Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

18.06.2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості(а.с.1-4). Представник позивача обгрунтовує позов наступними обставинами. 04.112.2015 року між указаним банком та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), який складався із анкети-заяви останнього, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За умовами цього договору ПАТ КБ "ПриватБанк" було надано [PERSON] на платіжну картку грошові кошти у виді кредитного ліміту, розмір якого у подальшому збільшився до 2500,00 гривень. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 21.04.2020 року утворилась заборгованість у сумі 14597,01 грн., з яких: 10155,89 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 10155,89 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК; 3269,83 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн.- нарахована комісія, 500,00 грн.- штраф(фіксована частина); 671,29 грн. - штраф(процентна складова), яку позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь. Представник позивача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, для участі в засіданні не прибув, зі змісту позовної заяви на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 4зворот). Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 110), для участі в судовому засіданні не прибув, про наявність поважних причин своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направив. Ухвалою суду від 29.10.2020 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. АТ КБ "ПриватБанк" має право на надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", на підставі ліцензії Національного банку України від 05.10.2011 року № 22 (а.с. 81). Відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 519 від 21.05.2018 року про рішення акціонера Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" змінено тип банку з Публічного акціонерного товариства на Приватне акціонерне товариство та затверджено нове найменування Банку - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочене найменування Банку - АТ КБ "ПриватБанк"). Судом встановлено, що між АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 04.12.2015 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , 22.06.2016 року збільшився до 2500,00 грн. (а.с. 18,20-21). [PERSON] власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про надання платіжної карти разом із запропонованими КБ "ПриватБанк" "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складають між відповідачем та банком кредитний договір(а.с. 20). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальнику [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 21.04.2020 року утворилась заборгованість у сумі 14597,01 грн., з яких: 10155,89 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 10155,89 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК; 3269,83 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн.- нарахована комісія, 500,00 грн.- штраф(фіксована частина); 671,29 грн. - штраф(процентна складова)(а.с. 9-14). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст.ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов`язання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту. Поряд з цим, суд враховує норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Вказаний Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. Статтею 2 цього Закону запроваджено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями. Зокрема, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Водночас норми вказаного Закону не скасовують необхідності повертати суму основної заборгованості за кредитами чи позиками, процентів та комісій за користування кредитом. Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України" від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», м. Лиман, Донецької області, віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась АТО. Відповідач [PERSON] зареєстрований та фактично мешкає у м. Лиман, Донецької області, що підтверджується відповідними записами у паспорті громадянина України (а.с. 76-77) та інформацією, тому суд застосовує вимогу наведеного вище Закону. З розрахунку пені вбачається, що період її нарахування, визначений щомісячно в загальному розмірі 3269,83 грн., пеня за цей період не підлягає стягненню з відповідача [PERSON] відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Отже, пеня за цей період не підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Звертаючись в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач посилався на те, що відповідач, крім заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, має сплатити за порушення грошового зобов`язання суму штрафів, яка складається зі штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 671,29 грн., з чим суд погодитися не може і вважає, що в цій частині позовних вимог треба відмовити, відповідно до вимог вищевказаного Закону. Наведене дозволяє дійти висновку про часткове задоволення позову. Суд стягує з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту - 10155,89 грн., однак відмовляє у стягненні нарахованої пені та штрафів. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. АТ КБ "ПриватБанк" при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 21.05.2020 року (а.с. 85). Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 14597,01 грн. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково на суму 10155,89 грн., що складає 69,58%(10155,89 /(14597,01/100%)) від заявлених вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 462,57грн.(2102/100%х69,58%), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial