Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району, ПП "Комунальне підприємство "Міжгір`я" про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Мотивує позов тим, що [INFO] померла його баба - [PERSON] . В період свого життя [PERSON] була членом колгоспу "Радянська Україна", який в 1995 році перетворився в СКВ "Міжгір`я", а з 1 березня 2014 року на підставі рішення загальних зборів спілку було реорганізовано в ПП "КП "Міжгір`я", яка є її правонаступником. Згідно з рішенням Чорнобаївської районної ради від 01 квітня 1994 року № 15-XXI СКВ "Міжгір`я" видано Державний акт на право колективної власності на землю від 18 липня 1994 року серії ЧР 19.4, з додатком № 1- списком громадян до нього, в якому за № 778 вказана [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить вказаний земельний пай. Заповіту остання не складала. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказане майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Крім того, для визнання права на спадщину померлої [PERSON] позивачу необхідно встановити факт родинних відносин з нею, оскільки відсутнє свідоцтво про народження його батька. У зв`язку з цим позивач просив встановити факт родинних відносин, а саме те, що він був внуком [PERSON] , та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай). В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за позивача та його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району в судове засідання не з`явився. 28 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив, в якому сільський голова просить розглядати справу без їх участі, позов визнають. Відповідач ПП "Комунальне підприємство "Міжгір`я" надіслали до суду відзив, в якому просили розглянути справу без їх участі, позов визнають. Виходячи з приписів ст.128, ч. 3 ст. 223, ст. 200 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін, та враховуючи визнання позову відповідачами, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] , [INFO] померла його баба по батьківській лінії споріднення [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 47). Після її смерті відкрилась спадщина за законом, на прийняття якої претендує позивач, оскільки його батько [PERSON] помер ще раніше - [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , а.с. 48). Однак у нього відсутні документи на підтвердження родинних зв`язків з померлою, а саме: відсутнє свідоцтво про народження батька. В архівній довідці значиться, що в книзі реєстрації актів про народження є відомості про народженого [INFO] [PERSON] . З наданих документів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації народження - в с. Іркліїв Чорнобаївського району Черкаської області, є сином [PERSON] (копія свідоцтва про народження, а.с. 12). З архівної довідки № Ч-18/05-08 від 20 серпня 2019 року, виданої Державним архівом Черкаської області на підставі книги реєстрації актів про народження, актовий запис № 65 (а.с. 13) вбачається, що [INFO] в с. Іркліїв Іркліївського району Золотоніської округи (нині Чорнобаївського району Черкаської області) у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] . В свідоцтві про смерть батька позивача зазначаються дата та місце народження - [INFO] , с. Іркліїв Чорнобаївського району Черкаської області. Враховуючи надані документи, незначні розбіжності в написанні імен в архівній довідці новонародженої дитини та її матері " [PERSON] " - " [PERSON] ", " [PERSON] " - " [PERSON] ", суд приходить до висновку, що позивачем надано належні докази того, що він є внуком [PERSON] . Що стосується вимог про визнання права власності на земельну частку (пай) слід зазначити наступне. Як зазначалося вище, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 05 листопада 2019 року серія [NUMBER] (а.с. 47). Заповіту померла не складала, проживала та була зареєстрована одна (довідка Іркліївської сільської ради № 2325 від 24 вересня 2019 року, а.с. 14). З заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, що вбачається з листів Черкаського обласного державного нотаріального архіву № 1573/01-24 від 25 жовтня 2019 року та Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 1049-01/16 від 31 жовтня 2019 року, а.с. 34, 44). [PERSON] працювала в колгоспі "Радянська Україна", який в 1995 році був реорганізований в СКВ "Міжгір`я" і була членом цього господарства. З 1 березня 2014 року воно реорганізовано в ПП "КП "Міжгір`я". Дані обставини визнаються сторонами і доказуванню не підлягають. Пунктом 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720-95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Загальними зборами членів колишнього КСП "Міжгір`я" від 19 травня 2011 року проведено розподіл земельних часток (паїв), що підтверджується копією протоколу зборів членів колишнього КСП "Міжгір`я", внесених до додатку № 1 до державного акту на право колективної власності на землю від 21 липня 1994 року серії ЧР № 19-4 (а.с. 15-17) та затверджено список громадян - членів колишнього КСП "Міжгір`я", які взяли участь у жеребкуванні по розподілу земельних часток (паїв) 19 травня 2011 року, що підтверджується додатком № 2 до протоколу зборів членів колишнього КСП "Міжгір`я" від 19 травня 2011 року, де під № 778 (номер ділянки (паю) зазначена [PERSON] (а.с. 17-19). Згідно довідки ПП "КП "Міжгір`я" № 82 від 18 листопада 2019 року, земельний пай № 778 складається з двох ділянок, які мають такі кадастрові номери : 7125182800:05:000:7078 площею 3,0295 га та площею 0,0659 га, кадастровий номер 7125182800:05:000:6967. У відповідності до п. 1, 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР . Відповідно до положень ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Як зазначено у ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, Факт вступу позивача у володіння спадковим майном відповідачами не оспорюється. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 ркоу № 7 вказано, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач, як спадкоємець померлої [PERSON] - члена колективного сільськогосподарського підприємства, яка отримала право на земельну ділянку (пай) за рахунок земель, отриманих СКВ "Міжгіря" в колективну власність, але не встигла при житті зареєструвати право власності на неї, має право на її успадкування, а тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved