Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство "БМ Банк" звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідачів, солідарно, заборгованість за Кредитним договором № 45/51/310511 від 31.05.2011 року в сумі- 311 405,81 грн. та понесені судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що 31 травня 2011 року між Публічним акціонерним банком "БМ Банк" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 45/51/310511, згідно з яким, останній отримав на умовах, визначених Кредитним договором, грошові кошти у розмірі 228 750,00 грн., з виплатою процентної ставки 16,49% річних на придбання житлової нерухомості на вторинному ринку, з терміном остаточного повернення кредиту- 30 травня 2031 року. У якості забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань, які виникають з Кредитного договору, 31 травня 2011 року між Банком, позичальником та [PERSON] укладено Договір поруки № 45/51/310511, відповідно до якого, поручитель поручилась за своєчасне та повне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору. Однак, взяті на себе зобов`язання по поверненню Кредиту та сплаті процентів у строки, що передбачені п.п. 5.1.2, 3.5, 3.6 Кредитного договору, [PERSON] належним чином не виконує. Неодноразово нагадувалось про сплату простроченої заборгованості та надсилались листи повідомлення про сплату простроченої заборгованості, але все було залишено без виконання. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання та 20 липня 2018 року закрито підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду (т.с. 1, а.с. 31, 59). В судове засідання від представника АТ "ВТБ Банк" надійшла заява про їх залучення до участі в справі, як правонаступника позивача АТ "БМ Банк", оскільки 13 вересня 2018 року укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов"язань за кредитним договором №13092018 (т.с. 1, а.с. 100-110). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 липня 2019 року залучено до участі в справі правонаступника позивача Акціонерного товариства «БМ Банк»- Акціонерне товариство "ВТБ Банк" (т. 1, а.с. 244). На електронну адресу суду 07 жовтня 2019 року від представника АТ "ВТБ Банк" надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Крім того, повідомив, що з 19.09.2019 року право вимоги за вищезазначеним договором належить ТОВ "Зелений талісман" (т.с. 2, а.с. 13-14). Згідно ухвали суду від 26 листопада 2019 року залучено до участі в справі правонаступника позивача Акціонерного товариства "ВТБ Банк"- ТОВ «Зелений талісман» (т.с. 2, а.с. 26). В судове засідання позивач, його представник не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належно (т.с. 2, а.с. 29). Відповідач [PERSON] в судове засідання, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні вимог просив відмовити, оскільки ТОВ "Зелений талісман", який є правонаступником позивача, претензій до нього не має, борг повністю погашений (т.с. 2, а.с. 30). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалась. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним у задоволенні вимог відмовити, з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Так з`ясовано, що 31 травня 2011 року між Публічним акціонерним банком "БМ Банк" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 45/51/310511. Цей договір складається з двох частин (частина №1 і частина №2), які нероздільно пов`язані між собою і одна для іншої є невід`ємними. Згідно Кредитного договору № 45/51/310511, [PERSON] отримав на умовах, визначених Кредитним договором, грошові кошти у розмірі 228 750,00 грн., з виплатою процентної ставки 16,49 % річних на придбання житлової нерухомості на вторинному ринку, з датою остаточного повернення кредиту- 30 травня 2031 року. Пунктом 3 частини №2 Кредитного договору передбачено порядок надання кредиту, умови погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів. Зобов`язання Кредитором виконано в повному обсязі. Позичальник, в свою чергу, прийняв на себе зобов`язання, використовувати кредитні кошти за цільовим призначенням визначеним у частині №1 даного договору. Своєчасно здійснювати платежі з погашення процентів за користування кредитом та кредиту у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно договору ( п. 5.1.1, 5.1.2. Кредитного договору № 45/51/310511). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається із позовної заяви та розрахунку кредитної заборгованості, станом на 05.01.2018 року, у відповідача перед ПАТ "БМ Банк" утворилась заборгованість у розмірі 311 405,81 грн., яка складається з наступного: строкова заборгованість по кредиту- 209 358,21 грн., прострочена заборгованість по кредиту- 9 373,57 грн., строкова заборгованість по процентам- 500,47 грн., прострочена заборгованість по процентам- 75 196,48 грн., пеня за несвоєчасно погашені проценти з 05.01.17 по 04.01.18- 15 071,55 грн., пеня за несвоєчасно погашений кредит з 05.01.17 по 04.01.18- 1 905,53 грн., розрахунок якої додається (т.с. 1, а.с. 4-6). В свою чергу, з метою своєчасного виконання зобов`язань, які виникають з Кредитного договору, 31 травня 2011 року між Банком, позичальником та [PERSON] укладено Договір поруки №45/51/310511, відповідно до якого, поручитель зобов`язалась перед Кредитором відповідати за зобов`язаннями боржника, що випливають з Кредитного договору №45/51/310511 від 31 травня 2011 року. Згідно умов Договору поруки, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов"язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов"язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Пунктом 8.1 Кредитного договору № 45/51/310511 передбачено, що при порушенні строків погашення Кредиту або сплати процентів за користування Кредитом позичальник додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожний день прострочення платежу. У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Разом з цим, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 липня 2019 року залучено до участі в справі правонаступника позивача Акціонерного товариства «БМ Банк»- Акціонерне товариства "ВТБ Банк" (т.с. 1, а.с. 244). На електронну адресу суду 07 жовтня 2019 року від представника АТ "ВТБ Банк" надійшла заява, в якій останній повідомив, що з 19.09.2019 року право вимоги за вищезазначеним договором належить ТОВ "Зелений талісман" (т.с. 2, а.с. 13-14). Так з"ясовано , що 19 вересня 2019 року між Акціонерним товариством "ВТБ Банк" та ТОВ «Зелений талісман» було укладено Договір №51-РБ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за Кредитним договором №45/51/310511 від 31 травня 2011 року, укладеним між АТ "ВТБ Банк" та [PERSON] , договорами забезпечення до нього. Згідно ухвали суду від 26 листопада 2019 року залучено до участі в справі правонаступника позивача Акціонерного товариства "ВТБ Банк"- ТОВ «Зелений талісман» (т.с. 2, а.с. 26). Як вбачається із квитанції №28 від 13 вересня 2019 року відповідачем [PERSON] проплачено на рахунок ТОВ "Зелений талісман" 144 700,66 грн. (т.с. 2, а.с. 31). При цьому, ТОВ "Зелений талісман" 19 вересня 2019 року за вих.№20/09-19, повідомив відповідача , про те, що він як новий кредитор згідно договору №51-РБ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 19.09.2019 року за Кредитним договором №45/51/310511 від 31 травня 2011 року із змінами та доповненнями до нього, підтверджує припинення в повному обсязі прав та обов`язків по кредитному договору №45/51/310511 від 31.05.2011 року із змінами та доповненнями до нього з підстав виконання договору доручення про надання послуг, щодо участі в аукціоні з купівлі права вимоги від 12 серпня 2019 року. Зауважень щодо повернення кредитних коштів та нарахування процентів по кредитному договору №45/51/310511 від 31.05.2011 року із змінами та доповненнями до нього у товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНИЙ ТАЛІСМАН» відсутні. Зобов`язання по кредитному договору №45/51/310511 від 31.05.2011 року із змінами та доповненнями до нього припинене в повному обсязі 20 вересня 2019 року і перегляду не підлягають(т.с. 2, а.с. 33). Крім того, у зв`язку з тим, що основне зобов`язання припинено за Кредитним договором №45/51/310511 від 31.05.2011 року із змінами та доповненнями до нього, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗЕЛЕНИЙ ТАЛІСМАН» звернулось 19 вересня 2019 року №20/09-19/1 до державного реєстратора (будь якої форми господарювання, в тому числі місцевого самоврядування) та/або нотаріуса для проведення державної реєстрації припинення обтяження (заборона на нерухоме майно) та іпотеки та просив зняти заборону відчуження, накладену відповідно до договору іпотеки, посвідченого 31.05.2011 року Стоєвою Г.Ф., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за реєстровим Ns 904, з усіма додатками та додатковими угодами, посвідченим на трикімнатну квартира, загальною площею 65,99 кв.м., житловою площею 38.6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та припинити всі обтяження та іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зауважень, щодо повернення кредитних коштів та нарахування процентів по кредитному договору №45/51/310511 від 31.05.2011 року із змінами та доповненнями до нього у товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНИЙ ТАЛІСМАН» відсутні (т.с. 2, а.с. 32). Таким чином, оскільки зобов`язання по кредитному договору №45/51/310511 від 31.05.2011 року із змінами та доповненнями до нього припинене в повному обсязі 20 вересня 2019 року, зауважень щодо повернення кредитних коштів та нарахування процентів по кредитному договору №45/51/310511 від 31.05.2011 року із змінами та доповненнями до нього у товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНИЙ ТАЛІСМАН» відсутні, а відтак вимоги про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором є безпідставними та у їх задоволенні слід відмовити. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача. Тому,

Outcome: dismissed