Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Молодість", третя особа: Нікопольська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Дана квартира була виділена [PERSON] 01 липня 1971 року, як члену житлово-будівельного кооперативу "Молодість", вартість якої [PERSON] повністю внесла в 04 листопада 1992 році, однак правовстановлюючі документи про право власності на неї не отримала. На випадок своєї смерті [PERSON] спадковим майном не розпорядилася. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є позивач, який доводиться їй рідним сином. Інших спадкоємців немає. Позивач прийняв спадщину після смерті матері відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на момент її смерті та після її смерті користувався спадковим майном. В липні 2016 року позивач звернувся до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Листом № 1802/02-14 від 19 липня 2016 року державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Апальков Є.В. роз'яснив позивачу про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про власність", який був чинним на день повного внесення нею свого пайового внеску за квартиру; позивач прийняв спадщину після смерті матері відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, тому [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, до суду надійшла заява, в якій він просив суд розглянути справу без його участі, свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.44). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі, не заперечили проти задоволення позову (а.с.46). Представник третьої особи Нікопольської міської ради з позовом ознайомлений, про день та час слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився та надав суду письмову заяву, про розгляд справи без його участі (а.с.47,48). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини) при успадковуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти (у тому числі усиновлені), подружжя та батьки померлого. Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав у державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено судом, позивач [PERSON] доводиться рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с.5,8). Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], вартістю 54 340 грн. (а.с.13). Дана квартира була виділена [PERSON] 01 липня 1971 року, як члену житлово-будівельного кооперативу "Молодість", вартість якої [PERSON] повністю внесла в 04 листопада 1992 році (а.с.6,7,43). Однак правовстановлюючі документи про право власності на зазначену квартиру [PERSON] не отримала. Частиною 1 статті 15 Закону УРСР „Про власність" (який був чинним на день повного внесення [PERSON] пайового внеску за квартиру) передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Враховуючи те, що [PERSON] повністю внесла свій пайовий внесок за квартиру [ADDRESS], суд вважає, що вона правомірно набула права власності на дану квартиру. На випадок своєї смерті [PERSON] спадщиною не розпорядилася (а.с.30-33). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син - позивач [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на момент її смерті та після її смерті користувався спадковим майном. В липні 2016 року позивач звернувся до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Листом № 1802/02-14 від 19 липня 2016 року державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Апальков Є.В. роз'яснив позивачу про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.4). Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про власність"; позивач прийняв спадщину після смерті матері відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини), суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved