Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач у лютому 2019 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 09.11.2016 р. по пр-ту А.Палладіна в Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.12.2016 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, в результаті якої автомобіля [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Оскільки власнику вказаного автомобіля [NUMBER] була заподіяна матеріальна шкода з вини транспортного засобу автомобіля, власник якого - відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та 03.02.2017 р. позивачем було здійснено виплату відшкодування матеріальних збитків власнику автомобіля [NUMBER] в розмірі 11 061 грн. 97 коп. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 11 061 грн. 97 коп., судовий збір та послуги аварійного комісара в розмірі 607,60 грн. Ухвалою суду від 06.02.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2016 р. по пр-ту А.Палладіна в Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Встановлено, що відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 26.12.2016 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: за порушення п.п. 2.3, 12.1, 13.1. ПДР України, а саме: скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.11.2016 р. Судом встановлено, що Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] була застрахована згідно з полісом № АЕ/8330140 від 26.04.2016 р. в ПрАТ «СК «Провідна»). При цьому, встановлено, що на момент вчинення ДТП відповідач [PERSON], не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Встановлено, що відповідно до звіту № 37286/16 про визначення вартості матеріального збитку, складеного 09.12.2016 р., матеріальний збиток завданий власникові Ford Focus, д.н.з. [NUMBER] становить 11 061 грн. 97 коп. Судом встановлено, що позивач МТСБУ платіжним дорученням № 822рв від 03.02.2017 р. сплатив суму страхового відшкодування в розмірі 11 061 грн. 97 коп. Також, судом встановлено, що позивачем понесені витрати аварійного комісара в розмірі 607,60 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (ас. 30). Судом встановлено, що 31.01.2017 р. та 12.04.2018 р. позивачем направлені на адресу відповідача [PERSON] досудові вимоги щодо відшкодування шкоди в порядку регресу, проте, вказана вимога відповідачем не виконана. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ, після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі ж ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved