Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

18.10.2019 р [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 51914,41 грн заборгованості зі сплати аліментів та 144971,64 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] 12.02.2020 р [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, та просить стягнути з [PERSON] 38952,37 грн неустойки (пені) за просторочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період з 01 листопада 2018 року по 18 жовтня 2019 року. 15.06.2020 р [PERSON] подала заяву про відмову від позовних вимог до [PERSON] про стягнення 51914,41 грн заборгованості зі сплати аліментів, яка прийнята судом та провадження у справі в цій частині позовних вимог закрите. В судовому засіданні позивачка пояснила, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду, має з ним двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 21 лютого 2018 року з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.11.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. З листопада 2017 року виплати аліментів відповідачем здійснювались нерегулярно та не в повному обсязі. З жовтня 2018 року по вересень 2019 року включно відповідач аліменти не сплачував взагалі. Станом на вересень 2019 р сукупний розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів становить 38952,37 грн. Сума неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів з 01.11.2018 р по 18.10.2019 р становить 63853,16 грн. Оскільки відповідач ухилявся від сплати аліментів протягом року з жовтня 2018 по жовтень 2019 р без поважних причин (не хворів, не одружувався, інших витрат не ніс, здійснював підприємницьку діяльність, отримував доходи), відповідно до вимог ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача в її користь неустойку (пеню) в розмірі 38952 грн 37 коп. Представник позивачки адвокат Волкова А.О. позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Ширко М.Р. позовні вимоги визнали частково та пояснили, що вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах за період з жовтня 2018 р по жовтень 2019 р немає, так як про обов`язок сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей він дізнався зі слів державного виконавця, який у жовтні 2019 р прийшов виконувати ухвалу суду про забезпечення позову до нього про стягнення заборгованості по аліментах та пені; постанову про ввідкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів відповідач не отримував. Крім цього, у відповідача було скрутне матеріальне становище, спричинене необхідністю утримувати сина [PERSON] , 2005 р.н., та сплачувати аліменти в користь його матері; виконувати умови мирової угоди з позивачкою щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя; віддавати борги, які брав для виплати позивачці сум за мировою угодою; оплачувати оренду житла та приміщення для здійснення підприємницької діяльності; оплачувати придбання засобів для здійснення стоматологічної практики. У жовтні 2019 р він сплатив 4995 грн аліментів в користь позивачки на утримання дітей, які державним виконавцем були зараховані в тому числі як аліменти за вересень 2019 р. Просять позов задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивачки неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 10000 гривень. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20 вересня 2010 року (а.с.6) , свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 01 серпня 2013 року (а.с.5). Позивачка [PERSON] та неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.9). Згідно довідки про доходи від 23 травня 2019 року № 7, [PERSON] працює у ТОВ "Кіранік" зубним лікарем. Загальна сума її доходу за період з 1 листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року без урахування аліментів становить 24900 гривень (а.с.15). [PERSON] є інвалідом другої групи та перебуває на "Д" обліку у лікаря-онколога (а.с.16-17). 21 лютого 2018 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, починаючи з 10.11.2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.7-8). 12 жовтня 2018 року між сторонами було затверджено мирову угоду у справі про поділ спільного сумісного майна подружжя, згідно якої [PERSON] зобов`язався здійснити виплату грошових коштів на користь [PERSON] у розмірі 175 506 грн 25 коп, що еквівалентно 6250 доларів США (а.с.11-14). Із встановленого сторонами Графіку виплати вбачається, що грошові кошти в сумі 175 506 грн 25 коп (6250 доларів США) [PERSON] отримала повністю (а.с.82-83). Відповідачем [PERSON] надано суду документи про те, що з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2008 року до повноліття дитини (а.с.75). Окрім того, обсяг доходу за 2017 рік [PERSON] згідно поданої декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2017 рік становить 440750,00 грн (а.с.77); за 2018 рік - 326811,00 грн (а.с.78); за ІІІ квартали 2019 року - 246890,00 грн (а.с.79). [PERSON] отримав в борг від [PERSON] 3000 доларів США, які зобов`язався повернути до 6 жовтня 2020 року (а.с.80), та 3500 доларів США отримав в борг від [PERSON] , які зобов`язався повернути до 23 лютого 2021 року (а.с.81). Проте, майнове становище платника аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховується судом при визначенні розміру аліментів, але не звільняє боржника від сплати аліментів у розмірі, визначеному судом. Відповідно до ст.188 СК України тільки за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] не звертався і судом не приймалось рішення про звільнення його від сплати аліментів в користь [PERSON] на утримаання двох неповнолітніх дітей, або про зменшення їх розміру в порядку ст.ст. 188, 192 СК України. Тому суд знаходить безпідставними твердження відповідача та його представника про виникнення у відповідача заборгованості зі сплати аліментів у зв`язку зі скрутним майновим (матеріальним) станом та про відсутність його вини у виникненні заборгованості. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.01.2020 р № 2344, слідує, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , станом на січень 2020 року становить 4937,11 грн (а.с. 96). Також, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що в період з 01 жовтня 2018 року по 01 вересня 2019 року боржником [PERSON] не здійнювалась сплата аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів з жовтня 2018 р по 01.09.2019 р становить 38952,37 грн (а.с.96). Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно з приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц відступив від попередніх правових позицій щодо розрахунку пені та вказав, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. У постанові Верховного суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц, вказано наступне. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При цьому, слід зауважити, що згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, сума пені не може бути більшою, ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину. Враховуючи, що аліменти нараховуються щомісячно, суд, здійснюючи розрахунок неустойки, буде застосовувати вказане правило про обмеження пені за кожний місяць - не більше 100% заборгованості за відповідний місяць. Кількість днів прострочення суд розраховуватиме починаючи з першого числа наступного місяця і до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, як то визначив Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц. Враховуючи суму пені за порушення відповідачем [PERSON] аліментних зобов`язань, яка становить за розрахунком позивачки 63853,16 грн за період з жовтня 2018 року по жовтень 2019 року (а.с.97) і 100% перевищує заборгованість по аліментному зобов`язанню, вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 196 СК України, відсутність штрафу за несплату аліментів в користь позивачки, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача неустойку (пеню) в сумі 38952,37 коп, що дорівнює 100% заборгованості по аліментах за період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави, так як позивачка, як інвалід ІІ групи, звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved