Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь" про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення суми індексації та компенсації за затримку заробітної плати, моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 01.08.2014 року по 15.12.2014 року працювала у ПрАТ "Азовелектросталь" робітником виробничих лазень, звільнилася за власним бажанням. На момент звільнення та по теперішній час відповідачем не виплачена заборгованість по заробітній платі у розмірі 6785,66 гривень. Також просила стягнути з відповідача компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати врозмірі 5395,68 гривень та моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. Загалом просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній плат з урахуванням компенсації та індексації та моральної шкоди у сумі 15181,34 грн., так як у зв'язку з невиплатою сум належних при звільненні, опинилася у важкій матеріальній ситуації, відчувала моральні страждання. Позивачка [PERSON] у судовому засідання підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі з урахуванням компенсації та індексації та моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. 29 квітня позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь тільки суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 7073,06 гривень, відповідно довідки наданої ПрАТ "Азовелектросталь". Надала суду заяву с проханням закінчити розгляд справи за її відсутності та задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Майська А.В., діюча на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилася, надала письмові заперечення, в яких вказала, що позивачці нарахована, але не сплачена заробітна плата в розмірі 7073,06 грн., інші позовні вимоги позивача є необґрунтованими, в зв'язку з чим, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що уточненні позовні вимоги підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 01.08.2014 року працювала у Приватному акціонерному товаристві "Азовелектросталь" на посаді робітник виробничих лазень, 15.12.2014 року звільнилася за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача. Відповідно до довідки ПрАТ "Азовелектросталь" від 20.04.2015 року, заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить: за серпень 2014 року - 996,22 гривень, за вересень 2014 року - 1277,83 гривень, за жовтень 2014 року - 1176,63 гривень, листопад 2014 року - 1361,39 грн., грудень 2014 року - 2231,13 грн., січень 2015 року - 29,86 грн., а всього 7073,06 гривень. Частиною 2 статті 233 КЗпП України передбачено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погоджені з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 47 цього кодексу роботодавець зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки зазначені в статті 116 КзпП України. Згідно зі ст.116 КзпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем була нарахована, але не сплачена заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період з 01.08.2014 року по 15.12.2014 року в розмірі 7073,06 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved