Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за нею, в порядку спадкування по закону після смерті [PERSON], померлого [INFO] , прав та обов"язків забудовника на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]; право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], що складається із житлового будинку літ.(А), загальною площею 103,00 м.кв., житловою площею 56,50 м. кв., підвалу літ(А-пд) , ганок літ (А-а). В обгрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. Позивачка посилається на те, що вона та відповідач по справі [PERSON] є спадкоємцями першої черги по закону. Останній від своєї частки в спадщині відмовився, про що подав відповідну заяву до нотаріальної контори. Позивачка посилається на те, що в установленому порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, крім того подала заяву до нотаріальноїх контори про прийняття спадщини. Однак оформити своє право власності на спадщину не може , оскільки відсутні правовстановлюючі документи про належність вказаного майна померлому. В судове засідання позивачка не з"явилася, подала суду заяву із проханням про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги просить задоволити повністю. Представник територіальної громади в судове засідання не з»явився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , подав заяву із прохання розглядати справу у його відсутності, позов визнає повністю. Судом встановлено, що померлий [INFO] до свої смерті проживав в с. Баламутівка Заставнівського району. За життя збудував житловий будинок на підставі рішення Баламутівської сільської ради від 17.12.1993 року, однак не встиг оформити правовстановлюючі документи на вказане майно. Вiдповiдно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповiтом i за законом можуть бути фiзичнi особи, якi є живими на час вiдкриття спадщини. Відповідно до ст.1216,1217,1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, батьки. Спадкоємцями по закону першої черги є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], котрий відмовився від прийняття спадщини в порядку ст. 1270 ЦК України . Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку, він не заявив про відмову від прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, згідно якої заведена спадкова справа № 247/2013 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №34640512 від 24.07.2013 року . Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свiдоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги даної статті, позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по законом, оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.01.2014 року . Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Вищий Спецiалiзований Суд України з розгляду цивільних i кримінальних справ в iнформацiйному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" наголошує, що за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов"язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельногоконтролю за місцем їх розташування , який не може підмінятися судовим рішенням. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК) , до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Відповідно до ст. 375 ЦК України , власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж вбачається, що індивідуальний житловий будинок літ.А на [ADDRESS] , загальною площею 103,00 кв. м., житловою площею 56,50 кв. м., допоміжною площею 46,50 кв. м. відповідає вимогам надійності і безпечності експлуатації та можливість безпечної експлуатації при нормальних умовах експлуатації. Згідно довідки Заставнівського районного відділу Управління ДСНС України в Чернівецькій області проведено обстеження протипожежного станку житловий будинок літ.А на [ADDRESS] та зроблено висновок, що порушень протипожежних вимог будівельних норм та правил не виявлено. Будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок було не здано в експлуатацію, тому до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а сам будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом. Ваховуючи наведене, суд вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved