Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом та просила скасувати арешт накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 42771455, виданий 03.04.2014, видавник: Ахремова Тетяна Юріївна, Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Одеська обл. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12287320 від 09.04.2014. Номер запису про обтяження: 5283789 (спеціальний розділ); скасувати арешт накладений Постановою про накладення арешту та оголошення заборони на відчуження майна боржника В-3/256, АА №100618, 03.08.2010, Другий Суворовський ВДВС Одеського МУК), д/в [PERSON] , зареєстровано 06.08.2010 р. за № 10118066 реєстратором: Одеська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України; скасувати арешт, накладений Ухвалою Суворовського районного суда м. Одеси, справа № 2-5791/09, 24.12.2009 на 1/4 частину квартири, адреса: [ADDRESS] , зареєстровано 31.08.2010 16:53:32 за № 10194782 реєстратором: Одеська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України; скасувати арешт накладений постановою про відкриття виконавчого провадження з накладання арешту на все майно боржника В-3/645, 27104904, 10.06.2011, Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, зареєстровано 15.06.2011 16:43:39 за № 11289852 реєстратором: Одеська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. В обґрунтування позову посилалась на те, що згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 9 листопада 1996 р., зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу р. 12- 31742, позивачці належить 1/4 частина квартири [ADDRESS] . Проте, звернувшись до приватного нотаріуса з метою укладення договору відчуження частини квартири, позивачці стало відомо, що у відповідності до бази даних АСВН все майно [PERSON] арештовано. Звернувшись з адвокатським запитом до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Бабушкіна Т. М. отримала відповідь щодо стану виконавчих проваджень відносно заявника, відповідно до якої Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), повідомив наступне. Згідно з інформації з АСВП, на виконанні в Відділі перебувало виконавче провадження № 42771455 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1317/10 від 14.02.2008, який видав Суворовський районний суд м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит" в особі Філії "Одеське РУ ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". Виконавче провадження № 45024836 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 1317/10 від 14.02.2008, який видав Суворовський районний суд м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит" в особі Філії "Одеське РУ "ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". Виконавче провадження № 25648121 з примусового виконання судового наказу №2 - 4892/2009 від 09.12.2009 року, який видав Суворовський районний суд м. Одеси про стягення з [PERSON] на користь AT " Універсал Банк". Виконавче провадження № 27104904 з примусового виконання виконавчого листа2- 1317/10 від 30,11.2010, який видав Суворовський районний суд м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит" в особі Філії "Одеське РУ ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". Як зазначила позивачка, Зазначені виконавчі провадження завершено, паперові матеріали - знищено, в зв`язку з чим, надати їх для ознайомлення не уявляється можливим. Законом України «Про виконавче провадження» передбачений порядок зняття арешту накладеного на майно боржника, однак органами ДВС зазначене проігноровано та арешти не зняті. Наявність арешту на майно, що належить позивачці [PERSON] на праві власності та підтверджено державною реєстрацією, перешкоджає їй, як власнику в повній мірі користуватись та розпоряджатись своїм майном, що відповідно суперечить принципам верховенства права та стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 24 листопада 2020 року, було відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. (а.с. 19,20). Позивачем надано клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти проголошення заочного рішення по справі. (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином та надав клопотання про розгляд справи за відсутності органу ДВС. Відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав. Головним державним виконавцем Другого Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Теличко Н. Б. надано пояснення в котрих зазначено, що будь-яких відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] на виконанні у відповідача не перебуває. (а.с. 25). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою позивача. (а.с. 24). З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 9 листопада 1996 р., зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу р. 12-31742, позивачці належить 1/4 частина квартири [ADDRESS] . (а.с. 7-11). Звернувшись з адвокатським запитом до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Бабушкіна Т. М. отримала відповідь щодо стану виконавчих проваджень відносно заявника, відповідно до якої Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), повідомив наступне. Згідно з інформації з АСВП, на виконанні в Відділі перебувало виконавче провадження № 42771455 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1317/10 від 14.02.2008, який видав Суворовський районний суд м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит" в особі Філії "Одеське РУ ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". Виконавче провадження № 45024836 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1317/10 від 14.02.2008, який видав Суворовський районний суд м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит" в особі Філії "Одеське РУ "ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". Виконавче провадження № 25648121 з примусового виконання судового наказу №2 - 4892/2009 від 09.12.2009 року, який видав Суворовський районний суд м. Одеси про стягення з [PERSON] на користь AT " Універсал Банк". Виконавче провадження № 27104904 з примусового виконання виконавчого листа2- 1317/10 від 30,11.2010, який видав Суворовський районний суд м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит" в особі Філії "Одеське РУ ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". (а.с. 12,13). Наявність арешту на майно, що належить позивачці [PERSON] на праві власності та підтверджено державною реєстрацією, перешкоджає їй, як власнику в повній мірі користуватись та розпоряджатись своїм майном, що відповідно суперечить принципам верховенства права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 381\~ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Стаття 16\~ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319\~ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відповідно до ч. 2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та II до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13\~ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43\~ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки зазначений арешт порушує її законні права, оскільки він перешкоджає їй у реалізації права вільно володіти та розпоряджатись своїм нерухомим майном.

Outcome: approved