Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

30 липня 2009 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 16.04.2007 року між ним та ЗАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" був укладений договір №НАВ0АК00035665 страхування наземного транспорту. 03.03.2008 року автомобіль DAEWOO Lanos TF69Y, д.н. [NUMBER], який належить йому на праві власності та є предметом вказаного договору, потрапив до дорожньо-транспортної пригоди. 06.03.2008 року був складений акт огляду транспортного засобу, який підписали експерт з боку відповідача Авдєєв С.В. та представник ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Сєліванова Н.М. та він. 03.04.2008 року ним була подана заява на виплату страхового відшкодування до представників відповідача, як це передбачено умовами договору страхування. За його заявою було нараховане страхове відшкодування у сумі 14 343,57 грн. згідно калькуляції №375-26014998-Ю вартості поновлювального ремонту транспортного засобу, складеної оціночною компанією - ПП [PERSON], між ним та відповідачем був підписаний страховий акт. Враховуючи вказане страхова виплата повинна була бути здійснена на його користь 21.04.2008 року, однак по цей час йому перерахували 21.04.2008 року тільки суму у розмірі 13 867,22 грн. Клькуляція №375-26014998-Ю ПП [PERSON] розраховувалася по програмі AUTOCALC станом на 12 місяців 2006 року. Тим самим розрахунки зроблені експертом оцінювачем не можуть відповідати дійсності, оскільки ДТП сталося 03.03.2008 року і фактично треба було використовувати вказану програму станом на 01.03.2008 року. Відповідно до калькуляції № 082 від 20.04.2008 р. на ремонт автомобіля ТОВ "Лозова Лада", де він проводив ремонт автомобіля, оскільки це підприємство внесено до талону технічного обслуговування і входить до сервісної мережі обслуговування автомобілів DAEWOO Lanos TF69Y, загальна вартість поновлювального ремонту склала 36 184,80 грн. і ці кошти були сплачені ним у повному обсязі. Просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 22 317,58 грн. (36 184,80 грн. - 13 867,22 грн.), суму інфляційних за період з 21.04.2008 по 02.01.2010 року в розмірі 4798,28 грн., пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення платежу - 2356,49 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 1140,95 грн., понесені ним витрати на надання правової допомоги адвокатом в сумі 6000,00 грн. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2013 року позовні вимоги [PERSON] - задоволенні частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ», на користь [PERSON], страхове відшкодування у розмірі 19 456 грн. 72 коп., пеню у розмірі 418.32 грн., суму інфляційних 4175 грн. 79 коп., 3% річних в сумі 994 грн. 69 коп., а всього 25 045 грн. 52 коп., а також понесені витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 250,45 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., а всього 31 325 грн. 97 коп. (а.с. 172-178). В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.187-189). Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення підлягає скасуванню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та ЗАТ «ПриватБанком» який змінив найменування на ПАТ КБ "ПриватБанк", був укладений кредитний договір № НАВ0АК08950033 від 16.04.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав у банка кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок № 260010005901 на строк з 16.04.2007 по 15.04.2014 року непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 57 889,33 грн. на придбання нового автомобіля DAEWOO Lanos TF69Y, із сплатою 2,50% на місяць. Відповідно до п. 7.3. кредитного договору забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає застава легкового автомобіля DAEWOO Lanos TF69Y, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 16.04.2007 року між позивачем та ЗАТ "ПриватБанк", який змінив найменування на ПАТ КБ "ПриватБанк", був укладений договір застави рухомого майна № НАВ0АК08950033, предметом якого є надання [PERSON] в заставу банку автомобіля DAEWOO Lanos TF69Y, для забезпечення виконання зобов'язань перед банком за вказаним кредитним договором. 16.04.2007 року між позивачем та ЗАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ", правонаступником якого є відповідач, був укладений договір № НАВ0АК00035665 страхування наземного транспорту, вигодонабувачем за яким зазначений ПриватБанк, який змінив найменування на ПАТ КБ "ПриватБанк". Відповідно до п.4.2. договору страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови правил страхування. Згідно до п.5.1. договору страхування об'єктом страхування за цим договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - належним позивачеві автомобіль DAEWOO Lanos TF69Y, д.