Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до Обухівського районного суду із позовом в якому просило стягнути з відповідача по справі [PERSON], 13257 грн. 42 коп. понесених страхових витрат, витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 745 грн., 00 коп., судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., та витрати по сплаті правової допомоги в розмірі 2000 грн. Обґрунтовуючи заявлений по справі позов, позивач зазначив, що 03.02.2010 року близько 15 год. 30 хв. в м. Києві, по вул. Грушевського, [PERSON], керуючи автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем «Фольтсваген» д.н.з. [NUMBER]. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2011 року. На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача не була застрахована. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У зв»язку з настанням події передбаченої п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ виплатило відшкодування потерпілій особі в розмірі 13257 грн. 42 коп. У зв»язку з наведеним позивач просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу 13257 грн. 42 коп., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 745 грн., 00 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.,та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з"явився на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та зазначив, що він визнає спричинення матеріальної шкоди лише на суму 6000 грн., звіт про оцінку матеріального збитку не визнає, вважає його сфальсифікованим, і таким що не відповідає дійсності, а тому його неможливо брати до уваги. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що саме з вини відповідача було здійснено ДТП 03.02.2011 року, що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2011 року, згідно якої [PERSON], був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, встановлено, що постанови суду у справі про адміністративне правопорушення є обов"язкові, таким чином дана постанова при розгляді справи є обов"язковою і не підлягає доказуванню. Відповідно до наказу Моторного ( транспортного) страхового бюро України від 14 червня 2011 року № 1560 фінансовим управлінням з фонду захисту потерпілих, потерпілому [PERSON], сплачено 13257 грн. 42 коп., за шкоду заподіяну в результаті дорожньо- транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням від 14.06.2011 року. Відповідно платіжних доручень № 378, № 395, від 25.05.2011 року Моторно ( транспортним) страховим бюро України було понесено витрати в сумі 745 грн., 00 коп., за послуги аварійного комісара. Згідно пп. а п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суд вважає, що позовна вимога про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 13257 грн. 42 коп., та витрати в сумі 745 грн., 00 коп., за послуги аварійного комісара підлягають задоволенню повністю, оскільки судом встановлено, що зазначені витрати позивачем були понесені в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою в якій винен відповідач. Заперечення відповідача, що звіт про оцінку матеріального збитку не відповідає дійсності та є сфальсифікованим, не підтверджується жодним доказом, а тому не можуть бути взяті до уваги. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 2000 гривень за надання правової допомоги, то зазначена вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Судом встановлено, що [PERSON], діяла як представник, та жодного разу в судові засідання не з"являлась, а тому правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги суд не вбачає. З огляду на наведене, позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню частково. Також, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: partial