Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із позовом, в якому його предтавник просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.03.2008 у розмірі 25 545,24 грн. та сплачені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 07.03.2008 між банком та [PERSON] укладено договір № б/н, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 7 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою». Представник позивача вказує, що взяті на себе зобов'язання банк виконав у повному обсязі, щодо відповідача, то остання ухиляється від належного виконання зобов'язання, повернення суми кредиту та відсотків за користування ним. Станом на 30.06.2015 загальна заборгованість відповідача складає 25 545,24 грн. З підстав стягнення заборгованості за кредитним договором банк змушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача Кардаш С.В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позову, в зв'язку із пропуском строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.03.2008 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір без номеру, який складався із заяви останньої (а. с. 8) та Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. (а. с. 9-14). За цим договором ПАТ КБ "ПриватБанк" надало відповідачу на платіжну картку грошові кошти у вигляді кредитного ліміту, сума якого визначена в 7 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 07.03.2008 (а. с. 5-7) загальна сума заборгованості станом на 30.06.2015 складає 25 545,24 грн., з яких заборгованість за кредитом - 6 048,61 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 13 569,70 грн., заборгованість за пенею та комісією - 4 234,30 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1 192,63 грн. Не визнаючи позовні вимоги, відповідач просить застосувати позовну давність до всіх позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом. Вирішуючи питання щодо застосування строку позовної давності суд виходить із наступного. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.161 ЦК України). Таким чином початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до п.п.3.1.1 та 5.4 Правил користування платіжною карткою, граничний строк дії карти зазначається на лицьовій стороні картки із зазначенням місяця та року і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Згідно Інформації про карту/рахунок, наданої позивачем, термін дії кредитної картки № [NUMBER], відкритої 07.03.2008 визначений до березня місяця 2012 року (а. с. 42). Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа № 6-14 цс 14), відповідно до правил користування кредитною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. До суду із даним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося лише 15 липня 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності, який передставник позивача не просив поновити. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем пропущено трирічну позовну давність щодо стягнення кредитної заборгованості в сумі 25 545,24 грн. Враховуючи наведені обставини, суд відмоляє у задоволенні даного позову з огляду на пропуск позивачем, встановленого законом строку для пред'явлення вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.03.2008.

Outcome: dismissed