Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

29 листопада 2017 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. Зазначив, що 13 вересня 2011 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, від сумісного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. В серпні місяці 2016 року вони припинили шлюбні відносини, через нерозуміння одне одного та різних поглядів на життя. Майнового спору та спору щодо виховання дитини вони не мають. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 14), позивач в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі (а.с. 8). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи (а.с13), але відповідач в судове засідання не прибула та надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу розглянути без її участі, також просила залишити їй прізвище "Нікітіна" (а.с. 15) Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 вересня 2011 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області зроблений відповідний актовий запис № 644. Після реєстрації шлюбу прізвіще відповідача - "Нікітіна" (а.с. 6). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-НО № 728975, видане Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 22 листопада 2016 року, актовий запис № 1067. Батьками дитини зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК Україна, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON]припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство з серпня 2016 року. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились недружні взаємовідносини, позивач не має наміру зберегти сім'ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, при реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище "Боброва" на "Нікітіна" і бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем "Нікітіна". Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на це, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "Нікітіна". Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved