Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~23.08.2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій просить встановити смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м.Горлівка Донецької області. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] [PERSON] у м. Горлівка Донецької області. Звернувшись до органу державної реєстрації актів цивільного стану, отримала відмову у державній реєстрації смерті з посиланням на те, що видане свідоцтво про смерть не засвідчує даного факту та є недійсним, згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 1 розділу 5 глави 3 Правил про державну реєстрацію актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Мін`юсту від 18.10.2000 р. №52/5, у зв`язку з чим звернулася до суду з даною заявою. \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Статтею 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» встановлено, що згідно з цим Законом тимчасово, з дня набрання ним чинності з урахуванням положень Закону України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей" на строк до 31 грудня 2019 року включно, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей). Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254- VІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» визначено тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Указом Президента України від 07.02.2019 року "Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях" місто Горлівка Донецької області, де помер [PERSON] , визнано тимчасово окупованим містом Донецької області. Згідно ч. 1\~ст.\~18\~Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. За змістом ч.ч. 2, 3\~ст.\~9\~Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 20.08.1978 року. 30.04.1999 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області складено актовий запис №424 та видано свідоцтво про шлюб. У зв`язку з реєстрацією шлюб дошлюбне прізвище заявниці [PERSON] було змінено на [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Горлівка Донецької області, помер у місті Горлівка Донецької області, про що видано лікарське свідоцтво про смерть від 26.07.2019 року №1767, свідоцтво про смерть від 27.07.2019 року. 21.08.2019 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] з підстав подання документів, які видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З огляду на те, що свідоцтво про смерть від 27.07.2019 року є недійсним і не створює правових наслідків за приписами ч. 3 ст. 9 Закону, а отже не може бути підставою для державної реєстрації смерті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви щодо встановлення факту смерті, оскільки вказаний факт знайшов підтвердження під час судового розгляду, іншим чином провести державну реєстрацію смерті неможливо. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved