Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

07.07.2015 року [PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Петриківська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. За життя зробила заповітне розпорядження, яким заповіла житловий будинок з усіма господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] у власність сину [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина. 19.06.2015 року він звернувся до державного нотаріуса для оформлення спадкових прав на майно померлої матері. Однак своєю постановою нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності майна спадкодавцеві. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача - Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області в судове засідання також не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без присутності їх представника, з позовними вимогами ознайомленні з рішення згодні. Треті особи надали заяви про розгляд справи у відсутності їх представника. Враховуючи, те що сторони скористалися своїм правом врегульованим ч.2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши усі зібранні по справі докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.14), яка як слідує із свідоцтва про народження позивача являється його матір`ю (а.с.43), копії долучені до справи. Як вбачається із заповіту вчиненого 14 травня 2003 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області за реєстровим № 65, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким заповіла своєму сину [PERSON] житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач являється спадкоємцем першої черги за заповітом на майно померлої, інших спадкоємців немає, доказів в спростування даних обставин матеріали справи не містять. Постановою державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори від 12.06.2015 року Позивачу відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Згідно листа Петриківської державної нотаріальної контори від 13.07.2015 року №984/01-16, на майно [PERSON], померлої [INFO] року, яка мешкала і була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS], заведена спадкова справа 127/2006. 28.04.2006 року надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом від сина померлої [PERSON] (а.с.40). Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 29 ''Захист права власності ЦК України та Книгою Шостою ''Спадкове право'' Цивільного кодексу України 2004 року, оскільки спадщина відкрилася після 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. Позивач спадщину відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України прийняв, подавши заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Як вбачається із матеріалів справи позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлої [PERSON] Вищезгаданий заповіт спадкодавцем не було змінено та не було скасовано, що стверджується записом вчиненим секретарем сільської ради. Власником вищезазначеного житлового будинку був батько позивача [PERSON], який помер [INFO] року, запис акта про смерть № 49 від 21.11.1994 року (а.с.17), факт належності житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] померлому [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності від 23.06.1987 року (а.с.5), виданого згідно рішення виконавчого комітету Шульгівської сільської ради № 30 від 20.05.1987 року, рішешенням Шульгівської сільської радипро передачу земельної діялнки у власність №10-13/ХХІ 13 сесії 21 скликання (архівні витяги а.с.55-56); технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим Комунальним підприємством ''Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації'' 15 вересня 1986 року(а.с.59-60). Згідно довідок Шульгівської сільської ради №№420, 421 від 18.06.2015 року та погосподарської книги [PERSON] та [PERSON] проживали за вказаною адресою по день смерті. Після смерті [PERSON] вище зазначене майно успадкувала його дружина [PERSON], що стверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року за №478 (а.с.44), де зазначено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину шляхом проживання та догляду за будинком. Відповідно довідки Дніпродзержинського БТІ №596 від 27.07.2015 року, житловий будинок [ADDRESS] (''А-1'', житловий будинок, "Л-2" житловий будинок, літня кухня ''М-1'', сарай ''Н-1", сарай "П-1", гараж ''Р-1'', погреб ''О-1'', вбиральні ''С-1'') до категорії самочинного будівництва не відностяться, так як збудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа сектору містобудування та архітектури Петриківської РДА Дніпропетровсьої області, №66 від 29.07.2015 року, що розташування будинку [ADDRESS] в межах ділянки землекористування відносно прилеглих земельних ділянок, будівель і споруд відповідає вимогам генерального плану села Шульгівка та вимогам ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень". За таких обставин, із досліджених доказів вбачається, що [PERSON] при житті володів, користувався та розпоряджався згаданим житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS], а отже він перебував у його приватній власності, яка припинилась внаслідок його смерті. Його дружина [PERSON], яка фактично вступила в управління спадщиною, належним чином не переоформила правовстановлюючі документи на нерухомість на своє ім`я, оскільки [INFO] року теж померла, у відповідності до положень ст. 346 ЦК України, де зазначено, що однією із підстав припинення права власності є смерть власника, окрім цього згідно ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припинилась у момент смерті. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Зі змісту ст.ст. 1223, 1233 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, а отже він як спадкоємець за заповітом має право на майно померлої [PERSON], інших спадкоємців які б претендували на дане спадкове майно у спадщині згідно матеріалів Спадкової справи № 127/2006 не має, через відсутність правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку, а тому суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Судовий збір сплачено в повному обсязі, клопотань про розподіл судових витрат не надходило.

Outcome: approved