Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовомдо [PERSON] , [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті матері залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 19.10.2011 року мати склала заповіт, яким житловий будинок заповіла відповідачу-2, а вищевказану земельну ділянку - позивачу та відповідачам. У травні 2019 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Білозерської нотаріальної контори Херсонської області з питання видачі їй свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Позивач вказала, що цей строк нею був пропущений у зв`язку з тим, що лише нещодавно, після того, як представник орендаря земельної ділянки повідомив про необхідність оформлення певних документів для отримання орендної плати, вона дізналася про те, що була вказана у заповіті матері як спадкоємець частини земельної ділянки. Відповідачі вчасно прийняли спадщину після смерті матері, проте не повідомили [PERSON] про зміст заповіту та не надають їй згоду на подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, тому позивач змушена була звернутися до суду. Зважаючи на вищевикладене, [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк у три місяці, достатній для подання нею до державного нотаріуса Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач надала суду заяву, якою просила суд проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , належним чином повідомлені про дату, час та місце судових засідань, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення поштового переказу (а.с. 23, 24, 27, 28, 45, 46), в судові засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзив не подали. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі доказами. 30 травня 2019 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 17 липня 2019 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 30.01.1980 року Микільською сільською радою Білозерського району Херсонської області, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції в Херсонській області, вбачається, що [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила свої прізвище з " [PERSON] " на "[PERSON]", померла [INFO] . Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Микільською сільською радою Білозерського району Херсонської області, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 08.11.1948 року Микільською сільською радою Білозерського району Херсонської області, вбачається, що позивач, яка після одруження змінила своє прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", є донькою [PERSON] . Згідно заповіту від 19.10.2011 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку площею 6,24 га, розташовану на території Микільської сільської ради, контур № 4 , ділянка № 3 , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в рівних долях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХС № 039183, [PERSON] належала земельна ділянка, площею 6,24 га в межах згідно з планом, що розташована на території Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Листом про неможливість вчинення нотаріальної дії від 21.05.2019 року державний нотаріус Білозерського районної нотаріальної контори Херсонської області Алпеєва Т.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк у шість місяців. З матеріалів спадкової справи № 145/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що відповідачі звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду України від 06.09.2017 року, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням свободи заповіту як фундаментального принципу спадкового права, зважаючи на те, що на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого для її прийняття, позивач була необізнаною щодо зазначення її як спадкоємця в заповіті матері, тому не могла у встановлений законодавством строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів вагомості причин пропуску [PERSON] строку на прийняття спадщини. З огляду на те, що позивач пропустила строк прийняття спадщини з поважної причини, в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач не може захистити своє право, тож суд дійшов висновку про необхідність визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved