Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказує, що 08 січня 2016 року померла її мати, [PERSON], актовий запис № 305 від 11 січня 2016 року зроблений міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок №32/2 по вул..Байди/пров.Джерельний. Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті стала позивачка [PERSON] У встановлений законом строк [PERSON] спадщину прийняла. До спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло наступне нерухоме майно - житловий будинок № 32/2 (тридцять два/два) по вулиці Байди/провулок Джерельний у місті Запоріжжі, яка належала спадкодавцю на момент смерті на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.1997 року. Зазначений договір пройшов реєстрацію в ОП ЗМБТІ.\~\~ Договір купівлі-продажу житлового будиноку № 32/2 (тридцять два/два) по вулиці Байди/провулок Джерельний у місті Запоріжжі від 20.11.1997 року було оформлено на товарній біржі «Гілея» за реєстраційним номером 409/3793. Договір повністю виконаний сторонами, ніким з 1997 року не оспорювався, державну реєстрацію права власності за [PERSON] на підстав і зазначеного договору проведено у встановленому законом порядку в ОП ЗМБТІ. Отже, вказаний договір є дійсним, оскільки на момент його вчинення сторонами дотримано вимоги ст. 15 Закону України «Про товарні біржі». Таким чином, позивачу спадкував, після смерті матері - [PERSON], житловий будинок № 32/2 (тридцять два/два) по вулиці Байди/провулок Джерельний у місті Запоріжжі. У липні 2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] 11.07.2016 р. постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.07.2016 року позивачу у прийнятті спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. Підставою відмови нотаріусом позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері стала у звязку з тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрований 20.11.1997 року Запорізькою Товарною Біржею «Гілея» за реєстровим № 409/3793 не є відповідним до законодавства Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся із відповідним позовом до суду. Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 32/2 (тридцять два/два) по вулиці Байди/провулок Джерельний у місті Запоріжжі: зареєстрований Запорізькою Товарною Біржею «Гілея» 20.11.1997 року за реєстраційним № 409/3793;\~\~визнати за нею, [PERSON] М, право власності на житловий будинок № 32/2 (тридцять два/два) по вулиці Байди/провулок Джерельний у місті Запоріжжі: у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла\~08 січня 2016 року померла мати, [PERSON], актовий запис № 305 від 11 січня 2016 року зроблений міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] до суду не зявилася, просила\~\~розглядати справу без її участі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом установлено, 08 січня 2016 року померла\~[PERSON], мати позивача - [PERSON] М,, факт смерті якої\~\~\~\~підтверджується свідоцтвом про смерть серії № 305від11.01.2016 року, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 32/2 (тридцять два/два) по вулиці Байди/провулок Джерельний у місті Запоріжжі, яка належала спадкодавцю на момент смерті на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.1997 року. 26.12.1997 р., зазначений договір, було зареєстровано в ОП ЗМБТІ.\~\~ Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті стала: її донька [PERSON] - позивач у справі. У встановлений законом шестимісячний термін, що відповідає вимогам ст.1269, 1270 ЦК України, спадкоємця [PERSON] спадщину прийняла. Між тим, Постановою № 1426/02-31 від 11.07.2016 року Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом після смерті матері у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу не є відповідним до законодавства та розяснено право вирішити це питання в судовому порядку. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони, та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України в 2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. До правовідносин що до виникнення права власності на спадкове майно у спадкодавців (1995 рік) поширюються дії норми ЦК УРСР 1963 року, чинних на час їх виникнення. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню\~\~угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація ТОВ ЗМБТІ за спадкодавцями права спільної часткової власності на квартиру не суперечила чинному законодавству. Правила державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13.12.1995 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Згідно п. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 3 ці є ж статті передбачено, що якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який\~\~втратив чинність, новий акт цивільного\~\~законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У відповідності до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Оскільки, при укладенні договору усі вимоги, передбачені ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» між сторонами були виконані, з часу укладення до теперішнього часу договір купівлі-продажу ніким не оспорювався, право власності померлої було зареєстроване належним чином в ОП ЗМБТІ, у спадкодавця існувало право власності на цю нерухомість, оскільки на момент придбання (купівлі-продажу) квартири біржові угоди не потребували нотаріального посвідчення, а фактично укладений договір купівлі-продажу об'єкту нерухомого майна був виконаний повністю. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат"свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. \~\~\~\~Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Згідно п.10. ст. 37 Постанови КМУ від 17.10.2013 року № 868 «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документами, що підтверджують виникнення, перехід, та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових праві на нерухоме майно. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а отже, підлягаютьз адоволенню у повномуо бсязі.

Outcome: approved