Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов'язань щодо повернення коштів за кредитним договором б/н від 15.01.2010, внаслідок чого на 29.12.2016 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 12877,32 грн. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 1600,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання особисто 06.04.2017. Відомості щодо поважності причин його неявки у судове засідання відсутні, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не надходили. Ураховуючи зазначені обставини суд, за правилами ч. 5 ст. 74, ч.ч. 1, 2 ст. 158, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив вирішувати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 12) 15.01.2010 укладено договір б/н, згідно якого відповідач 15.01.2010 отримав у банку емітовану банком кредитну карту "Кредитка "Універсальна" "30 днів пільгового періоду". Відповідно до зазначеної заяви заява разом із пам'яткою клієнта (відсутня у справі), умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 14-47), а також тарифами банку складають договір про надання банківських послуг. Умовами кредитування визначено, зокрема, відновлювальний тип кредитної лінії, який надалі збільшено до 4590,00 грн; пільговий період 30 днів за кожною витратою із нарахуванням 0,01 % річних; базова відсоткова ставка за кредитом 3,0 % на місяць; штраф за порушення строків платежів більш ніж на 30 днів 500 грн + 5 % від ціни позову; строк погашення процентів за кредитом щомісячно за попередній місяць тощо. Отже між позивачем і відповідачем укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України - далі ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1 ст. 549 ЦК). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 ЦК). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК). 15.01.2010 позивач видав, а відповідач отримав кредитну карту "Кредитка "Універсальна" "30 днів пільгового періоду" для, зокрема, доступу до відповідних кредитних коштів. З наданого позивачем розрахунку (а.с. 6-11) вбачається, що з 15.01.2010 відповідач користувався кредитними коштами банку, допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку. Останнє повернення коштів здійснено банку 23.08.2016 у сумі 56,52 грн, а передостаннє - 18.05.2016 у сумі 26,92 грн. Згідно розрахунку станом на 29.12.2016 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором на суму 12877,32 грн, яка складається із: 3391,29 грн заборгованість за кредитом, 2960,68 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 5435,95 грн заборгованість за пенею, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 589,40 грн штраф (процентна складова). Відповідач не оспорив розрахунок, судові не надано доказів на спростування неправильності та/або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов'язань за Договором, станом на 29.12.2016 відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором на загальну суму 12877,32 грн, яку не сплачує в добровільному порядку, а, відтак, позовні вимоги є законними і обґрунтованими. Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 № 5 передбачено, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Ураховуючи зазначені положення законодавства, перевищення розміром неустойки (пеня і штраф) розміру збитків (тіла кредиту та відсотків), зверненням позивача до суду більш як через пів року після останньої сплати позичальником коштів банку на погашення кредиту тощо, суд зменшує розмір неустойки до 2000,00 грн. Всього підлягає стягненню 8351,97 грн (3391,29 + 2960,68 + 2000). За правилами ст. 88 ЦПК України та з урахуванням роз'яснень п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 1600,00 грн судового збору, сплаченого позивачем під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved