Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Вказуючи на те, що відповідач по справі [PERSON] згідно укладеного договору № PLXRRX11920010 від 10. 04. 2007 року з позивачем отримав кошти від останнього в сумі 1 858 грн. 75 коп. та зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом в порядку та строки згідно графіку повернення даного кредиту, але відповідач по справі даний кредит не погашає, згідно чого станом на 22. 04. 2014 року з'явилася заборгованість в загальній сумі 25 886 грн. 02 коп. Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягти з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 25 886 грн. 02 коп., а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 258 грн. 86 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, а до суду надав письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести в його відсутність при цьому вказав, що свої позовні вимоги він підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, а до суду подав письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести в його відсутність, заперечує проти позову позивача та при цьому просив застосувати строк позовної давності. Крім цього, відповідач до суду надав письмові заперечення на позовну заяву позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк". Розглянувши матеріали справи вивчивши письмові заперечення відповідача, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 10. 04. 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та Відповідачем укладено договір № PLXRRX11920010, згідно якого ПАТ КБ "ПриватБанк" надав Відповідачу кредит у розмірі 1 858 гривень 75 коп., а Відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. У порушення вимог кредитного договору відповідач не виконував належним чином взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого станом на 22. 04. 2014 року утворилася заборгованість по сплаті ним кредиту та відсотків в розмірі 25 886 грн. 02 коп.. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином, зі змісту наведених правових норм вбачається порушення прав позивача внаслідок невиконання договірних зобов'язань Відповідачем. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] до суду подав клопотання про застосування до даних правовідносин позовної давності, а тому суд в силу цих обставин приходить до наступного висновку. Відповідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п. п. 5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам, сторони домовилися про застосування до вимог про стягнення кредиту, винагороди і процентів за користування кредитом та пені позовної давності у п'ять років. Статтею 260 ЦК України встановлено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Кредитним договором № PLXRRX11920010 від 10. 04. 2007 року передбачено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» надає позичальнику строковий кредит на дванадцять місяців з 10. 04. 2007 року по 10. 04. 2008 року включно. Таким чином, відповідно до ст. 253, ч.5 ст.261 ЦК України перебіг п'ятирічного строку позовної давності починається з 10. 04. 2008 року. Відповідно до ст. 254 ЦК України строк позовної давності щодо звернення позивачем до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] спливає 10. 04. 2013 року, отже позивач звернувся з позовом до суду лише 09. 07. 2014 року, поза межами строку позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, що визначено ч.4 ст. 267 ЦК України. На підставі наведеного вище та враховуючи, що Відповідач заявив клопотання про застосування позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати до даних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed