Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

09.07.2020 [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, у якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (далі\~- ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп") на її користь 58\~045,21 грн. в якості відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням та 2\~902,26 грн. в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди. Окрім того, просила стягнути з ПП [PERSON] та ПП [PERSON] солідарно на її користь 22\~238,68 грн. в якості різниці між фактичним відшкодуванням і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) та 97\~097,74 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Судові витрати просила покласти на відповідачів. Позов обґрунтовувався тим, що 04.08.2017 [PERSON] керуючи автобусом марки БАЗ А079.19, д.н. [NUMBER] , здійснюючи перевезення пасажирів по маршруту «Луцьк-Колки», рухаючись по вул. Ковельській у м. Луцьк в напрямку вул. Чернишевського зі сторони вул. Набережної зі швидкістю 60 км/год, поблизу буд.111, що по вул. Ковельській. В порушення вимог п.п.2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України, проявив безпечність та неуважнсть, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, не дотримався безпечного бокового інтервалу, так як наслідок допустив зіткнення в ліву частину вантажного автомобіля марки Камаз 55111, н.н. [NUMBER] , який був припаркований праворуч дороги попереду ходу руху автобуса марки БАЗ А079.19, н.з. [NUMBER] . Внаслідок порушення правил ПДР України, [PERSON] спричинив потерпілим пасажирам автобуса марки БАЗ А079.19, н.з. [NUMBER] , зокрема [PERSON] , тілесні ушкодження (середнього ступеню тяжкості). Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.11.2019 у справі №161/19609/17 (провадження №1-кп/161/103/19), [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 12.03.2020 вирок Луцького міськрайонного суду від 04.11.2019 залишено без змін. \~ \~ \~ \~Під час керування транспортним засобом та спричинення ДТП, [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПП [PERSON] , який, в свою чергу, здійснює з 2014 року спільну підприємницьку діяльність з ПП [PERSON] в сфері пасажирських перевезень. Станом на день звернення до суду із позовом, заява позивача про страхове відшкодування ПрАТ "СК"\~УНІКА", в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність ПП [PERSON] за полісом ОСЦПВВНТЗ №АК/564794 від 20.03.2017, залишена страховиком без розгляду. Зважаючи на вищенаведене, та враховуючи, що позивачу внаслідок ДТП було завдано окрім матеріальної шкоди, на її переконання було завдано і моральну шкоду, яка полягала у потужному пережитому стресі, неможливості протягом тривалого часу без сторонньої допомоги та милиць пересуватись, виконувати звичні функції, в тому числі маючи на утриманні двох, а невдовзі після ДТП трьох малолітніх дітей, які потребували догляду та зважаючи на часте перебування на стаціонарному лікуванні, неможливість здійснювати свої безпосередні трудові обов`язки, які пов`язані із публічними сценічними виступами. Переконана, що саме ДТП стала наслідком того, що її новонародженій дитині було необхідне проведення термінової операції на третій день після народження. Ухвалою від 14.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. 14.09.2020 до суду надійшов відзив відповідача ПП [PERSON] на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення з ПП [PERSON] та ПП [PERSON] відшкодування моральної шкоди в сумі 95\~985,81 грн., оскільки вважає вимоги в цій частині необгрунтованими, так як з матеріалів кримінальної справи вбачається, що кримінальне правопорушення вчинив водій [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з ПП [PERSON] . Саме кримінальне правопорушення є невеликої тяжкості, вчинене вперше та з необережності, а тому, враховуючи вимоги розумності та справедливості, розмір моральної шкоди, завданої вказаним правопорушенням, вважає позивачем завищеним у десятки разів. 05.10.2020 до суду надійшов відзив представника відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Груп», відповідно до якого, останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, а розгляд справи здійснювати у його відсутності. Мотивує свою позицію тим, що будь-яких рішень про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування позивачу не приймало, а тому жодних прав чи законних інтересів позивача не порушувало. 30.10.2020 до суду надійшов також відповідь представника позивача на відзив ПП [PERSON] , в якому було заперечено обгрунтування заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог. Ухвалою суду від 09.02.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Рязанцев О.