Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

У грудні 2019 року до Харківського районного суду Харківської області від представника [PERSON] - адвоката Которбай Федора Костянтиновича, який діє на підставі договору про представником та надання правової допомоги від 16 липня 2019 року, надійшла позовна заява до [PERSON] , в якому позивач просить суд (аналогічно вимогам викладеним у новій редакції позовної заяви від 28.01.2020): - зобов`язати відповідача [PERSON] перебудувати, перенести або вкоротити навіс біля євро паркану позивача та встановити його на відстані не ближче ніж на 1,0 м по горизонталі від євро паркану позивача згідно з вимогами Державних будівельних норм - ДБН 360-92 «Планування і забудова міських та сільських поселень» та ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» пункту 3.25 * … «Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань від межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менш 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок»; - у зв`язку із завданням позивачу шкоди та із невиконанням позивачем зобов`язань по добровільному переобладнанню навіса, зобов`язати [PERSON] довиконати відновлювальні ремонтні роботи - відремонтувати пошкоджену частину євро паркану - закладення щілин, фарбування паркану білою акриловою фарбою з обох сторін паркану - три секції; - зобов`язати відповідача [PERSON] перенести свій паркан з межі біля басейну позивача у верхній частині на відстань 1,4 м по горизонталі від стіни басейну, на межі біля басейну з лівої сторони - на відстань згідно технічним паспортом відносно євро паркану позивача на відстань 2,5 м, але не ближче ніж 1,5 м від стіни басейну, згідно вимогам Державних будівельних норм - ДБН 360-92 «Планування і забудова міських та сільських поселень» та ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення»; - зобов`язати відповідача [PERSON] припинити незаконні дії по направленню стічних вод з даху будинку [ADDRESS] у бік спільної підпорної стіни, у бік межі між земельними ділянками та на комунікацій з електро- та газопостачання до будинку [ADDRESS] та перевести водостічну трубу на іншу частину земельної ділянки позивача; - зобов`язати відповідача [PERSON] перебудувати, перенести або переробити димохід на будинку відповідно до норм з використанням технічних засобів, що виключають задимленням будинку позивача та двору або мінімізує цей влив, та обладнання його приладом іскрогасним приладдям за погодженням з відділом Державної служби з надзвичайних ситуацій; - стягнути з відповідача [PERSON] витрати на юридичну допомогу, надану адвокатом у сумі 5000,00 гривень та сплачений судовий збір за подання позовної заяви 3842,00 гривень. Короткий зміст позовних вимог В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що за [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 24.01.2012 у справі №2034/2-5204/11 визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] , тоді як земельна ділянка площею 1200 кв.м. під сад та город по [ADDRESS] [PERSON] була виділена на підставі рішення Височанської селищної ради народних депутатів Харківського району Харківської області від 13.12.1988. Власником суміжної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , відповідач у даній справі. Саме вона, на думку позивача, вчинила ряд дій, які порушують правила добросусідства, зокрема: -у своєму дворі, біля паркану позивача, навпроти входу в будинок відповідач поставила навіс з полікарбонату, закруглений та який майже доходить до євро паркану позивача (біля 40-50 см), що ближче на 1 метр по горизонталі до паркану позивача в порушення Державних будівельних норм - ДБН 360-92 «Планування і забудова міських та сільських поселень» та ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» - пункт 3.25 *… «Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0м. При цьому, повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок»; -відповідач поставила паркан біля басейну позивача ближче ніж на 1,4 м горизонтально від торця басейну та ближче ніж на 1 метр горизонтально з лівого боку басейну в порушення Державних будівельних норм - пункт 3.25 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських та сільських поселень» та ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення»; -відповідач направила з даху свого будинку з незаконної прибудови до будинку трубу-злив стічних вод з даху будинку та направила потік води до сходів позивача, що спричинило накопичення вологи у стіні та сходах, яка взимку замерзає та розриває підпорну стіну, кладку, що призводить до розвалу стіни та її знищення, втрати функції утримання ґрунту тераси та можливості безпечно користуватися сходами для виходу в сад-город. Також стік вод має місце на трасу по якій під землею на глибині 0,7 м проходить електричний кабель та газова труба, які можуть прогнити, промерзати; - відповідач встановила димохід на будинку можливо з порушенням висоти та вимог до конструкції, що призводить до того, що при працюючій на дровах пічці або каміну дим накриває будинок позивача, вікна, двері та двір, що перешкоджає провітрювати будинок та може привезти до отруєння газами. Обставини порушення правил добросусідства зі сторони [PERSON] , на думку позивача, підтверджуються доказами, наданими до суду разом з позовною заявою, а саме: копіями рішення Виконавчого комітету Височанської селищної ради №191 від 13.04.1999 та акту від 18.01.1991 про прийом в експлуатацію садового будинку по [ADDRESS] гр. [PERSON] ; копією договору купівлі-продажу від 07.05.1999 серії ААР №820782, згідно якого [PERSON] продав садовий будинок по [ADDRESS] громадянину [PERSON] ; копією договору купівлі-продажу від 08.06.2002 серії АЕР №821889, згідно якого [PERSON] продав садовий будинок по [ADDRESS] громадянину [PERSON] ; копією технічного паспорту на садовий будинок №19-Д, з інвентаризаційним номером 4255, реєстрований номер 1-23 БТІ; копією технічної землевпорядної документації на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , виготовленою Комунальним підприємством «Землевпорядник» (код ЄДРПОУ 31422524); копією державного акту на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0722 га з кадастровим номером 6325156701:00:008:0036, серії ХР №075747, який зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за номером 183; фототаблиці поданої до позову; копією рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2012 року (справа №2034/2-5204/11); копією ухвали Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2012 року (справа №2034/2-1754/11) про накладення арешту - заборону відчуження земельної ділянки по [ADDRESS] ; копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-6312239782020 від 20.01.2020 на земельну ділянка з кадастровим номером 6325156701:00:008:0036 за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, площею 0,0694 га; копії дозволів на проведення електромережі та газової труби; копії акту від 13.03.2014, складеного комісією щодо розгляду питань, пов`язаних зі збереженням приватних житлових будинку, садових будинків, індивідуальних гаражів для легкового автотранспорту, господарських будівель та споруд, що збудовані з порушенням будівельних, містобудівних, санітарних, протипожежних вимог та природних вимог з питань житлово-комунального господарства Височанської селищної ради у складі голови комісії Ширяєва В.В. (землевпорядник Височанської селищної ради) та членів - [PERSON] (заступник голови Височанської селищної ради), [PERSON] (спеціаліст); копія претензії до відповідача про усунення порушень. З посиланням на приведене вище позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права з позовом про порушення правил добросусідства. Процесуальні дії у справі На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2019 року вказана справа надійшла до провадження судді Шинкарчука Я.А. 10 грудня 2019 року у зв`язку з недотриманням представником позивача вимог статей 175 та 177 ЦПК України, позовна заява ухвалою суду залишена без руху, визначено недоліки, які слід усунути, а також надано строк для їх усунення. Одночасно з цим, судом направлено до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області та Височанської селищної ради Харківського району Харківської області запити про встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) відповідача - [PERSON] . 27 грудня 2019 року з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області надійшли відомості про зареєстроване у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) відповідача - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 69 том 1). 28 січня 2020 року на виконання вимог ухвали суду від 18.11.2019, представником позивача - адвокатом Которобай Федором Костянтиновичем надано до суду позовну заяву (в новій редакції), в якій, між іншим, позовні вимоги залишено в первинній редакції. Недоліки, які визначено ухвалою суду від 18.11.2019 представником позивача усунено. Так, у відповідності до ухвали суду від 29 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі. 03 березня 2020 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Щербини Лілії Олексіївни до канцелярії надійшов відзив на позову заяву (а.с.157-161 том 1). 12 березня 2020 року від адвоката Которобай Ф.К. надійшла заява про долучення до матеріалів даної справи доказів згідно з переліком (а.с.165-174 том 1), а саме: копії ухвал Харківського районного суду Харківської області від 08.10.2012 у справі №2034/2-1754/11 та матеріалів Комунального підприємства «Архітектурне бюро Харківського району» від 25.07.2011 про обстеження стану забудови садиби, з метою виявлення її відповідності містобудівним вимогам, адреса об`єкту: [ADDRESS] . 11 червня 2020 року до суду від представника позивача подано докази направлення учасникам справи доказів долучених до суду 12.03.2020 (а.с. 194 -200). Ухвалою суду від 11 червня 2020 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено слухання справи по суті. 24 вересня 2020 від адвоката Щербина Л.О. надійшла заява про долучення до справи копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.05.2020, із доказами про направлення їх учасникам справи (а.с. 211-220 том 1). 20 жовтня 2021 року від адвоката Которобай Ф.К. надійшла заява про долучення до матеріалів даної справи доказів, а саме: витягу № 219606415 ВІД 10.08.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, разом з доказами направлення таких доказів всім учасникам справи (а.с.19-24 том 2). В судовому засіданні, яке відбулося 16 листопада 2021 року, представник позивач - адвокат Которбай Ф.К. вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача - адвокат Щербина Л.О. в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі з посиланням на безпідставність та недоведеність позовних вимог належними доказами. Представник третьої особи - Височанської селищної ради в судове засідання не з`явився, від нього в матеріалах справи міститься заява проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Узагальнена позиція відповідача по суті заявлених позовних вимог Представник відповідача [PERSON] - адвокат Щербина Лілія Олексіївни, повноваження якої підтверджені ордером серія ХВ №0000311013 виданого 03.03.2020 у відповідності до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у відзиві на позов проти вимог позову [PERSON] заперечує в повному обсязі, вказавши на безпідставність заявлених вимог, які не підтверджені належними та допустимими доказами. Жодних порушень правил добросусідства з боку [PERSON] не відбувається, відповідач жодним чином не втручається у життя сусіднього домоволодіння, і навпаки намагається відгородитися від сусідів, щоб не створювати незручностей. Тим більше, що відповідач [PERSON] має чинну землевпорядну документацію та володіє земельною ділянкою у відповідності до законодавства, тоді як позивачем до суду не подано доказів встановлення меж земельної ділянки якою користується. Відтак, в задоволенні всіх позовних вимог відповідач просить відмовити, через їх безпідставність та необґрунтованість належними доказами. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2012 року (справа №2034/2-5204/11) за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок літ. "А-1", одноповерховий, з підвалом літ. "пд", напівпідвалом літ. "ппд", мансардою літ. "Мс", прибудовами літ. "А1-1", літ. "А2-1", терасою літ. "а3", верандами літ. "а4", літ. "а11" на дві житлові кімнати, житловою площею 31,2 кв.м., загальною площею 268,9 кв.м. та господарські будівлі та споруди, а саме: погреб літ. "ап", навіс літ. "Б", розміром 7,3 х4,5м., декоративний басейн літ. "В" розміром 9,2х4,75м., каналізаційні очисні споруди літ. "К", "К1", що розташовані за адресою: [ADDRESS] , як за забудовником (а.с. 79-80 том 1). На підставі відповідного рішення суду 22.11.2012 за [PERSON] зареєстровано право власності в цілому на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія витягу про державну реєстрацію Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 36011780 (а.с. 81 том 1). У відповідності до рішення Височанської селищної ради Харківського району Харківської області ХХІ сесії VІ скликання від 06 червня 2013 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,08 га розташованої в [ADDRESS] (а.с. 123 том 1). Даних про реєстрацію права власності за позивачем на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , матеріали даної цивільної справи не містять. Відповідач у даній справі - [PERSON] набула у приватну власність житловий будинок (літ. «А-1», житловою площею 131,00 кв.м., загальною площею - 206,30 кв.м.) з надвірними спорудами та земельну ділянку (площею 0,0722 га, кадастровий номер 6325156701:00:008:0036, за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за №1806 (а.с. 105 том 1), а також договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 березня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за №1007 (а.с. 103-104 том 1). Також за даними Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-6312239782020 від 20.01.2020, земельна ділянка з кадастровим номером 6325156701:00:008:0036 з місцем розташування за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, площею 0,0694 га, на праві приватної власності зареєстрована в цілому за [PERSON] (а.с. 138-140 том 1). Відповідно до копії акту від 13.03.2014, складеного комісією щодо розгляду питань, пов`язаних зі збереженням приватних житлових будинку, садових будинків, індивідуальних гаражів для легкового автотранспорту, господарських будівель та споруд, що збудовані з порушенням будівельних, містобудівних, санітарних, протипожежних вимог та природних вимог з питань житлово-комунального господарства Височанської селищної ради у складі голови комісії Ширяєва В.В. (землевпорядник Височанської селищної ради) та членів - [PERSON] (заступник голови Височанської селищної ради), [PERSON] (спеціаліст) встановлено, що здійснено виїзд за зверненням гр. [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , щодо розгляду законності встановлення поблизу межових парканів навісу з боку сусідів з домоволодіння [ADDRESS] , який зі слів заявника заважає йому та порушує структуру межового євро паркану, що належить заявнику. Виїздом на місце було встановлено, що земельні ділянки з будівлями за вказаними адресами мають межовий європаркан, що видно на фото, межові знаки на земельних ділянках відсутні, документація із землеустрою сусідами виготовлювалась, тому вони мають державний акт на право власності на земельну ділянку, на відстані близько 60 см від межового паркану сусідами заявника встановлений навіс, який має нахил в бік межового паркану та не має змонтованого водовідводу по закінченні даху навісу, європаркан заявника має світло-сірий колір, а на нижньому секторі колір паркану дещо відрізняється за відтінком та на думку заявника мокріє від води, що стікає з даху (а.с. 132 том 1). Між тим, листом за вих.№18.03.2014 за підписом Височанського селищного голови Дурнєва Є.М. позивача на його заяву про направлення комісії для складання акту щодо встановлення біля межового паркану навісу було повідомлено про те, що встановлення меж кордонів земельної ділянки, винесення їх в натурі або інші геодезичні та землевпорядкувальні роботи мають виконуватись організаціями, що мають ліцензії та патенти для ведення робіт вказаної категорії, а всі земельні спори вирішуються виключно в судових інстанціях в порядку цивільного судочинства з послідуючим виконанням рішення суду судовими виконавцями у встановленому законом порядку. Також заявника повідомлено заявника, що вирішення спірного питання щодо встановлення меж користування земельними ділянками, які заявник вважає не правильними, а сусіди мають правовстановлюючі документи на займану земельну ділянку, можливо тільки в судових інстанціях в порядку цивільного судочинства (а.с. 133 том 1). Суд переглянувши інші надані позивачем докази на підтвердження його заявлених вимог, приходить до висновку, що оцінити дані приведені у відповідних доказах (технічної землевпорядної документації на земельну ділянку, технічні паспорти на садові будинки тощо) та з`ясувати обставини, що мають значення для справи, неможливо без спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, тоді як без залучення таких експертів чи спеціалістів неможливо встановити відповідні обставини справи. При цьому, ані позивачем, ані його представником клопотання про призначення експертизи не було заявлено. Відтак, інших належних та допустимих доказів щодо предмету спору, суду не надано. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Так, статтею 41 Конституції України та статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» (далі - Конвенція), Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Частиною третьою статті 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до частини першої статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Частиною другою статті 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власниками своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Підставою для задоволення позову про усунення перешкод в користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування ним своєю власністю. Таким чином, відповідачем за негаторним позовом є лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю, а підставою мають слугувати посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Відповідно частини першої статті 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства. Як передбачено вимогами статті 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту. Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (стаття 12 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до частини першої статі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Вирішуючи спір на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 89 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 12, 81 ЦПК України, суд встановив, що відповідачем придбано у 2012 році житловий будинок разом із земельною ділянкою, який був збудований задовго до укладення договорів купівлі-продажу, з чітко визначеними межами земельної ділянки, тоді як у позивача на момент розгляду відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку якою він користується, та відповідно про порушення відповідачем меж якої одночасно з правилами добросусідства, позивачем має бути доведено в ході вирішення даного спору. Між іншим, позивачем також не надано суду доказів всіх описаних в позові порушень правил добросусідства вчинених, на думку позивача, відповідачем, тоді як доказування не можуть гуртуватися на припущеннях, і лише на підставі наданих доказів суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позову. Висновок за результатами розгляду справи Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що позовна заява із вимогами про зобов`язання відповідача здійснити певні дії, за встановлених вище обставин не відповідає ні вимогам закону, ні засадам добросусідства, оскільки позивачем не доведено, які конкретні права на час звернення з цим позовом порушуються, а також не наведено обставин, які б свідчили, що відповідачем порушено його право власності на майно, у зв`язку із тим, що позивач посилається лише на недотримання відстані до межі при здійсненні будівництва та порушення ряду норм, без надання доказів такого порушення. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат вирішується згідно з вимогами статті 141 ЦПК України. При зверненні до суду з відповідним позовом, в якому об`єднано п`ять вимог немайнового характеру (5*768,40 гривень) позивачем сплачено в загальному розмірі 3 842,00 гривень, що підтверджено квитанціями від 21.10.2019 на суму 768,40 гривень (а.с. 59 том 1) та від 26.01.2020 на суму 3 073,60 гривень (а.с. 135 том 1). Також позивачем заявлена вимога про відшкодування витрат на надання правової допомоги у сумі 5000,00 гривень, що підтверджено довідкою Адвокатського об`єднання «Щит» №739 від 30.11.2019 (а.с. 61 том 1). Оскільки в задоволенні позову позивачу відмовлено, в силу вимог статті 141 ЦПК України, судові витрати позивача не відшкодовуються за рахунок відповідача, а в тому числі і витрати на правову допомогу. Інших заяв про компенсацію судових витрат у даній справі до суду не надходили.

Outcome: dismissed