Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто", в уточнених позовних вимогах просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь кошти сплачені за договором фінансового лізингу № 004510 від 23 червня 2016 року в розмірі 23500 грн., неустойку в сумі 19035 грн. та витрати по сплаті судового збору (а.с. 41). Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 23.06.2016 року між ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" (лізингодавець) та ним (лізингоодержувач) укладений договір фінансового лізингу, відповідно до якого лізингодавець бере на себе зобовязання придбати предмет лізингу - транспортний засіб Foton FT 354 2 у власність та передати у користування лізингоодержувачу на термін та на умовах передбачених цим договором. 23.06.2016 року він сплатив адміністративний платіж в сумі 23500 грн. згідно умов договору фінансового лізингу. 04.07.2016 року відповідач у межах 14 днів отримав його заяву про розірвання вказаного договору та повернення коштів. ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" листом від 18.07.2016 року повідомило про розірвання договору та відмові у поверненні коштів. Враховуючи, що договір фінансового лізингу був укладений в м. Рівне поза торговельним або офісним приміщенням, на думку позивача, відповідач безпідставно відмовив у поверненні сплачених ним грошових коштів та наявні підстави для стягнення неустойки. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" в судове засідання не зявився, надіслав письмові заперечення проти позову, просив розглянути справу без участі представника відповідача. В обґрунтування письмових заперечень зазначив, що до вказаних правовідносин сторін не застосовується ЗУ «Про захист прав споживачів», тому вимоги позивача є безпідставними та не підлягають до задоволення. Свідок [PERSON] в своїх показаннях повідомила, що позивач [PERSON] є її чоловіком. В інтернеті знайшли оголошення про продаж трактора, разом з чоловіком приїхали в м. Рівне та по. Соборна уклали договір з ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" за умовами якого придбали вказаний транспортний засіб та частково через відділення банку оплатили кошти в сумі 23500 грн. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши показання свідка, матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 23.06.2016 року між ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" (лізингодавець) та [PERSON] (лізингоодержувач) укладений договір фінансового лізингу №004510, відповідно до якого лізингодавець бере на себе зобовязання придбати предмет лізингу - транспортний засіб Foton FT 354 2 у власність та передати його у користування лізингоодержувачу на термін та на умовах передбачених цим договором (а.с. 6-16). 23.06.2016 року [PERSON] сплатив адміністративний платіж в сумі 23500 грн. згідно умов договору фінансового лізингу (а.с. 17). 04.07.2016 року ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" отримало від [PERSON] лист про розірвання вказаного договору та повернення коштів (а.с. 18-19). ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" листом від 18.07.2016 року повідомило позивача про розірвання договору та відмову у поверненні коштів (а.с. 20). Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж; Законом України «Про фінансовий лізинг» та Законом України «Про захист прав споживачів». Поняття фінансового лізингу надається у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», який є видом цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Пунктом 3 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках. \~\~\~\~ Відповідно до ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг», договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових\~\~платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону. \~\~\~\~ Виходячи з положень Закону України «Про фінансовий лізинг», укладений між сторонами договір фінансового лізингу є за своєю правовою природою змішаним договором, який поєднує в собі ознаки договору купівлі-продажу із розстроченням платежу та договору найму транспортного засобу. \~\~\~\~ Крім цього, відповідно до п.5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовий лізинг вважається фінансовою послугою, а тому на правовідносини між сторонами розповсюджується й положення Закону України «Про захист прав споживачів». \~\~\~\~ Згідно з розділом Договору «Визначення термінів», адміністративний платіж - це першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті одержувачем на користь лізингодавця за організаційні послуги та становить погоджений сторонами відсоток від вартості предмета лізингу. \~\~\~\~ Відповідно до 3.4.3. Договору, Лізингоодежувач має право відмовитись чи розірвати Договір у передбачених ним або чинним законодавством випадках. \~\~\~\~ Звернення позивача до відповідача з листом є фактично відмовою від придбання трактора та від надання йому ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» в подальшому фінансових послуг у разі сплати ним лізингодавцю авансового платежу. \~\~\~\~ За положеннями ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або не прямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно - правовими актами. \~\~\~\~ Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов'язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України. \~\~\~\~ Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту. \~\~\~\~ Згідно з вимогами ст. 21 цього ж Закону, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема, при реалізації продукції, будь-яким чином, порушується свобода волевиявлення споживача та або висловлене ним волевиявлення. \~\~\~\~ За вказаних обставин та з огляду на наведені правові норми, суд дійшов висновку, про те, що [PERSON] правомірно відмовився від Договору, надіславши лист відповідачу, оскільки виявив, що умови Договору не задовольняють його, як споживача, а отже, він має право на стягнення з надавача послуг коштів, сплачених ним в якості адміністративного платежу, який і був підставою для укладення договору фінансового лізингу щодо надання послуг з придбання трактора на умовах, визначених Договором. \~\~\~\~ Враховуючи, що спірний Договір був укладений у м. Рівне по вул. Соборна, що підтверджується показаннями свідка [PERSON], що не були спростовані, тобто, поза офісним приміщенням, яке зареєстроване за адресою [INFO], це також є підставою для розірвання Договору, відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів». \~\~\~\~ Оскільки позивач на підставі п. 12.1 ст. 12 Договору звернувся у 14-ти денний строк до відповідача з заявою про розірвання договору та повернення сплачених коштів, а відповідач відмовив у поверненні цих коштів, такі дії відповідача та вказаний пункт Договору не відповідають положенням ч.3 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» і положення данного пункту є нікчемними. \~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правовчин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. З огляду на викладене, сплачені кошти у розмірі 23500 грн. підлягають поверненню. Частиною 9 статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей, в зв'язку із чим, також підлягають задоволенню вимоги [PERSON] в частині, що стосуються стягнення з відповідача неустойки, в загальному розмірі 19035 грн. (23500 ? 1 % ? 81 день (04.08.2016 - 27.10.2016) в межах позовних вимог. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved