Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

22.03.2016 [PERSON] звернувся до Золочівського районного суду Харківської області із вказаною заявою, в якій з урахуванням уточнень просить встановити факт володіння [PERSON], яка мешкала у смт. Золочів Золочівського району Харківської області, земельною ділянкою, що має кадастровий номер [NUMBER], площею 5, 93 га, розташованої на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 19 червня 2002 року. Свої вимоги заявник мотивує тим, його матір [PERSON] за життя мала на праві власності земельну ділянку площею 5, 83 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 19 червня 2002 року. [INFO] [PERSON] померла. Для оформлення спадкових прав після матері заявник звернувся до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області. 24 лютого 2015 року вказану земельну ділянку було зареєстровано у Відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області та з невідомих заявнику обставин присвоєно кадастровий номер [NUMBER], про присвоєння вказаного кадастрового номеру [PERSON] стало відомо лише після отримання витягу з Державного земельного кадастру. Кадастровий номер, що міститься у державному акті та кадастровий номер зазначений у витягу із Державного земельного кадастру відрізняються один від одного. У зв'язку із розбіжностями кадастрових номерів на земельну ділянку державним нотаріусом було надано заявнику письмову відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. У зв'язку з цим він звернувся до суду для встановлення факту володіння його матір'ю - [PERSON] земельною ділянкою, що має кадастровий номер [NUMBER]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглядати заяву за його відсутності. Представник Відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області на судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про отримання уточненої заяви Литовченка А.О. Представник Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання 31.10.2016 також не з'явився. У матеріалах справи міститься заява від державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. про слухання справи за відсутності представника Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заявником в якості доказу надано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 19 червня 2002 року [PERSON], на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІІІ скликання Золочівської селищної ради від 28 вересня 2001 року, про те що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 5, 93 га, кадастровий номер [NUMBER], у межах згідно із планом, що розташована на території Золочівської селищної ради, цільовим призначенням якої є товарне сільськогосподарське виробництво. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2685(а.с.10). Відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права №17194486 від 31.01.2014 земельна ділянка площею 5, 93 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить на праві приватної власності [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], адреса: [ADDRESS], на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 19.06.2002. Державна реєстрація права власності здійснена 29.01.2014, номер запису про право власності 4524736. Із наданого суду свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 травня 2014 року вбачається, що [INFO] у віці 79 років померла [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області зроблено відповідний актовий запис №85. Згідно із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6301609202015 від 24.02.2015 року [PERSON], що проживає за адресою: Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, має на праві приватної власності земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 5, 9300 га, що розташована на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена 24.02.2015 року. Документ, що є підставою для виникнення права - рішення Золочівської селищної ради Харківської області 28.09.2001 ХІІІ сесія ХХІІІ скликання, документ, що посвідчує право - державний акт від 19.06.2002 [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області від 19.11.2015 №510 земельна ділянка, яка вказана у державному акті серії [NUMBER] за кадастровим номером [NUMBER], площею 5, 9300 га та земельна ділянка, яка вказана у витязі НВ-6301609202015 за кадастровим номером [NUMBER] є однією і тією ж земельною ділянкою. Кадастровий номер, що вказаний у державному акті серії [NUMBER] [NUMBER] було присвоєно помилково. Вважати дійсним кадастровий номер, що вказаний у витязі [NUMBER] (а.с. 11). Листом державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. від 08.12.2015 №1474/01-16 [PERSON] роз'яснено, що у веденні Золочівської державної нотаріальної контори перебуває спадкова справа №308/2015 після померлої [INFO] [PERSON], що була заведена 25 листопада 2014 року на підставі його заяви про прийняття спадщини. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, нотаріус здійснив пошуки у Державному реєстрі речових прав, було виявлено розділ номер 283225163226, що був відкритий на вказану земельну ділянку, право власності зареєстровано за спадкодавцем, проте у загальних відомостях розділу міститься помилковий кадастровий номер [NUMBER]. Згідно із ч.9 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії проводиться одночасно із вчиненням такої дії. Нотаріус позбавлений можливості зареєструвати перехід права власності на вказану земельну ділянку від спадкодавця до спадкоємця у вказаному розділі з огляду на те, що у розділі містяться відомості про помилковий кадастровий номер, а, отже, не може видати свідоцтво про право на спадщину, так як ці дії повинні проводитись одночасно (а.с.9). Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ч.1-3 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. У ч. 1 ст.79 ЗК України закріплено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Стаття 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» містить дефініцію державної реєстрації земельної ділянки, а саме це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Згідно із положеннями ст. 16 вказаного Закону земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. У статтях 125, 126 ЗК України закріплено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Стаття 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" містить перелік підстав державної реєстрації права власності та інших речових прав, серед яких, зокрема, є державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, видані до 1 січня 2013 року. Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб'єкта управління об'єктами державної власності, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. Таким чином, судом встановлено, [PERSON] 19 червня 2002 року отримала державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІІІ скликання Золочівської селищної ради від 28 вересня 2001 року, їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 5, 93 га, кадастровий номер [NUMBER], у межах згідно із планом, що розташована на території Золочівської селищної ради, цільовим призначенням якої є товарне сільськогосподарське виробництво. 29.01.2014 проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] державним реєстратором реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Водночас, державна реєстрація вказаної земельної ділянки проведена 24.02.2015 року Відділом Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області з присвоєнням ділянці кадастрового номеру [NUMBER]. За таких обставин на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що заявник [PERSON] мав підстави для звернення до суду, бо у позасудовому порядку встановити факт володіння його матір'ю - [PERSON] земельною ділянкою, він не має можливості. Враховуючи зміни у земельному законодавстві щодо виникнення права власності на земельну ділянку з моменту його державної реєстрації та беручи до уваги те, що державні акти на право власності на земельну ділянку вже не видаються, а державний нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку після матері, заявник мав підстави для звернення до суду. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від його встановлення залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав, в даному випадку - права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Суд, з урахуванням наданих заявником доказів, доходить висновку про володіння [PERSON] земельною ділянкою, що має кадастровий номер [NUMBER], в зв'язку з чим задовольняє заяву у повному обсязі.

Outcome: approved