н. [NUMBER]. Відповідно до п.5.2. договору страхування, цей договір укладено на виконання договору застави, укладеного між ПриватБанком та страхувальником від 16.04.2007 року № НАВ0АК08950033 з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 16.04.2007 року № НАВ0АК08950033. Згідно до п.6 договору страхування розмір страхової суми 47 935 грн., ліміт відповідальності за ризиками, вказаними у п.7.1.2. договору та у разі повторного знищення ТЗ 47 935 грн.. У разі лонгації договору страхування на наступні періоди ліміт відповідальності за ризиком, вказаним у п.7.1.2. Договору та у разі повного знищення ТЗ зменшується за кожен рік лонгації договору на 10% від страхової суми. Страховим випадком відповідно до п.7.1.1. договору страхування є: "ДТП"- пошкодження застрахованого ТЗ внаслідок ДТП за його участю, безумовна франшиза при цьому складає 1%. Відповідно до п.9 договору страхування, цей договір діє 12 місяців з 16.04.2007 по 15.04.2008 року включно. Згідно до п. 13.1.2. договору страхування страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхового відшкодування страхувальнику або вигодонабувачу. Відповідно до п.13.3.7. договору страхування страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, передбачених розділом 16 цього договору. Згідно до п. 13.4.2., 13.4.3. договору страхування страхувальник має право при настанні страхового випадку отримати страхове відшкодування в порядку, передбаченому правилами страхування та цим договором, оскаржити відмову страховика у виплаті страхового відшкодування в судовому порядку. Відповідно до п.15.3. договору страхування з метою визначення розміру збитку страхувальник одночасно з поданням документів, зазначених у п.15.2. цього договору, зобов'язаний надати страховику в особі страхового агента ТЗ для проведення незалежної експертизи пошкоджень, яка здійснюється за рахунок страховика. Після складання дефектного акту (акта огляду) та фотографування пошкоджений транспортний засіб може бути направлено для ремонту на СТО, узгоджену з представником страхового агента. Згідно до п.15.4. договору страхування, у разі незгоди страхувальника з висновками експерта страхувальник може за свій рахунок замовити проведення іншої експертизи. Страхувальник має право для визначення розміру збитку скласти кошторис на підприємстві (станції технічного обслуговування, авто майстерні), яке за згодою страхового агента буде виконувати ремонт пошкодженого ТЗ. Кошторис повинен містити повен перелік робіт, їх , їх вартість та вартість запчастин та матеріалів, які повинні бути використані при ремонті. Відповідно до п.15.5. договору страхування розмір завданих збитків визначається після огляду ТЗ та на підставі експертної оцінки розміру збитків (кошторису вартості відновлювального ремонту) з урахуванням документів, наданих страхувальником (вигодонабувачем), а також документів і відомостей, зібраних страховим агентом самостійно, а саме: переліком знищених, пошкоджених або таких, що зникли, вузлів, агрегатів, деталей, приладдя та оздоблення ТЗ або самого ТЗ; документів складених компетентними органами, про час, обставини і можливі причини знищення, пошкодження, або зникнення вузлів, агрегатів, деталей, приладдя та оздоблення ТЗ або самого ТЗ. Відповідно до ст.15.8 договору страхування при настанні страхового випадку відшкодуванню підлягають тільки прямі збитки. Не відшкодовуються упущена вигода, витрати на оренду чи наймання іншого транспортного засобу, моральні збитки та інше. Відповідно до п.15.12. Договору страхування страхове відшкодування, що виплачується, зменшується на розмір безумовної франшизи - за кожним страховим випадком. У разі проведення ремонту застрахованого ТЗ на СТО, узгодженій зі страховим агентом, страхувальник сплачує СТО за ремонт тільки суму безумовної франшизи, а залишок вартості ремонту перераховує страховий агент на підставі рахунку СТО. Відповідно до п.15.17 договору страхування страховик при одержанні від страхувальника заяви на виплату страхового відшкодування та усіх документів, передбачених у п.15.2. цього договору, довідки ДАІ про учасників та обставини ДТП (яку запитує, сплачує і одержує страховик) і одержання акта автотоварознавчої експертизи (яку замовляє, сплачує та одержує страховик) повинен прийняти рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, яке оформляється страховим актом протягом 30 робочих днів. Відповідно до п.15.19. договору страхування у разі прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування страховик протягом десяти робочих днів з моменту складання страхового акта здійснює виплату страхового відшкодування. Причини відмови у виплаті страхового відшкодування зазначені у п.16 договору страхування. 03.03.2008 року зазначений автомобіль DAEWOO Lanos TF69Y, д.н. [NUMBER], який є предметом вказаного Договору страхування, потрапив до дорожньо-транспортної пригоди, під час якої був пошкоджений. Відповідно до постанови Сахновщинського районного суду Харківської області від 24.03.2008 року винним у вказаній ДТП визнаний [PERSON], який притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУПАП. В зв'язку з пошкодженням автомобіля у ДТП позивач надав страховику заяву від 04.03.2008 року про виплату страхового відшкодування. 06.03.2008 року був складений акт огляду транспортного засобу, який підписали експерт з боку відповідача Авдєєв С.В., представник ЗАТ КБ "ПриватБанк" Сєліванова Н.М. та позивач. За заявою позивача відповідачем було нараховане страхове відшкодування у сумі 14 346,57 грн. згідно калькуляції №375-26014998-Ю вартості поновлювального ремонту транспортного засобу, складеної за замовленням страхової компанії, оціночною компанією - ПП [PERSON], між позивачем та відповідачем був підписаний страховий акт від 28.03.2008 року, яким вказана ДТП була визнана страховим випадком, таким чином, страхова виплата повинна була бути здійснена відповідачем на користь позивача 21.04.2008 року. Відповідачем 21.04.2008 року було перераховано позивачеві страхове відшкодування у розмірі 13 867,22 грн. Калькуляція №375-26014998-Ю ПП [PERSON] розраховувалася по програмі AUTOCALC станом на 12 місяців 2006 року. Посилаючись на те, що розрахунки, зроблені експертом оцінювачем, на думку позивача, не відповідають дійсності, оскільки ДТП сталося 03.03.2008 року і фактично треба було використовувати вказану програму станом на 01.03.2008 року, позивачем була замовлена калькуляція у ТОВ "Лозова-Лада". Відповідно до Калькуляції № 082 від 20.04.2008 р. ТОВ "Лозова Лада", де позивач проводив ремонт вказаного автомобіля, оскільки це підприємство внесено до талону технічного обслуговування і входить до сервісної мережі обслуговування автомобілів DAEWOO Lanos TF69Y, загальна вартість поновлювального ремонту з матеріалами склала 36 184,80 грн. і ці кошти були сплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується актом виконаних робіт від 25.06.2008 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру №166 від 25.06.2008 року. Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив переглянути рішення по виплаті йому страхового відшкодування, врахувавши Калькуляцію № 082 від 20.04.2008 р. ТОВ "Лозова Лада", що здійснено не було. Відповідно до листа ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 27.06.2008 року № 02/154 автомобіль DAEWOO Lanos TF69Y, д.н. [NUMBER], власником якого є [PERSON], не знаходиться під заставою згідно договору застави транспортного засобу №НАВ0АК08950033 та вилучений з реєстру обтяжень рухомого майна у зв'язку з повним виконанням кредитних зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №НАВ0АК08950033 від 16.04.2007 року. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №4821 від 23.07.2013 року, проведеної судовими експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз, сума матеріального збитку завдана власнику автомобіля «Daewoo Lanos ТF69Y», державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження під час ДТП, яка сталася 03.03.2008 року, склала 37 103 грн. 84 коп.; вартість відновлювального ремонту цього автомобіля склала 33 803 грн. 29 коп. Враховуючи вартість відновлювального ремонту автомобіля, яка згідно вищевказаного висновку склала 33 803 грн. 29 коп., сплачене відповідачем позивачеві страхове відшкодування у розмірі 13 867,22 грн. та суму франшизи, яка за умовами договору складає 479 грн. 35 коп., суд 1 інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 19 456 грн. 72 коп. Крім того, враховуючи п.13.1.3. договору страхування та Правила страхування й розділ 15 договору, згідно яких страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01% від належної до сплати суми за кожен день прострочення, суд 1 інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 418 грн. 32 коп. Також, суд 1 інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача, згідно вимог ст..ст. 625, 536 ЦК України суму інфляції в розмірі 4175 грн. 79 коп. та 3% річних в сумі 994 грн. 69 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд першої інстанції також дійшов до висновку, щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 250,45 грн. (пропорційно задоволеним вимогам) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., та витрати на правову допомогу, які складають 6000,00 грн., що на думку суду підтверджується договором про надання юридичних послуг від 30.01.2009 року, актом виконаних робіт №1 від 17.06.2009 року до вказаного договору, квитанцією № 225251 від 17.06.2009 року. Однак, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування. Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 86/96 -ВР, страховик зобов'язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або страхове відшкодування у передбачений договором строк Відповідно до п.15.3. договору страхування з метою визначення розміру збитку страхувальник одночасно з поданням документів, зазначених у п.15.2. цього договору, зобов'язаний надати страховику в особі страхового агента ТЗ для проведення незалежної експертизи пошкоджень, яка здійснюється за рахунок страховика. Після складання дефектного акту (акта огляду) та фотографування пошкоджений транспортний засіб може бути направлено для ремонту на СТО, узгоджену з представником страхового агента. До участі в експертизі Страховий агент запрошує Страхувальника та особу, відповідальну за заподіяний збиток. Відсутність страхувальника та особи, відповідальної за збиток, чи їх представників при проведенні експертизи, а також їх відмова узгодити її висновки не є підставою для визнання експертизи недійсною. Розмір завданих збитків визначається після огляду ТЗ та на підставі експертної оцінки розміру збитків, що встановлено п.15.5. договору страхування. З метою визначення розміру завданих збитків, відповідач звернувся до експерта ПП [PERSON]. При визначенні розміру шкоди, експерт прийняв до уваги пошкодження зазначені в заяві на виплату страхового відшкодування та акті огляду транспортного засобу від 06.03.2008р. Складений в присутності позивача, та підписаний ним без заперечень, а також фотознімки транспортного засобу. Розрахунок завданої шкоди проводиться експертом на підставі «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» Затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2003 року № 142/5/2092, що діяла на день проведення експертизи. У висновку Звіту складеному експертом 25.03.2008 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу склала 14 346,57 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, порушуючи умови Договору страхування, без попереднього письмового погодження із відповідачем, здійснив відновлювальний ремонт автомобіля у ТОВ "Лозова Лада", відповідно до акту виконаних робіт від 25.06.2008 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №166 від 25.06.2008 року, згоду на проведення ремонту на СТО ні страхова компанія ні страховий агент не надали. А відповідно до п.15.3 та п.15.5 договору страхування зазначено що розмір збитків визначається на підставі експертної оцінки, яка здійснюється за рахунок Страховика і розмір завданих збитків визначається Страховим агентом самостійно. Згідно п.15.4 договору страхування, у разі незгоди страхувальника з висновками експерта страхувальник може за свій рахунок замовити проведення іншої експертизи, чого позивачем зроблено не було. Погодившись з висновком експерта ПП [PERSON], позивач отримав страхове відшкодування в строки та в сумі, передбаченої умовами договору. Здійснивши ремонтні роботи, позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій він просив переглянути рішення по виплаті йому страхового відшкодування, врахувавши Калькуляцію № 082 від 20.04.2008 р. ТОВ "Лозова Лада". Калькуляція страховою компанією не була прийнята до уваги, оскільки в зазначеній калькуляції визначена вартість ремонту без врахування фізичного зносу, в пункті 15.9 договору страхування визначено, що відшкодування збитків провадиться з урахуванням фізичного зносу на день настання страхового випадку частин, деталей і приладдя, що підлягають заміні. Вартість ремонту визначена з урахуванням втрати товарної вартості транспортного засобу та його експлуатаційних якостей. Умови договору страхування (п. 15.6.4, п.16.4) не передбачено відшкодування робіт по відновленню витрачених експлуатаційних властивостей та товарного виду транспортного засобу. Враховуючи, що договір страхування укладений між позивачем та відповідачем є правомірним, сторони по ньому дійшли згоди з усіх істотних його умов, а тому повинні його виконувати, що встановлено в ст.. 526 ЦК України. Відповідно до ст.. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем було в повній мірі виконано умови договору страхування та відповідно до них здійснено страхове відшкодування в сумі, яка відповідає умовам договору та в строк встановлений договором, тому підстави для задоволення позову були відсутні. Не врахувавши вищевикладене, не звернувши уваги на умови договору страхування, суд 1 інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог, який не відповідає фактичним обставинам справи, порушивши норми матеріального права, що згідно із п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з вищевказаних підстав.

Outcome: dismissed