Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить поновити її в батьківських правах відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], визначити місце проживання малолітньої дитини разом з нею та зобов"язати відповідачів повернути їй малолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є матірью [PERSON], яка народилась [INFO] Після народження дитини мати її чоловіка [PERSON] вимагала від сина вигнати її з їхнього будинку. Коли вона намагались піти з дому, дитину у неї відібрали відповідачі. Після цього дитина залишилась мешкати разом з чоловіком та його батьками. Вона приїзжала до доньки, дарувала їй подарунки, одяг, передавала чоловікові гроші на утримання доньки. Батько дитини [PERSON] помер [INFO] Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 02.06.2005 року її було позбавлено батьківських прав по відношенню до доньки, [PERSON], [INFO]. Про дане рішення їй не було відомо, вона його не отримувала. Ввважає, що після смерті батька дитини, перебування дитини в родині [PERSON], незадовільно впливає на її виховання та здоров"я. В зв"язку з чим вона вимушена була звернутися до суду з вище вказаним позовом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з наведених підстав, просили позов задовольнити. Представник відповідача та відповідачі в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачка після народження дитини через 2 місяці виїхала з с.Андріївка і місце її знаходження їм було невідомо. Їх син в травні 2005р. звернувся до суду з позовом про позбавлення позивача батьківських прав. Рішенням Балаклійського районного суду [PERSON] було позбавлено батьківських прав. Відповідачі не заперечують, що в подальшому позивач приїзджала та зустрічалася з донькою, надавала їй подарунки, одяг, спілкувалась з нею. Наполягали, щоб дитина залишилась з ними. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Пояснила, що питання щодо доцільності поновлення у батьківських правах позивача розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, яка прийшла до висновку про доцільність поновлення [PERSON] в батьківських правах відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення сторін, свідків дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Так, позивач [PERSON] з 2003р.по 2005р. перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER], позивач є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 02.06.2005 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав по відношенню до доньки, [PERSON], [INFO] /а.с.15/ Згідно копії актового запису про смерть №94 від 15.07.2014р. [PERSON] помер [INFO] /а.с.123/.Опіку над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] , нікто не оформлював. 16.02.2015р. Вовчанська районна державна адміністрація Харківської області, розглянувши заяву позивача, надала висновок про доцільність поновлення у батьківських правах [PERSON] стосовно [PERSON], [INFO] (а.с.44-45) зважаючи на наступні обставини. Так, згідно довідки Вовчанської міської ради №63 від 04.02.2015р. [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON], [INFO] /а.с.29/ З довідок КЗОЗ "Вовчанської центральної районної лікарні" вбачається, що [PERSON] на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувала /а.с.36/. Відповідно до інформації МВСУ [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, в розшуку не перебувала /а.с.38/ Згідно довідки про доходи [PERSON] працює в ОДО "МСК" страховим агентом та отримує заробітну плату /а.с.27/ Актом обстеження житлово-побутових умов встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], разом з матірью [PERSON] та донькою [PERSON]. Вказаний будинок знаходиться у задовільному стані, створені всі необїідні умови для проживання дітей /а.с.43/ Мати позивача - [PERSON] надала письмову заяву про згоду на проживання в її домоволодінні по [ADDRESS], онуки [PERSON]/а.с.42/. Відповідно до ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. В судовому засіданні була оглянута архівна цивільна справа №2-1252/05 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Так, підставою для подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав було вказано, що [PERSON] з дня народження дитини вела аморальний образ життя, пиячила, вела бродяжий спосіб життя, дитину не утримувала, вихованням її не займалась, покинула дитину і місце її перебування було невідоме. Із письмових доказів до позову надано рішення №131 від 18.05.2005р. Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області, згідно якого опікунська рада розглянула заяву [PERSON] та вирішила прохати Балаклійський районний суд позбавити [PERSON] батьківських прав /а.с.4 архівна справа/, а також акт від 12.05.2015р.про обстеження житлових умов родини [PERSON] /а.с.6 архівної справи/ В архівній справі є висновок опікунської ради про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Мотиви позбавлення батьківських прав такіж, що і вказані у позовній заяві /а.с.11 архівної спраи/. 02.06.2005р. відбулося судове засідання та позов [PERSON] було задоволено /а.с.12-15 архівної справи/. так, в рішенні суду від 02.06.2005р., судом було вказано, що згідно ст.164 СК України, мовою оригінала " батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини". Суд, проаналізував данне рішення суду, вважає, що відповідач [PERSON] не була належним чином повідомлена про судове засідання, про що свідчить те, що в справі відбулося одне судове засідання 02.06.2005р. Крім того, до справи в якості третьої особи не було залучено органи опіки та піклування Андріївської селищної ради Балаклійського району. З невідомих для суду підстав, без достатніх доказів 02.06.2005р. [PERSON] позбавили батьківських прав.Судом встановлено, що з часу позбавлення батьківських прав позивач має постійне місце роботи та має стабільний заробіток, має постійне місце проживання, в якому обладнана кімната для проживання дитини, цікавиться життям дитини, про що свідчать фотознімки, за місцем мешкання позивачка характеризується задовільно. Як встановлено судом на теперішній час малолітня [PERSON] мешкає разом з відповідачами в [ADDRESS]. Разом з ними також мешкає донька відповідачів [PERSON], [INFO], яка перебуває га обліку у лікаря психіатра з диагнозом шизофренія /а.с.106, 163/. Опіка над дитиною не встановлено. При вирішенні судом питання про визначення місця проживання дитини, суд звертає увагу на те, чи мають вони реальну можливість займатися дитиною, створити їй необхідні умови для виховання й розвитку; рід діяльності кожного з батьків, режим їхньої роботи, наявність у родині матері (батька) осіб, здатних надати допомогу в догляді за дитиною (бабусь, дідусів, інших родичів), матеріальне становище батьків і т.п. Відповідно до ст.7 СК України, суд при розгляді справ про визначення місця проживання дітей, повинен «максимально можливо враховувати інтереси дитини». Статтею 9 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, держава має забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішення, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо визначення місця проживання дитини. Згідно принципів Декларації прав дитини, дитина може бути розлучена із матір'ю лише у винятковій ситуації, такої виняткової ситуації судом не встановлено. Виходячи з обставин справи, суд приходить до висновку, що комфортне проживання та належне виховання дитини буде забезпечено у разі проживання разом із матір'ю. При цьому суд враховує вік дитини - 10 років. Дитина в такому віці безумовно потребує материнської опіки та проживання у звичній для неї обстановці. Судом встановлено, що позивачка не перешкоджає спілкуванню дитини із бабусею та дідусем, відповідачі певний час без дозволу матері утримували доньку у себе, що може вплинути на психіку дитини. Всі ці обставини в сукупності доводять, що в даний час, враховуючи інтереси малолітньої дитини, її доцільно передати на проживання до матері. Суду не надано переконливих доказів того, що дитина повинна проживати із відповідачами і її проживання з матір'ю може негативно вплинути на виховання та емоційний стан. Кращі матеріально - побутові умови життя відповідачів та інші формальні причини не можуть бути підставою для передачі їм дитини. Суд вважає, що інтереси дитини повинні бути понадусе і відстоювання інтересів дитини можуть бути покладені на позивача [PERSON], яка є матірью, оскільки відстуні перешкоди по позбавленню її батьківських прав. Так змінилась поведінка позивача, має постійне місце роботи, проживає з матірью та донькою в домоволодінні по [ADDRESS], в якому є всі необхідні комунально-побутові удобства. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не подавали документи на оформлення опікунства відносно онуки. Суд враховує також вік та стан здоров"я відповідачів. Твердження відповідачів, що позивач залишила дитини в 3-х місячному віці критично відноситься до цих пояснень. Так, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], (брат, сестра та мати позивача) пояснили, що після народження дитини в 2005р., відповідачі по справі стали погано відноситься до позивачки, чоловік бив її, по усній домовленості між ними вона залишила дитину в сім"ї відповідачів. Такі дії позивачки в їхньому середовищі являються нормальним явищем. Про те, що позивачка позбавлена батьківських прав стало відомо в січні 2015р., коли позивачка стала оформлювати документи на поновлення батьківських прав. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], сусіди позивача, пояснили, що позивач постійно мешкає за адресою [ADDRESS]. Вона мешкає в хорошому будинку, матеріально забезпечена. Позивач навідувалась до доньки в с.Андріївка, передавала їй одяг, подарунки. Бабуся та дідусь не бажали, щоб мати спілкувалась з донькою. Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] не мають доказового значення по справі. Згідно п.19 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", необхідно перевірити наскільки змінилась поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач здатна виконувати свої обов'язки по вихованню доньки, її утриманню, тому суд в інтересах дитини, вважає за можливе поновити відповідача у батьківських правахта повернути дитину матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved