Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором №ZPJKRX02370091 від 16.01.2007 р., згідно якого, відповідачка отримала від банку кредит на суму 2575,27гр., із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2.0% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з виплатою щомісячної винагороди за надання фінансів - в розмірі 28,33гр., та єдиноразової винагороди за надання кредиту - 296,27 гр., на строк до 16.01.2008р. Однак, відповідачка не виконувала умови кредитного договору, тому, за нею утворилася заборгованість, яку представник просить суд стягнути з відповідачки, так як станом на 11.01.2014р. заборгованість становить - 43130,57гр., що складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом - 10261,88 гр., заборгованість по комісії за користування кредитом - 339,96гр., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 29998,70 гр., суми штрафу /фіксована частина/ - 500гр. та процентна складова штрафу - 2030,03гр. Тому, банк змушений був звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідачки, як позичальника, суми заборгованості. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2014р. суд задовольнив позовні вимоги банку, стягнувши з відповідачки заборгованість за вищевказаним кредитним договором. 16.10.2014 р. відповідачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 10.04.2014р. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя заяву [PERSON] було задоволено, заочне рішення від 10.04.2014 р. - скасовано. Представник позивача Богуславський В.В. в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог банку в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, ії представник за довіреністю від 13.07.2014р. [PERSON] просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог банку, посилаючись на наявність постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ про стягнення заборгованості за тим самим кредитним договором, який [PERSON] погасила ще 11.04.2013 р., про що державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду, крім того, представник відповідачки пояснила суду, що інших кредитних зобов'язань перед ПАТ "ПриватБанком" у відповідачки не має, таким чином, представник відповідачки вважає, що банк пред'явив до [PERSON] ті ж самі позовні вимоги які вже були розглянуті і задоволені ще в 2008 році, не повідомивши суд про це винесене рішення, яке виконано в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає в повному обсязі, з наступних підстав: відповідно умов кредитного договору № ZPJKRX02370091 від 16.01.2007 р., відповідачка [PERSON] отримала від ПАТ КБ "Приватбанк" кредит на суму 2575,27 гр., із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2.0% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з виплатою щомісячної винагороди за надання фінансів - в розмірі 28.33гр., та єдиноразової винагороди за надання кредиту - 296,27 гр., на строк до 16.01.2008р /а.с.4/. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка не виконувала умови кредитного договору, тому, за нею утворилася заборгованість, яку представник позивача просив суд стягнути з відповідачки у судовому засіданні, так як станом на 11.01.2014р. її заборгованість складає - 43130,57гр., що складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом - 10261,88 гр., заборгованість по комісії за користування кредитом - 339,96гр., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 29998,70 гр., суми штрафу /фіксована частина/ - 500гр. та процентна складова штрафу - 2030,03гр. що підтверджується розрахунком банку /а.с.3/. Відповідно довідки від 17.12.2014р., виданої на запит представника ПАТ "ПриватБанк", цивільна справа №2-1654/08 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором була втрачена, однак, канцелярія суду підтверджує що в 2008 році вищезазначене рішення, яким "Приватбанк" стягнув з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором, було задоволено судом і на підставі цього рішення було видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 20.10.2010р. було відкрито виконавче провадження №22028423 на примусове виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2008 р. про стягнення з [PERSON] на користь КБ "ПриватБанк" боргу у сумі 5461,87 гр. за тим самим кредитним договором /а.с.38/. Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 11.04.2013р. виконавче провадження №22028423 закінчено у зв'язку з повним фактичним виконанням виконавчого листа виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя за травень 2008 року /а.с.41/. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 57 ЦПК України встановлено що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що представник відповідачки підтвердила відсутність підстав задоволення позовних вимог Банку, пославшись на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя винесеного на початку травня 2008 року, яким з відповідачки [PERSON] вже була стягнута заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 5461,87 грн., яка складалася з тіла кредиту несплачених процентів та суми пені які вона погасила в повному обсязі, що підтверджується постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 11.04.2013р. про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконання виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 27.10.2008р., та поясненнями відносно того, що це єдиний кредитний договір відповідачки [PERSON] який був укладений нею з ПАТ "ПриватБанк", тобто, позивач повторно пред'явив до неї ті ж самі позовні вимоги, відносно того самого кредитного договору, приховавши цю інформацію від суду, а саме, про винесення рішення ще у 2008 році, в той час як представник позивача, як активна сторона судового процесу, на яку покладений обов'язок доведеності позовних вимог банку, не навів жодних доводів щодо наявності інших кредитних зобов'язань відповідачки [PERSON] перед позивачем ПАТ "ПриватБанк", та на яких підставах банк повторно пред'являє вимоги до відповідачки щодо того самого кредитного договору, із стягненням з неї тих самих нарахованих процентів, пені та штрафних санкцій в розмірі, який в десятки раз перевищує розмір тіла кредиту - 2575,27 грн., заборгованість за яким стягнута за рішенням суду та рішення, вже виконано. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог банку. Крім того, з відповідачки не підлягають стягненню і судові витрати, які були понесені позивачем при зверненні до суду із позовом.

Outcome: dismissed