Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою відповідно до якої просить стягнути з відповідача, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на свою користь грошові кошти - за вкладом №26304612105478 (мультивалютний на три місяці) від 05.10.2012р., грошові кошти в розмірі - 1000 грн. (одну тисячу грн.) - за вкладом №26304612105478 (мультивалютний на три місяці) від 05.10.2012р., 17% річних розмірі - 3589, 73 грн. (три тисячі пятсот вісімдесят девять грн. 73 коп.). - за вкладом №26304612105478 (мультивалютний на три місяці) від 05.10.2012р. 3% від простроченої суми в розмірі - 137,69 грн. (сто тридцять сім грн. 69 коп.). - за вкладом №26304612105478 (мультивалютний на три місяці) від 05.10.2012р. упущену вигоду у разі розміщення власних коштів в інших установах банків країни (з розрахунку середнього % по вкладу 20%) в розмірі - 711.51 грн. (сімсот одинадцять грн. 51 коп.). ' - за вкладом №26304612105478 (мультивалютний на три місяці) від 05.10.2012р. [PERSON] інфляції починаючи з березня 2014 року в розмірі - 994.8 грн. (девятсот девяносто чотири грн. 80 коп.). - по вкладу:(строковий банківський вклад (депозит)) за № SАМDN1000739174601 (стандарт на три місяці) від 13.11.2013р., в розмірі 295165 гривень (двісті девяносто пять тисяч сто шістдесят пять грн. 00 коп.). - 16% річних по вкладу: (строковий банківський вклад (депозит)) за № 8АМЗЖ01000739174601 (стандарт на три місяці) від 13.11.2013р. в розмірі - 166291.82 грн. (сто шістдесят шість тисяч двісті девяносто одна грн. 82 коп.) - 3% від простроченої суми по вкладу: (строковий банківський вклад (депозит)) за № SАМDN1000739174601 (стандарт на три місяці) від 13.11.2013р. в розмірі - 13843.70 грн. (тринадцять тисяч вісімсот сорок три грн. 70 коп.). - упущену вигоду у разі розміщення власних коштів в інших установах банків країни (з розрахунку середнього % по вкладу 20% ) по вкладу: (строковий банківський вклад (депозит)) за № SАМDN1000739174601 (стандарт на три місяці) від 13.11.2013р. в розмірі - 193807,58 (сто девяносто три тисячі вісімсот сім грн. 58 коп.). індекс інфляції починаючи з березня 2014 року по вкладу: (строковий банківський вклад (депозит)) за № SАМDN1000739174601 (стандарт на три місяці) від 13.11.2013р. в розмірі - 293630,14 грн. (двісті девяносто три тисячі шістсот тридцять грн. 14 коп.). - за вкладом послуга накопичення "Копилка" № 2635**********703 (на строк 366 діб) від 29.04.2013р., грошові кошти в розмірі - 2956,93 грн. (дві тисячі девятсот пятдесят шість грн. 93 коп.). - 16% річних за вкладом послуга накопичення "Копилка № 2635**********703 (на строк 366 діб) від 29.04.2013р., грошові кошти в розмірі - 1393,12 грн. (одна тисяча триста девяносто три грн. 12 коп.). - 3% від простроченої суми за вкладом послуга накопичення "Копилка" № 2635**********703 (на строк 366 діб) від 29.04.2013р., грошові кошти в розмірі - 130,50 грн. (сто тридцять грн. 50 коп.). - упущену вигоду у разі розміщення власних коштів в інших установах банків країни (з розрахунку середнього % по вкладу 20%) за вкладом послуга накопичення "Копилка" № 2635**********703 (на строк 366 діб) від 29.04.2013р., грошові кошти в розмірі - 1795,8 грн. (одна тисяча сімсот девяносто пять Грн. 04 КОП.). - [PERSON] інфляції починаючи з березня 2014 за вкладом послуга накопичення "Копилка" № 2635**********703 (на строк 366 діб) від 29.04.2013р., грошові кошти в розмірі - 2630,18 грн. (дві тисячі шістсот тридцять грн. 18 коп.). В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що позивачем в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» були розміщені вклади (строкові банківські вклади (депозити)): номер №26304612105478 (мультивалютний на три місяці) від 05.10.2012р., в розмірі 1000 гривень (одна тисяча грн.), з нарахуванням відсотків в розмірі 17% річних, № SAMDN01000739174601 (стандарт на три місяці) від 13.11.2013р., в розмірі 295165 гривень (двісті девяносто пять тисяч сто шістдесят пять грн. 00 коп.) та послуга накопичення "Копилка" № 2635**********703 (на строк 366 діб) від 29.04.2013р., в розмірі 2956,93 гривень (дві тисячі девятсот пятдесят шість грн. 93 коп.) з нарахуванням відсотків в розмірі 16% річних, на підставі яких Публічному акціонерному товариству «ПРИВАТБАНК» позивачем були довірені особисті грошові кошти що підтверджується відповідними квитанціями. 14 лютого 2014 року позивач вперше, звернулась у відділення ПАТ «ПриватБанк» №50 за адресою м. Севастополь, вул. Невська, 1 з метою закриття договорів, рахунків, вкладів та отримання відповідних грошових коштів з рахунків та відповідних відсотків за договорами по вкладам. Працівники банку повідомили позивачу, що на даний час готівки не має і вони не мають змогу закрити рахунки. В подальшому позивач неодноразово зверталась за вказаною вище адресою (м. Севастополь, вул. Невська, 1) до представників ПАТ «ПриватБанк» однак в порушення договорів власні грошові кошти не отримала, що стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, позивачем що в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» були розміщені вклади (строкові банківські вклади (депозити)): номер №26304612105478 (мультивалютний на три місяці) від 05.10.2012р., в розмірі 1000 гривень (одна тисяча грн.), з нарахуванням відсотків в розмірі 17% річних, № SAMDN01000739174601 (стандарт на три місяці) від 13.11.2013р., в розмірі 295165 гривень (двісті девяносто пять тисяч сто шістдесят пять грн. 00 коп.) та послуга накопичення "Копилка" № 2635**********703 (на строк 366 діб) від 29.04.2013р., в розмірі 2956,93 гривень (дві тисячі девятсот пятдесят шість грн. 93 коп.) з нарахуванням відсотків в розмірі 16% річних, на підставі яких Публічному акціонерному товариству «ПРИВАТБАНК» позивачем були довірені особисті грошові кошти що підтверджується відповідними квитанціями. На виконання умов вищезазначених договорів банк відкрив на ім'я (вкладника) [PERSON] депозитні рахунки, на яких обліковуються суми вкладів. 14 лютого 2014 року позивач, звернулась у відділення ПАТ «ПриватБанк» №50 за адресою м. Севастополь, вул. Невська, 1 з метою закриття договорів, рахунків, вкладів та отримання відповідних грошових коштів з рахунків та відповідних відсотків за договорами по вкладам, однак в порушення договорів власні грошові кошти я не отримала. 16 березня 2014 року ПАТ «ПриватБанк» повідомив позивача, що усі її рахунки заблоковано у звязку з анексією АР Крим. З метою реалізації своїх прав відповідно до ЦК України, ЗУ «Про банки та банківську діяльність», а також відповідно до взятих зобовязань ПАТ «ПриватБанк», під час телефонних розмов за т.3700, 05.05.2014 року позивач подала відповідну заявку №987341, про розблокування рахунків, до Печерського відділення ПАТ «ПриватБанк» м. Київ. Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що з 18.03.2014 року банком заблоковано карткові рахунки і доступ до депозитних вкладів, які були оформлені у відділеннях АР Крим та м. Севастополі. Позивачем велися багаточисельні листування з вимогами відновлення її порушеного права. Станом на 10.08.2014 року заявка позивача від 05.05.2014 року №987341 розглянута не була, законні вимоги не задоволено . Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст. 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог\~ст. 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Та, відповідно до\~ст. 1 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території»\~тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції та законів України. Відповідно до п.6 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. З наведеного вище вбачається, що банком безпідставно було порушено право позивача на власності на грошові кошти. Відповідно до умов публічного договору банківського вкладу ( депозиту) від банк зобовязується повернути вклад та сплатити проценти за його користування. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України). Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~встановлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Такі ж самі положення містяться в п.3.3. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління НБУ від 03.12.2003 р. за №516, зареєстроване у Міністерстві юстиції України 29.12.2003 р. за №1256/8577. Відповідно до ст.1074 ЦК України, \~обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ч. 2 ст. 1058 ЦК України), що виключає можливість відступлень в договорі від умов про розмір процентів та від інших умов, які встановлені банком, оскільки умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Згідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обовязок надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Згідно зі ст. ст. 610 та 611 ч. 4 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: повернення грошового внеску. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Через те, що відповідач у теперішній час не виконав зобовязання по поверненню грошових внесків позивача, то це є грубим порушенням умов договорів щодо зворотності та платності. Відповідно до умов вказаних договорів, відповідач розпоряджається внеском позивача протягом терміну дії договорів на свій розсуд, а також користується вказаними грошовими внесками позивача, у звязку з чим сплачує вкладникові позивачу процент за таке користування та розпорядження його грошовим внеском. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника (ст. 1060 ЦК України). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти (ст. 1061 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просточення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, але незважаючи на це відповідач не виконує свої зобов'язання відмовляється видати позивачу вклад на його вимогу, що суперечить чинному законодавству України. З наведеного вище, суд вважає, що в цій частині позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення упущеної вигоди суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Таким чином, відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Породжуючи настання цивільних прав та обов'язків згідно з ч. 2 ст. 11 ЦПК України відповідальність у вигляді відшкодування збитків вимагає для її застосування наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків (шкоди). Причинний зв'язок між протиправною поведінкою порушника та збитками полягає, передусім, у прямому (безпосередньому) зв'язку між протиправною поведінкою та настанням шкідливого результату. Вказані обставини підлягають доведенню позивачем належними та допустимими у справі доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Припущення позивача про можливість розмістити грошові кошти на депозиті в іншому банку з дохідністю 20% річних не є збитками. З огляду на викладене позовні вимоги в частині стягнення упущеної вигоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково. На підставі викладеного і

Outcome: partial