Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння та просила суд постановити рішення, яким витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] легковий автомобіль марки "Toyota", модель "Avensis", 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала на те, що 06.08.2014 помер [PERSON] який був власником зокрема легковий автомобіль марки "Toyota", модель "Avensis", 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. [PERSON], внаслідок смерті [PERSON], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2015, виданого державним нотаріусом Чотирнадцятої КДНК Ястремською Ж.В. прийнято у спадщину вказаний легковий автомобіль. На момент смерті [PERSON] вказаний автомобіль знаходився у [PERSON], який на підставі усної домовленості із померлим, безоплатно користувався зазначеним автомобілем. На разі відповідач [PERSON] відмовляється повернути легковий автомобіль марки "Toyota", модель "Avensis", 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], позивачу, на підставі того, що за життя [PERSON] на підставі усної домовленості, [PERSON] придбав вказаний автомобіль у померлого. Однак, позивачу відомо, що вказаний автомобіль переданий [PERSON] [PERSON] у тимчасове користування у зв'язку з чим між сторонами не було оформлено ні довіреностей, ні жодних інших угод щодо розпорядження спірним автомобілем. У зв"язку з викладеним, позивач була вимушена звернутись до Подільського УП ГУНП у м.Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄДРДР під №12015100070002487 за кваліфікацією ч.1 ст.289 КК України. Допитаний досудовим слідством у якості свідка [PERSON] показав, що автомобіль придбав за усною домовленістю у [PERSON], без оформлення договору купівлі-продажу. Також повідомив, що на даний час автомобіль знаходиться у його власності та перебуває у несправному стані на території приватного будинку [ADDRESS] який належить матері [PERSON] - [PERSON] Станом на сьогоднішній день відповідачі на вимоги позивача відмовляються повертати спірний автомобіль, у зв"язку з чим позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 19.01.2018 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в підготовче судове засідання на 14.03.2018. Ухвалою підготовчого судового засідання від 11.07.2018 розгляд справи призначено по суті. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник в підготовчому судовому засіданні позовних вимог не визнали, заперечували проти їх задоволення з підстав викладених у відзиві на позов, який міститься у матеріалах справи. Зокрема [PERSON] зазначив, що померлий [PERSON] був хрещеним батьком його дружини, яка і повідомила [PERSON], що [PERSON] хоче продати свій автомобіль "Toyota", модель "Avensis". У подальшому [PERSON] та [PERSON] уклали усну домовленість про продаж [PERSON] вказаного автомобілю [PERSON] за 11 500,00 доларів США. Перереєстрацію автомобіля в МРЕВ під час фактичного придбання автомобіля [PERSON] та [PERSON] не здійснили, оскільки на той час він перебував у несправному стані, не міг рухатися, що ускладнювало процедуру його огляду експертом. Пізніше, коли автомобіль був відремонтований, [PERSON] відкладав перереєстрацію, оскільки [PERSON] був хрещеним батьком його дружини, вони підтримували з ним дружні стосунки, і питання перереєстрації не було нагальним та постійно відкладалося на потім. У 2014 році [PERSON] помер, що зовсім унеможливило перереєстрацію спірного транспортного засобу на [PERSON] Від дружини [PERSON] (позивача) жодних претензій щодо автомобіля не надходило, оскільки їй з самого початку було відомо, що [PERSON] купив вказаний автомобіль. Літом 2015 року у автомобілі вийшли з ладу двигун та АКПП, у зв'язку з цим відповідач помістив його на зберігання на подвір'ї житлового будинку №1 по вул. Семенівській в с.Семенівка Баришівського району Київської області, який належить матері відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилась, про день, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань від неї на адресу суду не надходило. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, враховуючи принцип достатності доказів, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом, (ч.ч. 1, 2ст. 321 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.2014 помер чоловік позивача - [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], а саме: легковий автомобіль марки "Toyota", модель "Avensis", 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що належав померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯНВ202807, виданого УДАІ ГУМВС України в м.Києві 14.02.2006. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно із ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідач [PERSON] вказав, що наприкінці жовтня 2011 року ним з померлим [PERSON] було укладено усний договір купівлі-продажу автомобіля марки "Toyota", модель "Avensis", 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] вказаний автомобіль, а [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 11 500,00 дорарів США (6000,00 доларів США та 43 870,00 грн., що еквівалентно 5500,00 доларів США). За ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Однак, відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. З аналізу зазначених норм чинного ЦК України вбачається, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля між [PERSON] та [PERSON] повинен був бути укладеним у письмовій формі, однак доказів укладання такого договору відповідачем до суду не надано, а отже, правових підстав вважати вказаний договір укладеним у суду немає. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов'язок по доведенню обставин справи покладено на кожну із сторін, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння. При задоволенні позовних вимог підлягають солідарниму стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені позивачем при зверненні до суду з даним позовом 2700 грн. судового збору та витрати на правову допомогу у сумі 16 200,00 грн.

Outcome: approved