синам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27 квітня 2004 року Чагрівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00023574191 сформованого 05 серпня 2019 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Чагрівської сільської ради № 321 від 24 жовтня 2019 року останнім постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На день його смерті він проживав разом із сином [PERSON] , який вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті батька. Заповіт від імені [PERSON] , не змінено і не скасовано. Станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння відносилося до суспільної групи "колгоспні двори" в якому був зареєстрований та проживав лише [PERSON] Приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Данилюк Х.Я. 24 жовтня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на домоволодіння. Згідно постанови нотаріуса єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації № 188 від 01 жовтня 2019 року зареєстрація права власності на домоволодіння по [ADDRESS] не проводилася. Станом на 22 вересня 2019 року дане домоволодіння має наступні технічні характеристики: "А" житловий будинок загальною площею 46,5 м2, житловою площею 36,7 м2, "Б" літня кухня загальною площею 39,7 м2, "В" стайня загальною площею 66,9 м2. Згідно звіту про оцінку домоволодіння оцінювача [PERSON] від 09 жовтня 2019 року, ринкова вартість зазначеного домоволодіння становить 31000,00 грн. На зазначені домоволодіння на замовлення [PERSON] в ТОВ «Технічна інвентаризація та оцінка нерухомості» виготовлено технічний паспорт. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач, який є єдиним спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в установлений законом строк, але не може реалізувати своє право на оформлення спадкових прав в позасудовому порядку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved