Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

у березні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований органом реєстрації актів цивільного стану: м. Ліон 04 Округа (Рона), актовий запис № 225. Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . З червня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. З цього часу позивач разом з дитиною проживає в місті Києві, де володіє квартирою, яка належить їй на праві особистої приватної власності, де вона зареєстрована з 27.11.2001 року. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року шлюб між сторонами у справі розірвано. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), алене менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме 10.10.2016 р. і до його повноліття, а саме до [INFO] . На думку позивача, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю жодним чином не порушує право батька на піклування про сина. За таких підстав, позивач просить суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року роз"єднано в окремі провадження позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, позовну заяву передано для реєстрації та автоматизованого розподілу. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2018 року та постановою Верховного суду від 27 лютого 2019 року, відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та призначено дану справу до судового розгляду. (а.с.16) У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що відповідач також має бажання проживати разом з сином, у зв"язку з чим звернувся до Суду високої інстанції у сімейних справах м. Парижа (Франція) з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з батьком. Судовий розгляд триває. Третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не забезпечила явку свого представника. У клопотанні просить розглянути справу без участі їх представника, врахувавши висновок № 100-20283 від 20.11.2017 р. про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір" ю . Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладено шлюб, зареєстрований органом реєстрації актів цивільного стану м. Ліон 04 округа (Рона), актовий запис № 225, що стверджується копією свідоцтва про шлюб у перекладі з французької на українську мову, апостильоване 25.07.2017 року. [INFO] у сторін у справі народився син - [PERSON] . Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 54) Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), алене менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме 10.10.2016 р. і до його повноліття, а саме до [INFO] . Клопотання про визнання та виконання на території Французької Республіки рішення Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення аліментів з [PERSON] 22 листопада 2017 року на підставі Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання 2007 року надіслано до компетентного органу Французької Республіки. Малолітній [PERSON] проживає разом з матір"ю [PERSON] у двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.11.2001 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко І.В. Позивач одна зареєстрована в даному житловому приміщенні. Малолітня дитина не зареєстрована за місцем проживання у зв"язку з відсутністю дозволу батька на реєстрацію. [PERSON] має постійну роботу, працює юристом - консультантом в "МФК Світовий банк". Батько дитини [PERSON] є громадянином Республіки Аргентина, проживає в орендованій квартирі у м. Париж Франція, де він працює штатним працівником в ЮНЕСКО. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] посилається на те,що між сторонамиу справі існує спір щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти таких доводів позивача та зазначив, що [PERSON] також має бажання проживати разом з сином, у зв"язку з чим звернувся до Суду високої інстанції у сімейних справах м. Парижа (Франція) з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з батьком. Відповідно до статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч. 4-6 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , є громадянином України. Позивач зазначає, що син має мешкати разом з нею, оскільки дитина прихильна більше до матері. Вона матеріально забезпечує сина всім необхідним для його фізичного, духовного та морального розвитку. На підтвердження своїх доводів посилається на проведену роботу психолога Центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації з малолітнім [PERSON] , в ході вивчення психологічного стану малолітнього та його особистісних характеристик було встановлено, що дитина активна, комунікабельна, легко йде на контакт. Під час зустрічей перебував в гарному настрої, залюбки розповідав про себе, свою сім"ю (маму, бабусю та дідуся) та друзів. Розвиток дитини відповідає його віку. Спокійний, врівноважений, допитливий, приязно налаштований до оточуючих, ввічливий та вихований. Має емоційний зв"язок зматір"ю. Хлопчик турбується про маму, всіляко прагне допомагати їй. щиро демонструє свої почуття до неї та прагне до постійного спільного контакту. Роль значущого дорослого чоловіка виконує дідусь, батько матері. [PERSON] взагалі не має уявлення про свого батька. Емоційний зв2язок з батьком [PERSON] не наявний. Дитина не ідентифікує його як свого батька і не розуміє свого родинного зв"язку з ним. (а.с. 24 т.2) З наданого Органом опіки і піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації висновку № 100-2283 від 20.11.2017 р. вбачається, що батько [PERSON] 20.10.2017 р. особисто приходив до служби у справах дітей з представником, який від імені батька написав звернення з поясненнями від 20.10.2017 р. про сприяння в організації сімейної медіації, проте документів, необхідних для розгляду питання про визначення місця проживання, не надали. За адресою: [ADDRESS] , працівником Служби у справах дітей 26.10.2017 р. проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з"ясовано, що умови для проживання та виховання малолітнього створено належним чином. Для дитини виділена окрема кімната, спальне місце, робоча та ігрова зони, а також шафа для речей. Наявна достатня кількість дитячих іграшок та одягу відповідно до віку та статі. Орган опіки і піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір"ю [PERSON] (а.с. 22 т.2) Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про визначення місця проживання дитини з нею ґрунтується на законі. При вирішенні позовних вимог про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , 2014 року народження, суд виходить виключно з інтересів дитини. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved