Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON], був укладений кредитний договір №326 від 05 березня 2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 10 000 доларів США, які зобов`язувалася повернути в строк та на умовах, що передбачені цим договором. В подальшому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором. Зокрема, ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло право вимоги за кредитним договором №326 від 05 березня 2008 року на підставі Договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, що був укладений між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ПАТ "АКПІБ". [PERSON] неналежно виконує свої зобов`язання, що виникають з умов кредитного договору, в результаті чого, станом на 28.01.2016 року, має прострочену заборгованість за кредитом - 5200,27 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 129 333, 18 грн., по відсотках - 2684, 92 долари США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку складає - 66 775, 23 грн., тому просили суд винести рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним дтоговором та судові витрати по справі. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка - [PERSON], повторно в судове засідання не з`явилася, відповідно до поштових відміток від отримання повістки відмовилась. Відповідності до ч.8 ст. 76 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду, особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Отже, суд констатує, що відповідачку про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №326 від 05 березня 2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 10 000 доларів США, які зобов`язувалася повернути в строк та на умовах, що передбачені цим договором. 17 грудня 2012 року, між Товариством з обмеженою відповіжальністю "Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ "АКПІБ" відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ "АКПІБ" та фізичними особами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до договору про відступлення права вимоги та чинного законодавства, покупець, в особі ТОВ "Кредитні ініціативи", набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій, в тому числі і по кредитному договору та договору поруки, укледних між ПАТ "АКПІБ" та відповідачкою. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики (ст. ч.2 ст. 1054 ЦК). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, встановлено, що відповідачка [PERSON], взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов кредитного договору, не виконувала, в результаті чого, станом на 28.01.2016 року, має прострочену заборгованість за кредитом - 5200,27 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 129 333, 18 грн., по відсотках - 2684, 92 долари США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку складає - 66 775, 23 грн. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачкою [PERSON] порушено умови кредитного договору, зокрема відповідачка прострочила свої зобовязання по поверненню кредиту, порушила графік погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, на думку суду, має місце невчасне виконання зобовязання відповідачкою [PERSON] Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачкою умов договору, а відповідачкою жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 79, 80 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, сплативши судовий збір у розмірі 2941,63 гривень, суд стягує такі витрати у повному обсязі з відповідачки на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved