Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить розірвати кредитний договір "Автопакет" №09/11/2007/840-АП/646 від 09 листопада 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" та [PERSON] та зобов"язати відповідача здійснити зарахування сплачених позивачем коштів відповідно до квитанції №140126723 від 07 квітня 2014 року згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07 листопада 2013 року по справі №295/13335/13-ц та рішення апеляційного суду Житомирської області від 20 лютого 2014 року. При цьому посилається на те, що нею було виконано рішення суду шляхом сплати боргу за кредитним договором. Однак в порушення умов кредитного договору та рішення суду, сплачені позивачем кошти не були зараховані відповідачем у визначеному судом порядку в погашення тіла кредиту та відсотків, внаслідок чого відбулася зміна умов договору, чим порушено права позивача. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову та просила відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 09.11.2007 року між позивачем та ВАТ комерційний банк "Надра", правонаступник якого є відповідач, було укладено кредитний договір "Автопакет" №09/11/2007/840-АП/646, відповідно до якого банк надав позивачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 23760 доларів США з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 12,00% річних та з терміном погашення кредиту до 08.11.2012 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань, між банком та [PERSON] 09.11.2007 року було укладено договір поруки. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07.11.2013 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Комерційний банк "Надра" заборгованість за кредитним договором в сумі 55372,33 грн. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20.02.2014 року вищезазначене рішення суду першої інстанції змінено, збільшено суму стягнення з 55372,33 грн. до 65372,33 грн. Вказана заборгованість складається з: залишку по договору - 48453,97 грн.; заборгованості по відсотках - 6908,36 грн.; пені за несвоєчасну сплату платежів та штрафу - 10010 грн. На виконання рішення суду у добровільному порядку позивач 07.04.2014 року відповідно до квитанції №140126723 сплатила банку суму боргу за кредитним договором у повному обсязі в розмірі 5636 доларів США, що в еквіваленті становить 65383,81 грн. 30.09.29014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про видачу довідки про повне погашення кредиту та отримала відповідь банку від 09.10.2014 року, відповідно до якої заборгованість [PERSON] станом на 09.10.2014 року складає: заборгованість по кредиту - 2149,50 дол. США, заборгованість по відсоткам - 631,27 дол. США, пеня - 800,84 дол. США. Також позивачу було повідомлено, що договір укладений між нею та банком не розірвано, кошти банку не повернуто в повному обсязі і тому за користування кредитними коштами банком продовжуються нараховуватися відсотки. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивачем було повністю сплачено відповідачу борг по кредитному договору відповідно п.2.2 договору на підставі рішення суду, яким було визначено суму боргу та його складові частини. Однак, відповідачем в порушення умов договору (п.2.2.) та рішення суду, не було належним чином зараховано сплачений позивачем у повному обсязі борг та знову безпідставно було нараховано заборгованість, що значною мірою позбавило позивача того, на що вона розраховувала при укладенні договору і під час добровільного виконання рішення суду та завдало їй шкоди. Таким чином, судом встановлено наявність істотного порушення відповідачем умов кредитного договору, наявність шкоди, завданої позивачу, а також позбавлення значною мірою позивача того, на що вона розраховувала при укладенні кредитного договору та виконанні рішення суду. Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє позов у повному обсязі та стягує відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved