Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У вересні 2014 р. публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:217:0052 загальною площею 0,0878 га., що розташована по [ADDRESS], визнання права власності на вказану земельну ділянку та зобов'язання відповідача передати позивачу правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Позов обґрунтований наступним. На підставі договору про надання споживчого кредиту від 27 липня 2006 р. № 11022812000 АКІБ "УкрСиббанк" надав [PERSON] кредит в сумі 61454,00 євро на строк до 27 липня 2021 р. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 0,0878 га., що розташована по [ADDRESS]. За договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 р. ПАТ "УкрСиббанк" відступило ПАТ "Дельта Банк" свої права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором, укладеним зі [PERSON] В порушення умов кредитного договору позичальник [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 13 серпня 2014 р. виникла заборгованість в сумі 82655,40 євро, що згідно курсу НБУ становить 1 146 261,87 грн. і включає: заборгованість по тілу кредиту - 49287,24 євро, що в еквіваленті складає 862402,89 грн.; заборгованість по відсотках - 333678,16 євро, що в еквіваленті складає 583858,98 грн. Враховуючи невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки. Представник позивача Бояринцева В.В. подала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку через оголошення у пресі, проте в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 27 липня 2006 р. між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (АКІБ "УкрСиббанк", банком) та [PERSON] (позичальником) укладено договір про надання споживчого кредиту № 11022812000 (а.с. 6-20). Відповідно до умов вказаного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 61454,00 євро під 10,8% річних зі строком кредитування 180 місяців. Сторони договору домовилися, що у випадку порушення позичальником кредитної дисципліни; умов договору, за яким надано забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором; погіршення фінансового стану позичальника; здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ; підвищення процентної ставки за кредитами банків України у відповідній валюті, підвищення ставки на 3 відсоткових пункти за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього договору банк може збільшити розмір процентної ставки, про що повідомляє позичальника не пізніше ніж за 14 календарних днів (п. 9.2. кредитного договору). За умовами договору позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати проценти щомісячно, не пізніше 25 числа кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, згідно з графіком погашення кредиту. У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 27 липня 2006 р. між АКІБ "УкрСиббанк" (іпотекодержателем) та [PERSON] (іпотекодавцем) було укладено договір іпотеки № 21193, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 0,0878 га., що розташована по [ADDRESS] заставною вартістю 522700грн. (а.с. 22-24, 25). Згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 р. публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (правонаступник АКІБ "УкрСиббанк") продало (відступило) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі і за кредитним договором, укладеним зі [PERSON] (а.с. 36, 37-38). Отже на підставі вищевказаного договору у відповідності з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України ПАТ "Дельта Банк" набуло прав кредитора у зобов'язанні, що виникло на підставі кредитного договору, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] Згідно з приписом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 526, 611, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] порушив зобов'язання за кредитним договором, що обумовило виникнення заборгованості. З огляду на порушення Позичальником термінів повернення кредиту та сплати процентів строком більше ніж на один місяць банк відповідно до п. 5.5. кредитного договору вправі вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів. Умова договору про дострокове повернення кредиту узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України. За умовами укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] договору іпотеки невиконання або неналежне виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором надає іпотекодержателю право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки (п. 2.1. договору.). Вказана умова договору кореспондує положеннями ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", згідно яких іпотекодержатель (заставодержатель) має право у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки (застави). 24 липня 2014 р. ПАТ "Дельта Банк" повідомив позичальника [PERSON] про заміну кредитора у зобов'язанні та заявив вимогу про дострокове повернення кредиту протягом 30 днів з дати отримання повідомлення або на виконання ст. 37 Закону України "Про іпотеку" передати добровільно предмет іпотеки у власність іпотекодержателя разом з усіма правовстановлюючими документами на предмет іпотеки, ключами, технічним паспортом, а також оформити довіреність на право одержання відповідних документів (а.с. 30-31, 34, 35). Судом встановлено, що вказану вимогу відповідач не виконав. Станом на 13 серпня 2014 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 82655,40 євро, що згідно курсу НБУ еквівалентно 1 146 261,87 грн., що включає: заборгованість по тілу кредиту - 49287,24 євро, що в еквіваленті складає 862402,89 грн.; заборгованість по відсотках - 333678,16 євро, що в еквіваленті складає 583858,98 грн. (а.с. 21). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки…; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Згідно з положеннями п. 4.2. договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса або застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 5 договору іпотеки) передбачено, що іпотекодержатель має право вибору способу задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Ч. 3 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" передбачає такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя як передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Однак встановлення договором і законом можливості в позасудовому порядку задовольнити вимоги іпотекодержателя не є перешкодою для реалізації його права звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. Враховуючи встановлені обставини, суд вбачає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на нього за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, оскільки такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя передбачений укладеним між сторонами договором іпотеки та ст. 37 Закону України "Про іпотеку". Перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки обумовлює необхідність здійснення реєстрації вказаного права у передбачений законом спосіб, у зв'язку з чим суд вбачає підстави для зобов'язання відповідача передати позивачу правовстановлюючі документи на земельну ділянку, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору в сумі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved