Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ", звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на його користь суму заборгованості за договором надання фінансових послуг № 180729-153418 від 29.07.2018 в загальному розмірі 70185,93 грн. Позов обґрунтований тим, що 29.07.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 180729-153418 на суму 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів, шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на офіційному сайті www/bistrozaim.ua. Дата початку нарахування відсотків розпочинається з 29.07. 2018 року. Позичальник також зобов`язався при виникненні заборгованості сплатити неустойку у вигляді штрафу та пені. Разом з тим, при простроченні виконання грошового зобов`язання він має сплатити кредитору 3% річних від простроченої суми та інфляційні витрати. ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів, перерахувавши кошти за кредитним договором на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay». Так, відповідно до довідки, наданої ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на підтвердження виконання переказу 29.07.2018 19:22:57, відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 3000 грн. Відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув позику у встановлений термін, в зв`язку з чим станом на 01.07.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 70185,93 грн., яка складається з: 3000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 62940,00 грн. - заборгованість за відсотками; 1273,44 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2972,49 грн. - 3% річних від простроченої суми. Позивач, посилаючись на те, що заборгованість до теперішнього часу не погашена, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованість за Договором надання фінансових послуг №180729-153418 від 29.07.2018 року в розмірі 70185,93 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 09.08.2021 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Позивач повідомлявся про розгляд вказаної справи належним чином за адресою реєстрації, про що свідчать конверти, які повернулись на адресу суду без вручення, проте у встановлені строки відзив на позов не надійшов. Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.05.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ" зареєстровано як юридичну особу 28.09.2016, основний вид економічної діяльності, 64.92 інші види кредитування. 29.07.2018 року [PERSON] підписав заяву-анкету № 180729-153418 , в якій просив товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ" надати кредит на особисті потреби у розмірі 3000,00 грн, строком на 16 днів до 13.08.2018 року. Відповідно вказаної заяви визначений розмір процентів - 3% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних) та відповідальність за невиконання умов надання кредиту, а саме сплата неустойки у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пені у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день 5,02%, на 30-й день 7,67%. На підтвердження заповнення вказаної заяви-анкети у електронній формі позивачем надано інформацію щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладання електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій, в якій зазначено покрокові дії заявника щодо внесення інформації для заповнення заяви для отримання кредиту з 15.23.15 по 19.22.51 29.07.2021 року на картку [NUMBER] . Отримання коштів за вказаною заявою підтверджується відповіддю на запит позивача ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" за вих. № 510 від 01.07.2021 р. щодо підтвердження переказу грошових коштів на картку банку COMMERCIAL BANK PRIVATBANK 29.07.2018 19.22.48 у сумі 3000,00 грн. та випискою по рахунку № [NUMBER] [PERSON] від 15.09.2021 року, яку надано на запит суду АТ КБ "ПРИВАТБАНК", з якої вбачається, що 29.07.2018 року на рахунок відповідача здійснено переказ у сумі 3000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості станом на 01.07.2021, залишок боргу [PERSON] складає 70185,93грн, з яких заборгованість складається з тіла кредиту 3000,00 грн, проценти за користування кредитом - 62940,00 грн., індекс інфляції за весь період прострочення - 1273,44 грн., 3% річних від простроченої суми -2972,49 грн. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору позичальник [PERSON] отримав кошти у розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 16 днів, із сплатою відсотків у розмірі 960,00 грн. Крім того, сторонами обумовлена відповідальність за невиконання умов договору у вигляді пені. Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач лише частково надав кошти відповідачу, а саме сплатив 909,53 грн. відсотків та 290,47 грн. пені 15.08.2018 року та 290,47 грн. відсотків і 1209,53 грн. пені 05.09.2018 року. Таким чином, взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою у повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 3 000 грн та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 29.07.2018 року по 13 серпня 2018 року в сумі 960, 00 грн (60*16=960 гр.), які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача за вирахуванням суми, яку сплатив відповідач. Заборгованість за відсотками за період з 14 серпня 2018 року по 01 липня 2021рік задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Положеннями статей 1046, 1049 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору № 180729-153418 від 29.07.2018 року ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» надало позичальнику суму позики строком на 16 днів - до 13.08.2018 року. Тобто, позикодавець за вказаним договором має право нарахування та стягнення відсотків у межах погодженого сторонами строку кредитування - до 13.08.2018 року, а тому вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 14 серпня 2018 року по 01 липня 2021року є безпідставною. В частині вимог про стягнення з відповідача коштів в порядку ч. 2 ст.625 ЦК України суд враховує наступне. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із розрахунку збитків від інфляції та розрахунку 3 відсотків річних, за період з 14.08.2018 року по 01.07.2021 року вбачається, що нараховано збитки від інфляції - 5718,48 грн за весь період прострочення та 3 відсотки річних всього 2972,49 грн від простроченої суми. Проте, вказані суми нараховані з урахуванням відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 14.08. 2018 року по 01.07. 2021 року. Враховуючи, що відповідач частково повернув кошти позивачу, у сумі 909,53 грн. 15.08.2018 року та 290,47 грн. 05.09.2018 року, а всього 1200,00 грн. у рахунок погашення відсотків за користування кредитом, то заборгованість позивача складає: за тілом кредиту в сумі 3000,00 грн та процентів за користування кредитом в сумі 960,00 грн, що підлягали сплаті до 13.08.2018 р., а всього (3960,00 грн. - 1200,00 грн. сплачених коштів відповідачем=2760,00 грн.), які є доведеними, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути індекс інфляції за весь період прострочення від суми заборгованості 2760,00 грн. в сумі 616,58 грн. та 3% річних в сумі 245,68 грн., а всього (2760,00+616,58+245,68) = 3622,26 грн. У відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений останнім, судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Outcome: partial