Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позов та його обґрунтування 04.01.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 30.12.2020, за підписом позивача - [PERSON] , в якій позивач просить визнати за нею майнові (речові) права на об`єкт інвестування (незавершеного будівництва), а саме на квартиру з номером об`єкта інвестування [ADDRESS] , загальною площею 67,77 кв.м., проектна житлова площа 36,00 кв.м., секція 1.1, поверх 10, кількість кімнат - 2 (дві). Позовні вимоги обґрунтовано, зокрема, наступним: «У березні 2018 року [PERSON] вирішила придбати житло. Ріелтор запропонував позивачу придбати у ПрАТ «Транспортні системи» майнові права на квартиру [ADDRESS] . Позивач погодилася придбати у ПрАТ «Транспортні системи» майнові права на квартиру [ADDRESS] . Після досягнення попередньої домовленості про придбання майнових прав на вказану квартиру 19.03.2018 між позивачем та ПрАТ «Транспортні системи» (в особі його генерального директора [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , тел. [NUMBER] . який діє на підставі статуту) було укладено Договір про відступлення права вимоги та про заміну сторони у зобов`язані, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазур О.ІО. та зареєстровано в реєстрі за № 114. За цим договором (п. 1.) ПрАТ «Транспортні системи» в повному обсязі передає позивачу свої права та обов`язки, а позивач набуває в повному обсязі належні та закріплені за ПрАТ «Транспортні системи» права та обов`язки і стає стороною Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135, укладеного 22.01.2018 між ТОВ «ІБК «Обрій» в особі заступника директора з економіки та фінансів Анзіна Романа Олексійовича, який діє на підставі наказу №11 від 21.04.2017 та ПрАТ «Транспортні системи» в особі його генерального директора Пархоменка М.І. щодо передачі у власність майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме, на квартиру [ADDRESS] , з урахуванням в майбутньому присвоєної поштової адреси об`єкту нерухомості. При цьому позивач зобов`язується сплатити на користь ПрАТ «Транспортні системи» грошові кошти за право вимоги (майнові права) у сумі 914 900,00 грн. (п. 8 договору). Об`єкт нерухомості має наступні технічні характеристики: проектна загальна площа 67,77 кв.м, проектна житлова площа 36.00 кв.м, секція 1.1. поверх 10. кількість кімнат 2 (дві). В результаті повної сплати вартості майнових прав, згідно умов п. 10 Договору про відступлення права вимоги та про заміну сторони у зобов`язані. ПрАТ «Транспортні системи» зобов`язується не пізніше 3-х робочих днів з моменту отримання повної оплати вартості за цим договором, повідомити ТОВ «ІБК «Обрій» про передачу своїх прав та обов`язків за договором № 2,94-11/135 від 22.01.2018. Тоді ТОВ «ІБК «Обрій», згідно п. 2.2. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135 , повинна надати документи, необхідні для оформлення права власності на квартиру. 19.03.2018 бухгалтер [PERSON] разом з генеральним директором ПрАТ «Транспортні системи» [PERSON] отримали від мене грошову суму у розмірі 457 450,00 грн готівкою в якості часткової оплати вартості майнових прав, що придбаваються за Договором про відступлення права вимоги та про заміну сторони у зобов`язані. Вказаний факт підтверджується п. 8 такого договору. В подальшому, на виконання умов н. 8 Договору про відступлення права вимоги та про заміну сторони у зобов`язані, позивач перерахувала на банківський рахунок ПрАТ «Транспортні системи» № [NUMBER] решту грошових коштів: 27.04.2018 - 153 000,00 грн; 04.07.2018 - 153 000,00 грн; 28.08.2018 - 151 450,00 грн. Копії довідки (УКРСИББАНКУ) вих. № 81-5-27/43 від 30.01.2018 (оригінал наявний у відповідача-1), платіжного доручення № 1 від 27.03.2018; платіжного доручення № 2 від 04.07.2018; платіжного доручення № 3 від 28.08.2018 додаються, оригінали наявні у позивача. Таким чином, позивач у повному обсязі виконала свої зобов`язання та перерахувала грошові кошти в сумі 914 900,00 грн на користь відповідача-1 та має законні очікування, що відповідачі в свою чергу також виконають свої договірні зобов`язання з метою набуття права власності на квартиру [ADDRESS] . Однак, станом на дату подачі цього позову відповідачі, в порушення п.п. 3, 10 Договору про відступлення права вимоги та про заміну сторони у зобов`язані свої зобов`язання не виконують, житловий будинок не добудований та не введений в експлуатацію. Позивачем не набуто право власності на повністю профінансований об`єкт нерухомості, відповідачі майнові права позивача на об`єкт інвестування не визнають, умови договору не виконують. Так, сплативши на користь ПрАТ «Транспортні системи» повну вартість майнових прав за Договором про відступлення права вимоги та про заміну сторони у зобов`язані, позивач звернулась до ТОВ «ІБК «Обрій» з проханням надати необхідні для оформлення права власності на квартиру документи. У відповідь на таке звернення представник ТОВ «ІБК «Обрій» повідомив, що Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135 від 22.01.2018, стороною якого стала позивач, їх товариством не укладався. А тому, товариство не має перед позивачем будь-яких зобов`язань. Разом з цим також було повідомлено, що з приводу продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] , між їх товариством і ПрАТ «Транспортні системи» укладено інший договір - Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1.74-01К40-12022018-МП від 12.02.2018. При цьому, свої грошові зобов`язання за цим договором ПрАТ «Транспортні системи» виконує неналежним чином. Копія Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1.74-01К40-12022018- МП від 12.02.2018 додається, оригінал наявний у відповідачів. Отже. група службових осіб ПрАТ «Транспортні системи», ТОВ «ІБК «Обрій», вступили у попередню змову і поставили собі за мету шляхом обману заволодіти грошовими коштами позивача. Для досягнення своєї протиправної мети, службові особи названих товариств використали існуючі між ними господарські відносини. Так, на основі укладеного між ними договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1.74-01К40-12022018-МП від 12.02.2018 (дійсного), такі особи створили підроблений аналог - договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135 від 22.01.2018, предметом якого є те саме майно, що і в першому договорі майнові права на квартиру [ADDRESS] . Крім цього, вищевказаними особами було створено підроблені довідки - довідку ТОВ «ІБК «Обрій» від 02.03.2018 вих. № 115-375, (що містить згоду на заміну сторони у зобов`язанні) та довідку ТОВ «ІБК «Обрій» від 02.02.2018 вих. № 114-367 (що підтверджує повну сплату ПрАТ «Транспортні системи» вартості майнових прав в сумі 1 111 428.00 грн). Для посвідчення Договору про відступлення права вимоги та про заміну сторони у зобов`язані, (згідно якого позивач придбавала у ПрАТ «Транспортні системи» майнові права на квартиру [ADDRESS] ) генеральний директор і бухгалтер ПрАТ «Транспортні системи» надали нотаріусу [PERSON] оригінали (для огляду) і копії підроблених документів, а саме: Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135 від 22.01.2018. Довідки ТОВ «ІБК «Обрій» від 02.03.2018 вих. № 115-375 (що містить згоду на заміну сторони у зобов`язанні). Довідки ТОВ «ІБК «Обрій» від 02.02.2018 вих. № 114-367 (що підтверджує повну сплату ПрАТ «Транспортні системи» вартості майнових прав в сумі 1 111 428,00 грн). Оскільки вказані документи містили неправдиві відомості, генеральний директор і бухгалтер ПрАТ «Транспортні системи» ввели позивача і нотаріуса [PERSON] в оману. Після оплати позивачем повної вартості майнових прав бухгалтер [PERSON] і генеральний директор ПрАТ «Транспортні системи» [PERSON] перестали відповідати на телефонні дзвінки і листи, а представники ТОВ «ІБК «Обрій», як уже зазначалось - заявили про свою непричетність до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135 від 22.01.2018. У зв`язку з цим представником позивача до ТОВ «ІБК «Обрій» було направлено адвокатський запит. В адвокатському запиті № 31/05-19-1 від 31.05.2019, адресованому ТОВ «ІБК «Обрій» просилося: - повідомити реквізити договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру( [ADDRESS] ), укладеного між ТОВ «ІБК «Обрій» і ПрАТ «Транспортні системи», а саме: номер, дату укладання; П.1.Б., посади осіб, які його підписували (з кожної сторони) та надати копію такого договору; - повідомити, чи виконали сторони такого договору взяті на себе обов`язки по сплаті і передачі майнових прав (в якому обсязі); - повідомити, чи підписувався між ТОВ «ІБК «Обрій» і ПрАТ «Транспортні системи» акт приймання-передачі майнових прав па вказану квартиру; - повідомити, чи видавало ТОВ «ІБК «Обрій» довідку від 02.02.2018 вих. № 114- 367, що підтверджує повну сплату ПрАТ «Транспортні системи» майнових прав на квартиру [ADDRESS] ; - повідомити, чи видавало ТОВ «ІБК «Обрій» довідку від 02.03.2018, вих. № 115- 375, що містить згоду на заміну сторони у зобов`язанні; - назвати перелік документів та дій, необхідних для підписання акту приймання-передачі майнових прав на квартиру [ADDRESS] , а також на оформлення щодо неї права власності за [PERSON] . У відповідь на адвокатський запит надійшов лист директора ТОВ «ІБК «Обрій» Поповича В.В. № 767 від 07.06.2019, в якому, між іншим, зазначається: «Договір купівлі-продажу на квартиру [ADDRESS] - №2,94-11/135 від 22.01.2018, на який посилається Ваш клієнт [PERSON] між ТОВ «ІБК «ОБРІЙ» та ПрАТ «Транспортні системи» - не укладався!» «На квартиру [ADDRESS] по договору №2,94,11/135 від 22.01.2018 довідку вії) 02.02.2018 №114-367, що підтверджує повну сплату ПрАТ «Транспортні системи» - ТОВ «ІБК «ОБРІЙ» не видавало». «На квартиру [ADDRESS] по договору №2,94.11/135 від 22.01.2018 довідку від 02.02.2018 №115-375,що містить згоду на заміну сторони у зобов`язанні - ТОВ «ІБК «Обрій» не видавало». «... у [PERSON] немає законних підстав по документам (договір №2,94,11/135 від 22.01.2018, довідка від 02.02.2018 №114-367, довідка від 02.02.2018 №115-375), які мають явні ознаки підроблення здійснювати юридичні дії по оформленню прав власності на квартиру [ADDRESS] ». Таким чином, група службових осіб ПрАТ «Транспортні системи», ТОВ «ІБК «Обрій» і посадових осіб правоохоронних органів, діючи за попередньою змовою, склали і використали завідомо підроблені документи, після чого шляхом обману заволоділи грошовими коштами позивача у сумі 914 900,00 грн, чим завдали останній майнової шкоди. У зв`язку з вищенаведеним Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 62019100000000882 від 09.07.2019 за ч. 4 ст. 190 КК України, щодо того, що група службових осіб ПрАТ «Транспортні системи», ТОВ «ІБК «Обрій» і посадових осіб правоохоронних органів, діючи за попередньою змовою, склали і використали завідомо підроблені документи, після чого шляхом обману заволоділи грошовими коштами [PERSON] у сумі 914 900,00 грн (в особливо великих розмірах). В даному кримінальному провадженні [PERSON] є потерпілою стороною (копія витягу з ЄРДР додається, оригінал міститься в матеріалах кримінального провадження). Наразі кримінальне провадження № 62019100000000882 від 09.07.2019 за ч. 4 ст. 190 КК України по підслідності передано до Печерського УП ГУ НП у м. Києві та останнім здійснюється подальше досудове розслідування цього кримінального провадження (копія листа від 09.12.2020 № 11-0-1184/аз/03-2020вих додається, оригінал наявний у Позивача). Окрім цього, в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває справа № 760/16822/20 (провадження № 1-кп/760/2376/20 від 31.07.2020) за заявою ошуканих потерпілих інвесторів на квартири в житловому багатоквартирному будинку [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] по обвинуваченню посадових осіб ПрАТ «Транспортні системи» та інших пов`язаних з ним осіб: [PERSON] (директор), [PERSON] (бухгалтер). [PERSON] (ріелтор) роздруківка з сайту Судова влада України додається, електронні докази. У зв`язку з не введенням в експлуатацію об`єкту нерухомості, ухиленням від виконання своїх зобов`язань відповідачами, позивач позбавлена законної можливості підтвердити свої права на об`єкт інвестування шляхом реєстрації права власності на нього в Реєстрі речових прав на нерухоме майно та вимушена з метою захисту своїх прав звернутися до суду з даним позовом про визнання майнових прав на об`єкт інвестування». Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.01.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду у загальному позовному провадженні, підготовче засідання призначено на 04.02.2021. Іншою ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.01.2021 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову у даній цивільній справі. Заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, внесення будь-яких змін до записів Державного реєстру речових прав щодо нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] . Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04.02.2021 підготовче засідання було відкладено на 25.02.2021. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25.02.2021 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні на 30.03.2021. У судове засідання 30.03.2021 з`явилися представники [PERSON] та ТОВ «ІБК «Обрій». Присутнім у судових засіданнях представникам оголошувався склад суду та роз`яснювалось право на відвід. Відводів складу суду не заявлено. Щодо повідомлення ПрАТ «Транспортні системи» про судові засідання Суд наголошує, що всі судові документи у справі направлялись на офіційну (юридичну) адресу ПрАТ «Транспортні системи», яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Тому з метою повідомлення заявника була використана правильна адреса. При цьому іншої адреси (наприклад, для листування, а/с, тощо) такого підприємства матеріали справи не містять. Поштові конверти, які направлялись на юридичну адресу ПрАТ «Транспортні системи», повернуті відділом поштового зв`язку з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Докази існування об`єктивно непереборних підстав, які унеможливлюють отримання ПрАТ «Транспортні системи» поштової кореспонденції за його юридичною адресою у суду відсутні. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах. Отже, на думку суду, юридична особа зобов`язана забезпечити отримання кореспонденції за адресою, яка визначена нею як офіційна (юридична), а направлення на таку адресу судової кореспонденції, за відсутності заяви особи про наявність іншої адреси для кореспонденції, є належним повідомленням. Відповідно до ч. 10 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю. За таких обставин суд вчинив всіх передбачених законом та залежних від нього заходів щодо належного повідомлення ПрАТ «Транспортні системи» про судові засідання та дане судове провадження. За таких обставин невручення поштової кореспонденції ПрАТ «Транспортні системи» відбулось не з вини суду. При цьому, суд, зокрема, враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 910/9836/18, за змістом якої: «в Рішенні Європейського суду з прав людини "В`ячеслав Корчагін проти Росії" було зазначено наступне. Конвенція має на меті гарантувати практичні та ефективні права, а не ті, які є теоретичними або ілюзорними (див., серед багатьох інших органів, Cudak v. Lithuania [GC], no. 15869/02, § 58, ECHR 2010) . Право на публічні слухання було б безпідставним, якщо сторона у справі не була проінформована про слухання таким чином, щоб мати можливість бути присутнім на ній, якщо він або вона вирішить скористатися своїм правом з`явитися (на таке слухання), як це встановлено у внутрішньому законодавстві (див. Yakovlev v. Russia, no.72701/01, § 21, 15 March 2005). Пункт 1 статті 6 не може бути витлумачений як присвоєння сторонам права одержувати особливу форму вручення судових документів, наприклад, зареєстрованою поштою (див. Kolegovy v. Russia, no. 15226/05, § 40, 1 March 2012; Perihan and Mezopotamya Basэn Yayэn A.Ю. v. Turkey, no. 21377/03, § 39, 21 January 2014; and Avotiтр v. Latvia [GC], no. 17502/07, § 119, ECHR 2016). Проте, Суд вважає, що в інтересах здійснення правосуддя сторона повинна бути поінформована про судове засідання таким чином, щоб не тільки знати дату, час і місце слухання, а й мати достатній час підготувати свою справу і бути присутнім на судовому засіданні (див. Kolegovy, cited above, § 40, and the cases cited therein, and Aћdajiж v. Slovenia, no.71872/12, § 48, 8 October 2015). Що стосується застосовних положень російського законодавства, Суд зазначає, що у таких справах вони передбачали усне слухання (див. Пункт 34 вище), а суд першої інстанції визнав, що воно є доречним і у справі заявника (див. пункт 14 вище). Крім того, згідно з російським законодавством повідомлення повинні бути направлені до "місця проживання", яке в даному випадку відповідає зареєстрованій адресі проживання заявника (див., у зв`язку з цим, пункти 34 і 42 вище; див. також Sergey Smirnov v. Russia, no. 14085/04, §§ 29-30, 22 December 2009). Незважаючи на те, що матеріали справи, що надходять до Суду, не містять конкретних доказів, таких як поштові відмітки, що стосуються відправлення рішення суду від 12 серпня 2014 року, сам заявник визнав у національному провадженні, що ці рішення суду були направлені на його адресу і потім були повернуті суду як не доставлені (див. пункт 31 вище). Тому немає сумніву, що з метою повідомлення заявника була використана правильна адреса. Далі, Суд зауважує, що відповідно до пункту 1 статті 123 особа вважається належним чином повідомленою, коли суд "мав інформацію про отримання адресатом" копії рішення про реєстрацію позовної заяви або заяви про порушення справи у справі, або інший доказ отримання адресатом інформації про порушене судочинство. Стаття 123 § 4 передбачала кілька варіантів, коли особи "вважаються повідомленими". Зокрема, адресат вважався належним чином повідомленим, якщо (i) незважаючи на поштове повідомлення, одержувач не з`явився, щоб отримати копію судового акта, надісланого господарським судом у встановленому порядку, про який поштова організація повідомляє господарський суд; або (ii) копія судового акта не була подана, оскільки адресат не знаходився за зазначеною адресою, про що поштова організація повідомляє господарський суд із зазначенням джерела такої інформації. Суд нагадує, що його завдання не полягає в тому, щоб розглядати in abstracto внутрішні правила сповіщення, а радше розглянути, з належним урахуванням усіх обставин справи, чи були дотримані гарантії статті 6 Конвенції. Стаття 6 Конвенції не передбачає жодного конкретного методу для надіслання повідомлень про слухання чи судові рішення (див. пункт 65 вище). Заявник стверджував на національному рівні та перед цим Судом, що він не отримав жодних повідомлень щодо судового розгляду та апеляційного провадження, а також, що суди мали б бути більш ретельними щодо надіслання повідомлень про розгляд його до справи, наприклад, шляхом надіслання кореспонденції на його фактичну адресу проживання, за допомогою телефонного зв`язку або іншим методом, який дав би їм впевненість, що відповідач був поінформований про дату (дати) слухання. Зі свого боку, Суд зазначає, що в межах конкретної судової стадії провадження проти заявника сторонами не заперечувалося, що повідомлення про винесення рішення і власне рішення від 12 серпня 2014 року, було надіслано на зареєстровану адресу заявника відповідно до вимог російського законодавства. Більше того, зазначається, що це повідомлення було повернуто до суду як не доставлене. Сторони, здається, не погоджуються з власне причиною такого невиконання (недоставлення). Заявник зазначив, що його було повернуто з приміткою, в якій говорилося, що адресат не знаходився за цією адресі (див. Пункт 31 вище), що може означати, що адресат не був там, щоб отримати це повідомлення або що заявник не був обізнаний, що на цю адресу може прийти повідомлення суду, тому що, наприклад, там не було поштової скриньки або чогось схожого. Уряд, натомість, зазначив, що повідомлення було повернуто, оскільки його не було отримано в поштовому відділенні протягом періоду зберігання (див. Пункт 13 вище). За відсутності переконливих доказів Суд не може зайняти певну позицію з цього питання. Незважаючи на це, такої невизначеності не існує щодо того, що після рішення господарського суду від 10 жовтня 2014 року перейти від скороченої процедури до звичайної процедури, слухання було призначене на 11 листопада 2014 року. Повідомлення було надіслано на адресу зареєстрованого місця проживання заявника, а потім повернуто назад до суду з приміткою, в якій зазначається "за закінченням терміну зберігання" як причини повернення (див. пункт 15 вище). Що стосується поведінки національних органів влади в даній справі, Суд спочатку зазначає, що вони діяли відповідно до російського законодавства, надсилаючи повідомлення на зареєстровану адресу проживання. Суд також зазначає, що господарський суд подбав про те, щоб надіслати повідомлення на місце, де знаходився бізнес (кіоски для продажу продуктів харчування) (див. пункт 16 вище). Також безперечно, що інформація, яка стосується призначених(запланованих) слухань, була своєчасною та адекватно доступною через інтернет-сторінку (веб-сайт) суду. На думку Суду, вони, таким чином, демонстрували достатню старанність, щоб дозволити заявнику, який повинен був знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень, що стосуються підприємців, визначитися з провадженням проти нього, а саме стосовно процедури оскарження у справі. З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що судом першої інстанції було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення, зокрема, відповідача про здійснення розгляду даної справи. До того ж, місцевим судом своєчасно та згідно із зазначеними вище вимогами ГПК України було направлено копію рішення суду від 10.10.2018 на адресу відповідача. При цьому, колегія суду апеляційного господарського суду вірно зазначила, що апелянт не виконав повністю ухвалу суду про усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки не надав суду апеляційної інстанції доказів існування об`єктивно непереборних підстав, які унеможливлювали апелянта отримувати поштову кореспонденцію за його місцем проживання: [ADDRESS] , тобто фактично апеляційний суд вірно взяв до уваги факт ненадання скаржником доказів, що всі чотири вищевказаних невручення сталися саме не з вини скаржника. Отже, Північний апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що наведені апелянтом норми Господарського процесуального кодексу України в обґрунтування заявленого в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підтверджують причини неотримання поштової кореспонденції за місцем його проживання. Посилання апелянта на те, що він не був присутнім у судовому засіданні, оскільки не був повідомлений по час та дати судових засідань по даній справі не відповідають обставинам справи, оскільки апелянт повідомлявся судом першої інстанції про час та місце розгляду справи, однак систематично не отримував поштову кореспонденцію». Разом з тим, суд бере до уваги, що як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення особи «належним». При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а тому не може свідчити про неправомірність його дій. Обов`язок «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника про засідання, а не забезпечити його участь в цьому засіданні. Відзив та його обґрунтування 03.02.2021 до суду від ТОВ «ІБК «Обрій» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що вказані в позовній заяві вимоги, їх нормативне обґрунтування та додані докази щодо набуття позивачем майнових прав на об`єкт інвестування - є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема, ТОВ «ІБК «Обрій» наголошується, що не має ніякого відношення до договору відступлення права вимоги та про заміну сторони у зобов`язанні від 19.03.2018, а всі умови такого договору де вказано посилання на документи, які начебто надало ТОВ «ІБК «Обрій», є підробкою. Як наслідок наразі відкрито кримінальні провадження за фактами заволодіння особами з числа ПрАТ «Транспортні системи» шляхом обману, з використанням підроблених документів, грошовими коштами фізичних осіб під виглядом продажу майнових прав на об`єкти нерухомого майна. Зважаючи на вказане ТОВ «ІБК «Обрій» вважає, що не має перерід позивачем будь-яких зобов`язань. Крім того, в обґрунтування відзиву ТОВ «ІБК «Обрій», зокрема, зазначається, наступне: «Між відповідачами був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1.74-01К40-12022018-МП, проте аж ніяк не договір 2,94-11/135 від 22.01.2018 на який вказує позивач. Кошти відповідач-2 отримував від відповідача-1 за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1.74-01К40-12022018-МП. За умовами п. 5.2.2. договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1.74-01К40-12022018-МП від 12.02.2018 відповідач-2 не надав відповідачу-1 жодних попередніх згод на відступлення майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1.74-01К40-12022018- МП від 12.02.2018. Договір відступлення права вимоги та про зміну сторони у зобов`язанні від 19.03.2018 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий № 114, укладався на підставі підроблених документів, до яких відповідач-2 не мав та не має будь-якого відношення. ТОВ «ІБК «Обрій» не вступало у змову з відповідачем-1, в рамках досудових розслідувань відсутні будь-які докази, що вказують на причетність відповідача-2 до вчинення кримінальних правопорушень, а укладання договору № 1.74-01К40-12022018- МП від 12.02.2018 свідчить про здійснення відповідачем-2 господарської діяльності у відповідності до вимог чинного законодавства. Заявлені позивачем позовні вимоги про визнання майнових прав на об`єкт інвестування є неналежним способом захисту, оскільки такі вимоги ґрунтуються на підроблених документах. Тому вважаємо, що належним способом захисту своїх прав у позивача є відшкодування збитків. Такі вимоги мають заявлятися до відповідача-1, оскільки як зазначає позивач, грошові кошти вона передавала відповідачу-1 за договором відступлення права вимоги. Враховуючи, що відповідач-2 не виявляв свою волю до вчинення правочину (договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135 від 22.01.2018), договір є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким договором особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли». Відповідь на відзив та його обґрунтування 23.02.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача звертає увагу, зокрема на таке: «Відповідачем 2 було долучено копії повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 17.05.2018 та від 28.01.2019, листа прокуратури м. Києва від 19.09.2019 № 04/2/4/2-2139-19, листа ГУНП у м. Києві Печерське управління поліції від 17.03.2019. Зазначеними доказами Відповідач 2 підтверджує факт відкриття кримінальних проваджень № 42019101020000052 від 08.02.2019 та № 12019100000000139 від 13.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 190, ст. 358 КК України, однак не зрозуміло чи саме за цими повідомленнями про вчинене кримінальне правопорушення відкриті вищезазначені кримінальні провадження. Проте, наявність вказаних кримінальних проваджень необхідно сприймати лише як інформацію до відома суду, оскільки Позивач жодного відношення до вищезазначених кримінальних проваджень не має та не перебуває у будь-якому статусі в цих провадженнях. Більше того, незрозуміло на якій стадії наразі перебувають дані кримінальні провадження, який умисел переслідували особи, які вчинили кримінальне правопорушення, чи є доведеною вина, чи притягнуто когось до кримінальної відповідальності, тощо. Натомість у позовній заяві Позивач зазначала, що наразі в Печерському УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 62019100000000882 від 09.07.2019 за ч. 4 ст. 190 КК України де Позивач є потерпілою стороною. Разом з тим, Відповідачем 2 зазначається про те, що між Відповідачами дійсно було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру №1.74-01К40-12022018-МП від 12.02.2018. При цьому, свої грошові зобов`язання за цим договором ПРАТ «ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ» виконує неналежним чином, оскільки кошти за цим договором Відповідач 2 отримував від Відповідача 1. Як вже зазначалось, Позивач на виконання умов договору сплатила Відповідачу 1 кошти вартості об`єкту інвестування в розмірі 914 900,00 грн, що в свою чергу не є авансом або завдатком. Відповідач 2 не заперечує факту укладання з Відповідачем 1 Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] та не заперечує факту сплати Відповідачем 1 коштів за Договором купівлі - продажу майнових прав. Отже, належним способом захисту буде є визнання за Позивачем майнових прав на об`єкт інвестування, а саме у повному обсязі профінансований нею об`єкт - квартиру [ADDRESS] , проектна загальна площа 67,77 кв.м, проектна житлова площа 36,00 кв.м, секція 1.1, поверх 10, кількість кімнат - 2 (дві).. Таким чином, Позивач у Договорі про відступлення права вимоги та про заміну сторони у зобов`язані стає стороною Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135 де викладено всі істотні умови, що притаманні цьому договору, оскільки предметом цього договору є об`єкт нерухомого майна, який буде в майбутньому введено в експлуатацію. В якості доказу Відповідачем 2 було долучено до відзиву на позов копію протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 14,05.2019 в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 12019100000000139 від 13.02.2019. Зазначеним доказом Відповідач 2 зазначає, що договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру №1.74-01К40-12022018-МП від 12.02.2018 було в нього вилучено. Копія протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 14.05.2019 є неналежним та недопустимим доказом в даній справі враховуючи наступне. Відомості досудового розслідування збираються в публічних інтересах та з метою виконання завдань кримінального провадження, а не в приватних інтересах сторін у цивільних справах. Звертаю увагу і той аспект, що процесуальні дії в рамках кримінального провадження становлять таємницю досудового розслідування, яку недопустимо розголошувати без дозволу. Так, згідно ч. 1 ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Як вбачається з матеріалів справи, підтвердження отримання такого дозволу Відповідачем 2 та його представником не надано. Отже, докази отримані з кримінального провадження, не можуть бути належними письмовими доказами у цивільній справі, та використані в суді без дозволу органу слідства». Заперечення та їх обґрунтування 09.03.2021 до суду надійшли заперечення ТОВ «ІБК «Обрій» щодо відповіді на відзив. В таких запереченнях звертається увага, зокрема, на наступне: «Відповідно до наказу ТОВ "ІБК ОБРІЙ" № 37 від 21.12.2017 р. "Про надання права підпису", з 22.12.2017 право першого підпису щодо договорів купівлі-продажу майнових прав належало начальнику договірного відділу [PERSON] . Тому договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1.74-01К40-12022018-МГІ від 12.02.2018 р. було підписано саме начальником договірного відділу Грамматікаті С.В., як повноважною особою. В той час в договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135 від 22.01.2018-р. підписантом зазначений Заступник директора економіки та фінансів [PERSON] , який не був наділений повноваженнями на підписання договорів купівлі-продажу майнових прав в т ч. договору № 2,94-11/135 від 22,01.2018 р. ТОВ "ІБК ОБРІЙ" продаж майнових прав здійснювало виключно через відкриті публічні аукціони з продажу майнових прав на квартири у відповідності до Порядку проведення відкритих (публічних) та інших аукціонів на Товарній біржі "Перспектива - Коммодіті" , Регламенту з організації та проведення на Товарній біржі "Перспектива - Коммодіті" відкритих публічних аукціонів з продажу майнових прав на об`єкти нерухомого майна, реєстрації та організації обігу форвардних контрактів. Крім того ТОВ "ІБК ОБРІЙ" з Товарною біржею "Перспектива-Коммодіті" був укладений договір про надання послуг з організації та проведення відкритих публічних аукціонів з продажу майнових прав на об`єкти нерухомого майна, реєстрації та організації обігу форвардних контрактів від 22.11.2016 р. №21/11-2016/152. В договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1.74-01К40-12022018-МГІ від 12.02.2018 р. йде посилання на Форвардний контракт № 33060-А придбаного Покупцем за результатами відкритого публічного аукціону з продажу майнових прав на квартири, який проводила Товарна біржа "Перспектива - Коммодіті" 21.12.2016 р. на підставі Договору купівлі-продажу деривативу № 53287-А від 12.02.2018 р. Таким чином укладенню договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1.74-01К40- 12022018-МП від 12.02.201 8 р. передувала наступна процедура укладення документів: - Форвардний контракт № 33060-А від 21.12.2016 р. та аукціонне свідоцтво № 21/12-16/33060-від 21.12.2016 р. - Договір купівлі-продажу деривативу № 53287-А від 12.02.2018 р. - Акт прийому-передачі деривативу від 27.02.2018 р. - Акт прийому-передачі (пред`явлення до виконання) форвардного контракту (№ 33060-А від 21.12.2016р.). - Договір купівлі-продажу майнових прав № 1.74-01К40-12022018-МП від 12.02.2018 р. В той же час договір № 2,94-11/135 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 22.01.2018 р. не містив жодних посилань на форвардний контракт та на проведення відкритого публічною аукціону. Якщо проаналізувати номер договору № 2,94-11/135 купівлі-продажу майнових прав на квартиру та номер договору № 1.74-01К40-12022018-МП купівлі-продажу майнових прав, то номер № 1.74-01 12022018-МП має свою логічну послідовність виходячи з проектної документації та Наказу № 10/ 2 від 10.04.2017 р. "Про нумерацію договору купівлі-продажу майнових прав", а саме: 1 - черга будівництва. 74 - номер квартири. 01 - об`єкт будівництва: житловий багатоквартирний будинок [ADDRESS] . 12022018 - дата, місяць та рік укладення договору. МП- майнові прав. Таким чином виходить номер: 1.74-01К40-12022018-МП. Така послідовність застосовується по відношенню до усіх без виключення договорів. Натомість номер підробленого договору 2,94-11/135 містить набір хаотичних цифр. Не є достовірною інформацією Позивача, яка заявляє що оригінал договору № 2,94-11/135 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 22.01.2018 р. знаходиться v Відповідачів. У Відповідача - 2 такого договору немає та не ніколи не було, оскільки Відповідач -2 не приймав жодної участі у його розробці та підписанні. Між Відповідачем -1 та ТОВ "1БК ОБРІЙ" був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1.74-01К40-12022018-МП від 12.02.2018 р. Договір № 2,94-11/135 купівлі-продажу майнових прав від 22.01.2018 р. ТОВ "ІБК ОБРІЙ" з Відповідачем -1 не укладало. Кошти Відповідач -2 отримував від Відповідача -1 за договором купівлі-продажу майнових прав № 1.74-01К40-12022018-МП від 12.02.2018 р. За договором № 2,94-11/135 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 22.01.2018 р. Відповідач - 2 коштів від Відповідача -1 ніколи не отримував. Крім того, за умовами п. 5.2.2. договору купівлі-продажу майнових прав № 1.74-01К40-12022018- МП від 12.02.2018 р. Відповідач -2 не надавав Відповідачу -1 жодних попередніх згод на відступлення майнових прав, за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1.74-01K4Q-12022018-МП від І2.02.2018 р., оскільки Відповідачем -1 не було в повному обсязі сплачено повну вартість майнових прав. Також ТОВ "ІБК ОБРІЙ" не оформляв та не підписував будь-яких довідок, в т.ч. і тих які зазначаються Позивачем у договорі відступлення право вимоги. Відповідно до пункту 1 Наказу № 10/1 від 04.04.2017 р. «Про порядок відчуження (відступлення) третім особам майнових прав» до моменту підписання акта приймання-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомого майна - відчужувати чи передавати третім особам придбані за цим договором Майнові права на Об`єкт нерухомого майна, виключно шляхом, прямих неопосередкованих відносин «Покупець-Забудовник-Новий Покупець», які оформляються в офісі компанії шляхом підписання трьохсторонньої угоди за наявності всіх Сторін та/або їх уповноважених/довірених осіб та за умови попередньої письмової згоди Продавця на таке відчуження (відступлення) та за умови попередньої сплати Покупцем, неустойки на користь Продавця у розмірі. 5% (п`ять відсотків) від вартості Майнових прав на Об`єкт нерухомого майна. Тому до договору відступлення право вимоги та про заміну сторони у зобов`язанні від 19.03.2018 р, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий № 114, що укладався на підставі підроблених документів, Відповідач - 2 не мав та не має будь-якого відношення. Є помилковим твердженням Позивача, що Відповідачі вступили у попередню змову і поставили собі за мету заволодіти коштами Позивача. Кримінальне провадження № 42019101020000052 від 08.02.2019 р. яке об`єднано з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019100000000139 від 13.02.2019 р. було відкрито за фактом за володіння особами з числа працівників Відповідача-1 шляхом обману, з використанням підроблених документів, грошовими коштами фізичних осіб під виглядом продажу майнових прав на об`єкти нерухомого майна за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 190, ст. 358 КК України. Таким чином, таке твердження Позивача, що Відповідач-2 вступив у попередню змову є помилковим та не ґрунтується на доказах». Щодо розгляду заяв та клопотань У судовому засіданні 30.03.2021 представником ТОВ «ІБК «Обрій» заявлено усно та подано суду у письмовому вигляді клопотання про призначення почеркознавчої експертизи в якій просить суд: - на вирішення почеркознавчої експертизи перед експертом поставити питання: чи виконано підпис від імені [PERSON] на договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135 від 22.01.2018, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ОБРІЙ" та приватним акціонерним товариством "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ", в графі "продавець", самим [PERSON] чи іншою особою?; - проведення судової почеркознавчої експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 03057 м. Київ, вул. Смоленська, 6; - витрати, щодо проведення експертизи покласти на позивача. Крім того у судовому засіданні 30.03.2021 представником ТОВ «ІБК «Обрій» заявлено клопотання про витребування у позивача доказів, а саме: -Оригіналу договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135 від 22.01.2018; -Оригінал довідки № 115-375 від 02.03.2018; -Оригінал довідки № 114-367 від 02.02.2018. Представник позивача щодо вказаних клопотань заперечував та просив у їх задоволенні відмовити. Суд враховує, що ч.ч.2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Враховуючи, що вказані клопотання ТОВ «ІБК «Обрій» заявлено подано з порушенням відповідних процесуальних строків та без належного обґрунтування причин подання з порушенням встановлених строків, судом залишено їх без розгляду Фактичні обставини, встановлені судом Як стверджує позивач та не спростовано матеріалами справи, 19.03.2018 між [PERSON] та ПрАТ «Транспортні системи» (в особі його генерального директора [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , тел. [NUMBER] . який діє на підставі статуту) укладено Договір про відступлення права вимоги та про заміну сторони у зобов`язані, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазур О.ІО. та зареєстровано в реєстрі за № 114. Відповідно до п. 1. Такого договору ПрАТ «Транспортні системи» в повному обсязі передає [PERSON] свої права та обов`язки, а [PERSON] набуває в повному обсязі належні та закріплені за ПрАТ «Транспортні системи» права та обов`язки і стає стороною Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135 , укладеного 22.01.2018 між ТОВ «ІБК «Обрій» в особі заступника директора з економіки та фінансів Анзіна Романа Олексійовича, який діє на підставі наказу № 11 від 21.04.2017 та ПрАТ «Транспортні системи» в особі його генерального директора Пархоменка М.І. щодо передачі у власність майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме, на квартиру [ADDRESS] , з урахуванням в майбутньому присвоєної поштової адреси об`єкту нерухомості. При цьому позивач зобов`язується сплатити на користь ПрАТ «Транспортні системи» грошові кошти за право вимоги (майнові права) у сумі 914 900,00 грн. (п. 8 договору). Об`єкт нерухомості має наступні технічні характеристики: проектна загальна площа 67,77 кв.м, проектна житлова площа 36.00 кв.м, секція 1.1. поверх 10. кількість кімнат 2 (дві). Матеріалами справи підтверджено, що позивач у повному обсязі виконала свої зобов`язання та перерахувала грошові кошти в сумі 914 900,00 грн на користь ПрАТ «Транспортні системи». Проте наразі житловий будинок, в якому розташований спірний об`єкт, не добудований та не введений в експлуатацію. Позивачем не набуто право власності на профінансований об`єкт нерухомості, відповідачі майнові права позивача на об`єкт інвестування не визнають, умови договору не виконують, у зв`язку з чим [PERSON] звернулась з позовом у даній справі. При цьому суд звертає увагу на те, що вказаний договір від 19.03.2018 наразі є чинним, доказів його визнання недійсним суду не надано. Його нікчемність в силу закону не доведено. Заперечення ТОВ «ІБК «Обрій» щодо позовних вимог фактично зводиться до того, що таке товариство є неналежним відповідачем у справі, а позивач невірно обрав спосіб захисту порушеного права. Так, на думку ТОВ «ІБК «Обрій», договір відступлення права вимоги та про зміну сторони у зобов`язанні від 19.03.2018 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий № 114, укладався на підставі підроблених документів, оскільки ТОВ «ІБК «Обрій» не має до них відношення. При цьому ТОВ «ІБК «Обрій» наголошувалось на тому, що між відповідачами договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 2,94-11/135 від 22.01.2018 (на підставі договору про відступлення прав за яким наразі звернувся з позовом позивач), не укладався та є підробленим. Звернуто увагу, що між відповідачами дійсно був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, але з іншим номером - № 1.74-01К40-12022018-МП та датою - 12.02.2018. При цьому за таким договором ТОВ «ІБК «Обрій» не надавав ПрАТ «Транспортні системи» згоди на відступлення майнових прав. Прикметно, що ТОВ «ІБК «Обрій» не заперечує, що отримало від ПрАТ «Транспортні системи» за договором від 12.02.2018 № 1.74-01К40-12022018-МП грошові кошти (зворотній бік а.с. 123). Судом встановлено, і сторонами не заперечувалось, що в усіх указаних договорах мова йде про один і той самий спірний об`єкт. Проте наразі ТОВ «ІБК «Обрій» заперечує свою відповідальність перед [PERSON] , оскільки остання передала грошові кошти у вартість інвестування будівництва саме ПрАТ «Транспортні системи», яке в подальшому самоусунулось, щодо розгляду спірних питань, що виникли у зв`язку з його укладанням та виконанням. Мотиви суду За змістом положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами. Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За положеннями п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Правовідносини, які склалися між учасниками спору, регулюються, зокрема, Законом України від 18 вересня 1991 року № 1560-XII «Про інвестиційну діяльність» (далі - Закон N 1560-XII). Відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону № 1560-XII інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів. Згідно зі ст. 4 Закону № 1560-XII об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь яке майно, а також майнові права. Судом встановлено, що [PERSON] виконала свої зобов`язання за договором в повному обсязі, сплатила грошові кошти у визначеній у договорі сумі, у зв`язку з чим, за умовами договору, набула майнових прав на об`єкт інвестування (незавершеного будівництва), а саме на квартиру з [ADDRESS] , загальною площею 67,77 кв.м., проектна житлова площа 36,00 кв.м., секція 1.1, поверх 10, кількість кімнат - 2 (дві). Відповідачами факт виконання позивачем зобов`язань за договором, як і його чинність, не спростовано. Натомість факт невиконання (прострочення виконання) зустрічних зобов`язань, взятих по такому договору, є встановленою. Суд також враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачами оспорювався чи визнавався недійсним. При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Крім того, враховується, що відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в т.ч. у постановах від 20.03.2019 року у справі № 6-14-39цс19 та від 27.02.2019 у справі № 6-14-606цс18 у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Відповідно до ч. 2. ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування. Згідно ст. 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об`єктом інвестування є квартира або приміщення в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном. Згідно з ч. 5 ст. 7 даного Закону що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. В ч. 1 ст. 18 такого Закону зазначено, що держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб`єктів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь - які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єктом інвестування (незавершеного будівництва) у даному разі є квартира з номером об`єкта інвестування [ADDRESS] , загальною площею 67,77 кв.м., проектна житлова площа 36,00 кв.м., секція 1.1, поверх 10, кількість кімнат - 2 (дві). При цьому, суд також враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійснені цивільних прав особа повинна додержуватись моральних засад суспільства. Принципи справедливості, добросовісності та розумності - одні з керівних засад цивільно-правового регулювання суспільних відносин, які визначають характер поведінки учасників з точки зору необхідності сумлінного здійснення ними своїх цивільних прав і виконання цивільних обов`язків, а також права та інтереси інших учасників з метою недопущення їх порушення, закріплення можливості адекватного захисту порушеного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з цього, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, за змістом ч. 9 ст. 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. В цьому контексті суд вважає, що спір у справі виник внаслідок неправильних дій ПрАТ «Транспортні системи».

Outcome: approved