Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Енергобудреконструкція» ТОВ «ЕНКОМГРУП» про стягнення невиплаченої заробітної плати за період з 21 жовтня 2015 року по 25 грудня 2015 року в розмірі 2799 грн. 17 коп., та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 6189 грн. 75 коп. Посилається в позові на те, що 21 жовтня 2015 року була прийнята на посаду інженера ВТВ Дочірнього підприємства «Енергобудреконструкція» ТОВ «ЕНКОМГРУП» з випробувальним терміном 3 місці про що було видано відповідний наказ. 25 грудня 2015 року позивачку було повідомлено про звільнення, оскільки вона не пройшла випробувальний термін. Неодноразові вимоги позивачки про виплату належної їй заробітної плати залишились без відповіді, таким чином відповідач в порушення вимог закону не провів з позивачкою розрахунку в зв»язку зі звільненням до цього часу, відповідно до вимог ст.116 КЗпП України. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, посилається на ту обставину, що [PERSON] не перебувала у трудових відносинах з ДП «Енергобудреконструкція» ТОВ «ЕНКОМГРУП» , трудовий договір між сторонами не укладався, і до виконання роботи в розумінні вимог ст.ст.21, 24 КЗпП України вона не допускалася, у зв'язку з чим просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов"язується виконати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник зобов"язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст.24 КЗпП України, додержання письмової форми трудового договору є обов"язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ст.29 КЗпП України визначено, що до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов"заний ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку, визначити працівникові робоче місце, проінструктувати з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці та протипожежної охорони. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилалася на те, що вона була допущена до роботи про що було видано відповідний наказ. Який обсяг роботи та яку саме роботу вона виконувала, а також у чому заключалися її трудові обов»язки, як штатного працівника, позивачка в судовому засіданні пояснити не змогла, обмежившись при цьому лише загальними фразами. Також позивачем на надано копію наказу від 21.10.2015 року про прийняття на роботу. Позивач зазначала, що підтвердженням роботи в ДП «Енергобудреконструкція» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНКОМ ІНВЕСТ ГРУП» є отримання документів в ДП "Укрдержбудекспертиза". На запит суду, 13.06.2017 року ДП ""Укрдержбудекспертиза" надала відповідь, що у період жовтень-грудень 2015 року не надходило будь-яких письмових звернень від [PERSON] щодо отримання документів, на підприємстві відсутня копія довіреності чи будь-якого іншого документа, що надає повноваження щодо отримання документів [PERSON] в інтересах ДП «Енергобудреконструкція» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНКОМ ІНВЕСТ ГРУП». Згідно з ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов»язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Відповідно до ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Працівники, що стають до роботи вперше,трудова книжка оформляється не пізніше п"яти днів після прийняття на роботу. Згідно з п.п.1.1, 1.3, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. При влаштуванні на роботу працівники зобов»язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Таким чином, встановлено, що позивачка в трудових відносинах з відповідачем не перебувала, заробітна плата їй не нараховувалася і не виплачувалася і податки з неї не утримувалися. Виходячи з викладеного вище, аналізу відносин, що існували між сторонами, відсутності доказів, які б свідчили про виконання позивачкою роботи та допуск її саме до виконання роботи за розпорядженням керівника відповідача, суд приходить до висновку, що дані відносини не можуть характеризуватися як трудовий договір чи фактичний допуск до роботи, а тому і відсутні підстави вважати трудовий договір між сторонами укладеним. Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, яка виплачується працівникові за виконану роботу. Виходячи з того, що суд прийшов до висновку про відсутність між сторонами трудових відносин, відсутні і підстави для стягнення з відповідача заробітної плати на корись позивачки. Ст.116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 кодексу, підприємство має виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи з викладеного вище, відсутності підстав вважати трудовий договір між сторонами укладеним, суд приходить до висновку і про відсутність підстав для стягнення середньої заробітної плати за затримку розрахунку при звільненні, відповідно до ст.117 КЗпП України. Таким чином, в задоволенні позову [PERSON] до Дочірнього підприємства «Енергобудреконструкція» ТОВ «ЕНКОМ ІНВЕСТ ГРУП» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку необхідно відмовити.

Outcome: dismissed