Є. заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Відповідач ПП [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , просили в задоволенні позовних вимог відмовити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.11.2019 у справі №161/19609/17 (провадження №1-кп/161/103/19), [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.7-8). Ухвалою Волинського апеляційного суду від 12.03.2020 вирок Луцького міськрайонного суду від 04.11.2019 залишено без змін (а.с.9-11). Згідно обставин справи, 04.08.2017 [PERSON] керуючи автобусом марки БАЗ А079.19, д.н. [NUMBER] , здійснюючи перевезення пасажирів по маршруту «Луцьк-Колки», рухаючись по вул. Ковельській у м. Луцьк в напрямку вул. Чернишевського зі сторони вул. Набережної зі швидкістю 60 км/год, поблизу буд.111, що по вул. Ковельській. В порушення вимог п.п.2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України, проявив безпечність та неуважнсть, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, не дотримався безпечного бокового інтервалу, так як наслідок допустив зіткнення в ліву частину вантажного автомобіля марки Камаз 55111, н.н. [NUMBER] , який був припаркований праворуч дороги попереду ходу руху автобуса марки БАЗ А079.19, н.з. [NUMBER] . Внаслідок порушення правил ПДР України, [PERSON] спричинив потерпілим пасажирам автобуса марки БАЗ А079.19, н.з. [NUMBER] , зокрема [PERSON] , тілесні ушкодження (середнього ступеню тяжкості) (а.с.7-8). \~ \~ \~ \~Згідно копії наказу №1 від 02.08.2017, під час керування транспортним засобом та спричинення ДТП, [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПП [PERSON] (а.с.15). Окрім того, з копії договору про спільну діяльність від 05.02.2014 встановлено, що ПП [PERSON] та ПП [PERSON] здійснюють спільну підприємницьку діяльність у сфері пасажирських перевезень (12-13). Згідно копії ліцензійної картки серії АА №771764 до ліцензії серії АЕ №266605 (необмежена), [PERSON] має дозвіл на внутрішні перевезення пасажирів автобусами, зокрема автобусом марки БАЗ А079, 19, н.з. [NUMBER] (а.с.16). Цивільно-правова відповідальність ПП [PERSON] застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5642794 від 20.03.2017, забезпечений транспортний засіб\~марки БАЗ А079.19, реєстраційний номер [NUMBER] , що стверджується копією полісу. Встановлено ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200\~000 грн., за шкоду, заподіяну майну 100\~000 грн., розмір франшизи 0 грн. (а.с.14). Відповідно до копії заяви про страхове відшкодування від 01.02.2018, [PERSON] звернулась до страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс» із заявою про виплату їй страхового відшкодування, пов`язаного з вказаною ДТП. Страховиком заява зареєстрована за вхідним №23 01.02.2018 (а.с.18). Станом на день розгляду справи, вказана вище заява страховиком не розглянута. З відзиву на позовну заяву представника відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» встановлено, що рішення щодо такої заяви позивача страховиком не приймалося. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зважаючи на те, що вироком Луцького міськрайонного суду від 04.11.2019 залишено без розгляду цивільний позов [PERSON] до ПП [PERSON] , ПП [PERSON] , ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, суд вирішує питання про стягнення вказаної шкоди в межах даного провадження (а.с.7-8). Позивачем заявлено про стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на її користь 58\~045,21 грн. витрат на лікування та 2\~902,26 грн. моральної шкоди. З ПП [PERSON] та ПП [PERSON] заявлено до солідарного стягнення 22\~238,68 грн різниці між фактичним відшкодуванням і страховою виплатою та 97\~097,74 грн. моральної шкоди. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.ст. 3, 5 цього Закону метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі статтею 6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на зазначене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик). Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, унаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦПК України). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на зазначене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 01.02.2018 [PERSON] було надано страховику «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» письмову заяву про виплату страхового відшкодування та надані всі необхідні документи для прийняття відповідного рішення. У своїй заяві позивач просила виплатити на її користь страхове відшкодування, пов`язане з ДТП, що мала місце 04.07.2017, а саме моральну шкоду у розмірі 100\~000 грн. та витрати на лікування, які стано на день звернення із заявою становили 16\~790,57 грн. Вказана заява зареєстрована страховиком 01.02.2018 за №23 (а.с.18). Станом на день розгляду справи, вказана вище заява страховиком не розглянута. З відзиву на позовну заяву представника відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» встановлено, що рішення щодо такої заяви позивача страховиком не приймалося. Відповідно до п. 36.1-36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: partial