Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що 15 грудня 2010 року рішенням Жидачівського районного суду шлюб з відповідачем розірвано. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач з дня народження не цікавиться інтересами сина, ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не спілкується з дитиною, не цікавиться його життям та здоров"ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не допомагає матеріально. Просить позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, хоч про день та час слухання справи була належно повідомлений(оголошення в газеті «Високий замок» від 24 квітня 2014 року). У відповідності до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності, суд ухвалює провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Представник органу опіки та піклування Жидачівської районної держадміністрації Турчак О.Є. в судових засіданнях, у яких приймала участь, заявлені вимоги підтримала, вважає, що маються підстави для задоволення позову, поскільки з часу народження сина відповідач ухиляється від виконання батьківських обов"язків по вихованню дитини, не надає її матеріальної допомоги. У своєму висновку прокурор Томашевська Н.Ю. вважає, що позов необхідно задовольнити. Заслухавши пояснення позивачки, представника органу опіки та піклування, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких обставин: Спірні правовідносини регулюються ст.164 СК України, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] 25.10.2012 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Факт неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов"язків підтверджується також висновком органу опіки та піклування Жидачівської РДА № 02-17/3771 від 06.12.2013 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, є крайнім заходом впливу. В даному випадку суд приходить до висновку, що відповідач свідомо із власної волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків та наданих йому прав, а тому маються підстави для позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved