Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач 09.07.2019 року звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу №1555 від 24.06.1997 року укладений між нею і [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої, зареєстрований на Херсонській товарній біржі «Смарагд Південь»; визнати за нею право власності на 1/6 з 1/3 частини довомолодіння [ADDRESS] , що складається з дому з надвірними будівлями з буту, криті залізом, житловою площею 118,22 кв.м.; визнати за нею право власності на 1/6 з 1/3 частини довомолодіння [ADDRESS] , що складається з дому з надвірними будівлями з буту, криті залізом, житловою площею 118,22 кв.м., в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування позову зазначила, що 24.06.1997 року між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу. За умовами договору відповідач передала у власність [PERSON] , [PERSON] 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] . Зазначений договір посвідчений товарною біржою «Смарагд Південь». [INFO] помер її чоловік [PERSON] 23.04.2018 року державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Новосельською О.В. відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS] , після смерті [PERSON] з підстав відсутності нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу домоволодіння, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.08.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського\~міського суду\~Херсонської області\~від 04.12.2019\~р.\~залучено до\~участі у\~справі співвідповідача\~Херсонську міську\~раду. 16.01.2020 року представником Херсонської міської ради подано відзив на позовну заяву в якому вказала, що позов не підлягає задоволенню оскільки немає різниці, де фізичні або юридичні особи уклали угоду на біржі чи поза нею, тому необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються, для договорів купівлі-продажу у разі якщо хоча б однією із сторін є громадянин, установлено обов`язкову нотаріальну форму, недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Щодо позовних вимог про спадкування за померлим чоловіком, представник відповідача зазначає, що до матеріалів справи не долучено документів, які посвідчують право на отримання позивачем майна за померлим в порядку спадкування, зокрема які посвідчують сімейні відносини, факт смерті спадкодавця іншого співвласника майна, відсутність інших спадкоємців. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.02.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представником подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Крім того, вказала, що у резолютивній частині позовної заяви допущена описка, а саме помилково двічі вказано прохальна частина визнання права власності на 1/6 із 1/3 частини спірного домоволодіння. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини не явки суд не повідомляла. Представник відповідача -Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи Товарної біржі "Смарагд Південь" в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Другої Херсонської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 24 червня 1997 року між [PERSON] яка являється членом біржі та [PERSON] , а також [PERSON] , які є членамі біржі укладено договір №1555 купівлі-продажу будинку, за умовами якого [PERSON] було продано [PERSON] , а також [PERSON] 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] , будинок з надвірними будівлями із буту, критий залізом, житлова площа складає 118,22 кв.м. За домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 656,50 кв.м. Вказаний договір купівлі-продажу будинку укладено на Товарній біржі "Смарагд Південь", зареєстрований на товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний №1555; зареєстрований у Херсонському міжміському бюро технічної інвентризації за р №6674 (арк. справи 9). Відповідно до пункту 10 Договору №1555 купівлі-продажу будинку, договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. 14.08.1987 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 14.08.1987 року (арк. справи 16). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13.10.2017 року (арк. справи 17). За відомостями спадкової справи №21/2018 заведеної у Другій Херсонській державній нотаріальній контора до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено наступне. 12.01.2018 року [PERSON] (дочка померлого) подано заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь дружини спадкодавця [PERSON] (арк. справи 71 зворотній бік). 23.04.2018 року [PERSON] (мати померлого) подано заяву в якій вона повідомила, що їй було відомо про відкриття спадщини після смерті сина, шестимісячний термін, встановлений законом для прийняття спадщини вона пропустила питання про його продовження ставити не бажає (арк. справи 72). 23.04.2018 року [PERSON] подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка (арк. справи 72 зворотній бік). 23 квітня 2018 року державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Новосельською О.В. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] з підстав відсутності належним чином оформленого документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на 1/6 частку вищевказаного житлового будинку (арк. справи 18-19). Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу було укладено 24 червня 1997 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 153 ЦК Української PCP 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Згідно ст. 241 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. У відповідності до ст. 242 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди) до договору міни застосовуються відповідні правила про договір купівлі-продажу, якшо інше не випливає з змісту відносин сторін Відповідно до ст. 224 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 227 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч.3 ст.9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом. Таким чином, спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами ЦК України (в редакції від 1963 року) та Законом України «Про товарну біржу», тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, суд вважає, що на момент укладення та реєстрації позивачем на товарній біржі договору купівлі- продажу житлового будинку, слід було керуватися передусім нормами Закону України «Про товарну біржу», а тому нотаріальне посвідчення даного договору не було потрібне. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується договором №1555 купівлі-продажу будинку від 24.06.1997 року, укладеним на Товарній біржі "Смарагд Південь", крім того, відбулося повне виконання договору, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку та визнання за [PERSON] права власності на частину житлового будинку, а саме на 1/6 частину житлового будинку з 1/3, що була придбана разом зі [PERSON] . Відповідно до ст. 1262 ЦК Україниу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, [PERSON] успадкувала в порядку спадкування за законом майно, що належало її померлому чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оформлення спадкових прав у нотаріуса є неможливим, оскільки договір укладений на товарній біржі не зареєстрований при житті спадкодавцем, внаслідок чого, нотаріусом 23.04.2018 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (арк. справи 18-19). У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності за [PERSON] в порядку спадкування є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим також підлягають задоволенню. Таким чином, позов повністю знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 19 жовтня 2020 року.

Outcome: approved