Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

18 липня 2016 року [PERSON], звернувся до суду з указаним позовом. У заяві послався на те, що в 1964 році він побудував житловий будинок по [ADDRESS] в якому проживає до цього часу. На підставі рішення Новопетрівської сільської ради від 22 червня 1993 року отримав 13 січня 1994 року державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. В 2016 році вирішив зареєструвати своє право власності на житловий будинок. Державний реєстратор Снігурівської державної адміністрації Миколаївської області не прийняв у нього для державної реєстрації прав та їх обтяжень, витяг по господарської книги виконкому Новопетрівської сільської ради на 1991-1995 роки в якому є виправлення в його імені, а прізвище та по батькові записано вірно. Просить визнати за ним право власності на даний житловий будинок. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повному обсязі. Суду пояснив, що звертався до суду, щодо встановлення факту належності йому державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Оскільки його ім'я в даному документі було зазначено як "[PERSON]" замість "[PERSON]". Така ж помилка і в погосподарських книгах 1991-1995 роки в якій є виправлення щодо його імені. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала. Суду пояснила, що дійсно по господарських книгах власником будинку значиться [PERSON], прізвище та по батькові позивача записано вірно, але є виправлення в його імені з "[PERSON]" на "[PERSON]". Тому державний реєстратор не прийняв на оформлення зазначені документи. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Суд вважає, що між сторонами по справі мають місце правовідносини, що виникають з підстав набуття права власності. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом установлено, що позивач [PERSON], [INFO], уродженець с.Тумир Галицького району Івано-Франківської області, мешканець [ADDRESS]. В 1964 році побудував житловий будинок по [ADDRESS], в якому проживає разом з сім'єю. На підставі рішення Новопетрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 12-ї сесії 21-го скликання від 22 червня 1993 року, [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га в межах згідно з планом, на території Новопетрівської сільської ради, в межах с.Новопетрівка, для обслуговування житлового будинку. Рішенням Снігурівського районного суду від 30 листопада 2015 року встановлено факт належності [PERSON], [INFO], Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданого 13 січня 1994 року, на ім'я "[PERSON]", мешканця [ADDRESS], на підставі рішення Новопетрівської сільської Ради народних депутатів 12-ї сесії 21-го скликання від 22 червня 1993 року, на земельну ділянку площею 0,25 гектарів в межах згідно з планом, на території Новопетрівської сільської Ради, в межах с.Новопетрівка, для обслуговування житлового будинку, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №53. На підставі рішенням Новопетрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 3-ї сесії 7-го скликання від 11 грудня 2015 року Про перейменування вулиць населених пунктів Новопетрівської сільської ради, без зміни нумерації будинків, вулицю Калініна в с. Новопетрівка перейменовано на вулицю Ставкова. (а.с.22) Згідно даних погосподарського обліку в с. Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується довідкою №705 від 07.10.2015 року виконкому органу місцевого самоврядування та фотокопіями погосподарських книг № 221 за 1964-1966 роки і №229 на 1967-1970 роки, головою домогосподарства по [ADDRESS], обліковується [PERSON], а в книгах на 1991-1995 та 2011-2015 роки обліковується [PERSON]. Допитані свідками [PERSON], і [PERSON], за клопотанням позивача суду підтвердили, що позивач приїхав у с. Новопетрівка у шкільному віці з батьками по переселенню з Івано-Франківської області. Він постійно проживає у самостійно збудованому будинку по [ADDRESS] і вони знають його як "[PERSON]". Інших осіб з прізвищем "[PERSON]", на ім"я "[PERSON]" чи "[PERSON]" і даними по-батькові "[PERSON]" у селі не має. Державний реєстратор не прийняв від [PERSON], витяги погосподарських книг виконкому Новопетрівської сільської ради на 1967-1970 роки в яких є виправлення в його імені. Підставою виникнення у позивача права власності на житловий будинок є збудований ним в 1964 році житловий будинок по [ADDRESS]. Згідно положень Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність 07.07.1994 році передбачалось обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) об'єктів нерухомості лише в містах та селищах міського типу. Відповідно до дію чого на час виникнення права власності на будинок і до липня 1994 року записи в погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. У зв'язку з наведеним вище суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду, знайшла підтвердження належність об'єкту нерухомості позивачу, виходячи з записів погосподарських книг, рішення про передачу у власність земельної ділянки для його будівництва та обслуговування, присвоєння будинку адреси за рішенням органу місцевого самоврядування, у якому також вказано ім'я позивача як власника. Який постійно проживає в даному будинку та на теперішній час як власник не може розпорядитися належним майном - жилим будинком з господарськими спорудами та будівлями, тому звернення до суду є обґрунтованим, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу документально підтвердженні понесені ним судові витрати за розгляд справи в судді.

Outcome: approved