Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги\~мотивовано тим, «07» червня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1702-08 ПОУ П ( відповідно до додаткової угоди реєстраційний номер кредитного договору було змінено на 109083371000), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 35 000, 00 дол. США з розрахунку 13 % річних на строк з «07» червня 2006 по «07» червня 2016 року. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 1702 від «07» червня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] (Поручитель), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором № 1702-08 ПОУ П від «07» червня 2006 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв`язку з чим за Відповідачем обліковується заборгованість у сумі 425 662,98 грн, з яких: -тіло кредиту- 212 301, 92 грн. -відсотки- 213361,07 грн. В\~подальшому,\~в грудні\~2018\~року позивачем\~подано заяву\~про уточнення\~позовних вимог\~(арк.\~с.\~157),\~в \~якій позивач\~просить суд\~стягнути солідарно\~з [PERSON] \~та [PERSON] \~на користь\~АТ «Дельта\~Банк» заборгованість\~за кредитним\~договором №\~1702-08\~ПОУ П\~(109083371000)\~від в\~сумі:\~53\~254,47\~доларів США\~(що\~станом на\~05.02.2014\~р.\~складає за\~офіційним курсом НБУ еквівалент 425 662,98 грн.), яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 26560,98 США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 05.02.2014 р. становить 212 301,92 грн.; сума заборгованості за відсотками - 26 693,49 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 05.02.2014 р. становить 213 361,07 грн., сума заборгованості по комісії - 0,00 грн. 13.05.2020 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), уклали договір купівлі-продажу прав вимоги. За цим договором в порядку та на умовах, визначених ним, АТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до праванаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Згідно вказаного договору, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором № 1702-08 ПОУ П (109083371000) від «07» червня 2006 року. Відповідно до ч. 1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. У зв`язку з вказаним, ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року до участі у справі залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» в якості правонаступника позивача ПАТ «Дельта Банк». В жовтні 2020 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» не виконав своїх зобов`язань щодо письмового повідомлення Позичальника [PERSON] про заміну кредитора у кредитному договорі і тому він не має права вимагати від позичальника сплати йому будь-яких відсотків, пені та штрафів за цим кредитним договором. Також, відповідач вказує, що сплачувала платежі до ПАТ «Укрсиббанк» практично до часу укладення Договору купівлі-продажу прав вимоги, в неї виникають сумніви, що останні її платежі були зараховані. Відповідач зазначає, що розрахунок заборгованості позивачем ведеться в доларах США, що суперечить нормам ст. 524 ЦК України, у розрахунках заборгованості вказані відсоткові ставки 18% та 36%, які суперечать умовам кредитного договору № 1702-08 ПОУ П від 07.06.2006р. Крім того, відповідач вважає, що до кожного щомісячного платежу мав бути застосований загальний строк позовної давності у 3 роки. Додатково відповідач зазначає, що згідно з офіційним сайтом Національного банку України, Банківська ліцензія ПАТ «Дельта Банк» № 225 була відкликана 02.10.2015 на підставі прийняття рішення про ліквідацію банку. Таким чином, починаючи з цієї дати банк не мав права нараховувати будь-які відсотки в валюті по даному спірному кредитному договору. Також банк не має права вимагати погашення кредиту в іноземній валюті. Згідно з приписами ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до наступних висновків. 07 червня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладений кредитний договір № 1702-08 ПОУ П, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 35 000 доларів США на строк до 07.06.2013 року. Згідно п. 1.3 кредитного договору, за використання кредитних коштів на перший місяць установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 13% (тринадцять цілих відсотків) річних. По закінченню цього терміну та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно умов п.9.2. цього договору. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за вказаним кредитним договором, 07 червня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір поруки № 1702. Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 08 грудня 2011 року, який укладений між ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за вказаними правочинами перейшло до останнього (ПАТ «Дельта Банк). За вказаним договором ПАТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора, в тому числі за кредитним договором № 1702-08 ПОУ П від 07 червня 2006 року з усіма забезпечувальними договорами. 13.05.2020 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), уклали Договір № 2244/К/1 про відступлення прав вимоги. За цим Договором в порядку та на умовах, визначених ним, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Згідно вказаного договору, ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором № 1702-08 ПОУ П від 07 червня 2006 року з усіма забезпечувальними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Стаття 514 Цивільного кодексу України визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, чинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно частини 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 2 ст.1054 та частини 2 ст.1050 Цивільного Кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Заборгованість за кредитним договором № 1702-08 ПОУ П (109083371000) станом на 05.02.2014 р. складає 53 254,47 доларів США (що за офіційним курсом НБУ складає еквівалент 425 662,98 грн.), яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 26560,98 США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 05.02.2014 р. становить 212 301,92 грн.; сума заборгованості за відсотками - 26 693,49 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 05.02.2014 р. становить 213 361,07 грн., сума заборгованості по комісії - 0,00 грн. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК). Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені у статті 554 цього кодексу. Стаття 554 Цивільного кодексу встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14 446цс18) зазначено: Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18. Враховуючи викладене, а також зміст договору позики, яка вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина третя статті 1049 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року в справі № 6-79цс14, а також у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року в справі № 308/3824/16-ц. Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду зазначає, що нею висловлена правова позиція з цього приводу, яку викладено у постанові від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18. Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Відповідачем [PERSON] у відповіді на відзив зазначено, що після відступлення права вимоги до ПАТ «Дельта Банк» нею сплачено 1200 дол. США, однак, вона має сумнів щодо зарахування вказаних коштів на погашення кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором (арк.с. 60), зазначена сума оплати врахована кредитором при розрахунку заборгованості за кредитом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Також, відповідачем [PERSON] зазначається про пропуск позивачем строку позовної давності. Однак, такий висновок відповідача є помилковим. Відповідач не заперечує, що сплачувала заборгованість за кредитним договором до листопада 2011 року. Як вбачається з розрахунку боргу, наданого позивачем, останній платіж за кредитом позичальник внесла в жовтні 2012 року. З позовом ПАТ «Дельта Банк» звернувся в березні 2014 року, тобто в межах строку позовної давності. Щодо твердження відповідача, що з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації ПАТ «Дельта банк» втратив право на надання банківських послуг, зокрема, щодо нарахування відсотків по кредитам, необхідно зазначити наступне. Згідно зі ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (який є спеціальним у цих правовідносинах) ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. З введенням тимчасової адміністрації, а у подальшому процедури ліквідації, ПАТ «Дельта Банк» запроваджено особливий режим діяльності банківської установи. Статтею 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачені наслідки початку процедури ліквідації банку з дня початку процедури його ліквідації. Нормами чинного законодавства, зокрема ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не передбачено припинення кредитних зобов`язань боржників перед банком у випадку прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора. Зобов`язання позивача випливають з правочину (кредитного договору), який на момент розгляду справи є дійсним, а тому відповідно до умов кредитного договору банком і здійснено нарахування відсотків та штрафних санкцій. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved