Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON] та [PERSON] , посилаючись на те, посиланням на те, що житловий будинок [ADDRESS] , 1987 року побудови, належав до майна колгоспного двору. Членами колгоспного двору на час його припинення 15 квітня 1991 року були [PERSON] , [PERSON] , та на той час малолітні [PERSON] та [PERSON] , які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках по 1/4 частині. Право власності на будинок визнане рішенням виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів №153 від 11.10.1988 року «Про виконання робіт по обліку житлової площі і оформлення права власності на житлові будинки с. Розкішна та Іванівка Ставищенського району Київської області», яким затверджено рішення виконкому Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області №38 від 14.07.1988 року "Про затвердження списків власників будівель по сільській Раді для одержання свідоцтв про право власності", де значиться власником житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] . Реєстрація права власності на вказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня. [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцями за законом, які в силу статті 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки постійно до дня смерті проживали із спадкодавцем, були його дружина [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заведена. [PERSON] , як член колгоспного двору за життя набув права власності на 1/4 частину вказаного житлового будинку і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок його смерті. Його спадкоємці першої черги дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] , прийнявши спадщину після його смерті, набули права на спадщину за законом кожен на 1/12 (1/4:3=1/12) його частину. 16 лютого 2016 року 6 сесія сьомого скликання Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області прийняла рішення №37-07 «Про перейменування вулиць та провулків села Розкішна Ставищенського району Київської області», яким перейменувала [ADDRESS] на [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори в передбачений законом 6-ти місячний термін звернулася вона [PERSON] . Із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] до Ставищенської районної державної нотаріальної контори в передбачений законом 6-ти місячний термін звернувся син спадкодавці [PERSON] . Вважають, що [PERSON] , як член колгоспного двору, за життя набула права власності на 1/4 частину вказаного житлового будинку та в силу прийняття спадщини після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] набула права на спадщину за законом на 1/12 частину будинку, а всього на 1/3 частину будинку і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок її смерті. 27.08.2019 року за №775\\02-31 державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлої та відсутність правовстановлюючого документа на нього. Як видно з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1» з прибудовою літер «а» та ґанком літер «а1», загальною площею 70,3 кв. метри, житловою площею 41,6 кв. метри, господарські споруди: погріб з шийкою літер «Б/пг», сарай-прибудова літер «в», сарай літер «В-1», убиральня літер «Г-1», ворота з хвірткою № 1, огорожа №2. Земельна ділянка біля будинку не приватизована. Позивачі просять визнати за [PERSON] , в порядку визначення частки в майні колгоспного двору право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] на 1/12 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] матері [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , а всього на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 70,3 м2, житловою площею 41,6 м2, вартістю 187041,33 гривень та визнати за [PERSON] в порядку визначення частки в майні колгоспного двору право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] на 1/12 частину житлового будинку [ADDRESS] , а всього на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 70,3 м2, житловою площею 41,6 м2, вартістю 93520,67 гривень. В підготовче судове засідання позивачі не з`явилися, в позовній заяві просять розглядати справу без їх участі. До суду подали заяви, в яких позовні вимоги підтримують, справу просять розглядати без їх участі. Представник відповідача Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області в підготовче судове засідання не прибув, до суду подав заяву про визнання позовних вимог та розгляду справи у відсутність представника сільської ради. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву представника відповідача Розкішнянської сільської ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , 1987 року побудови, належав до майна колгоспного двору, що підтверджується витягами з погосподарських книг Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області за 1986-1990, 1991-1995 роки (а.с. 13, 14). Членами колгоспного двору на час його припинення 15 квітня 1991 року були голова двору [PERSON] , членами двору [PERSON] , та на той час малолітні [PERSON] та [PERSON] , які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках по -1/4 частині. Право власності на будинок визнано рішенням виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів № 153 від 11.10.1988 року «Про виконання робіт по обліку житлової площі і оформлення права власності на житлові будинки с. Розкішна та Іванівка Ставищенського району Київської області», яким затверджено рішення виконкому Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області №38 від 14.07.1988 року "Про затвердження списків власників будівель по сільській Раді для одержання свідоцтв про право власності", де значиться власником житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] , що підтверджується архівним витягом (а.с. 15). Як вбачається з довідки КП КОР «Південне БТІ» №1557 від 01.07.2019 року реєстрація права власності на вказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена (а.с. 32). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформація щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня, що підтверджується інформацією з реєстру. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). Спадкоємцями за законом, які в силу статті 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки постійно до дня смерті проживали із спадкодавцем, були його дружина [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заведена, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру (а.с. 18). 16 лютого 2016 року 6 сесія сьомого скликання Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області прийняла рішення №37-07 «Про перейменування вулиць та провулків села Розкішна Ставищенського району Київської області», яким перейменувала [ADDRESS] на [ADDRESS], що підтверджується витягом з рішення (а.с. 31). [INFO] померла [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори в передбачений законом 6-ти місячний термін звернулася дочка спадкодавці [PERSON] . [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] до Ставищенської районної державної нотаріальної контори в передбачений законом 6-ти місячний термін (а. с. 22-26). 27.08.2019 року за №775\\02-31 державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлої та відсутність правовстановлюючого документа на нього (а. с. 27). 09.10.2019 року [PERSON] зверталась до Розкішнянської сільської ради щодо отримання свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок, проте її було відмовлено з тієї підстави, що дане свідоцтво на ім`я померлої [PERSON] видане бути не може (а. с. 30). Із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1» з прибудовою літер «а» та ґанком літер «а1», загальною площею 70,3 кв. метри, житловою площею 41,6 кв. метри, господарські споруди: погріб з шийкою літер «Б/пг», сарай-прибудова літер «в», сарай літер «В-1», убиральня літер «Г-1», ворота з хвірткою № 1, огорожа №2 (а.с. 33-37). Земельна ділянка біля будинку не приватизована, що підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування (а.с. 29). Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли був відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року №885-ХІІ введений в дію Закон "Про власність". Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно положень статей 1217, 1222 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину або ж державної реєстрації права на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як видно із статей 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В частині 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV вказано, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Частинами 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію оречових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину, слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] , як член колгоспного двору за життя набув права власності на ј частину вищевказаного житлового будинку і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок його смерті. Його спадкоємці першої черги дружина та діти прийнявши спадщину після його смерті набули права на спадщину за законом кожен на 1/12 (1/4:3=1/12) його частину. [PERSON] , як член колгоспного двору, за життя набула права власності на ј частину вказаного житлового будинку та в силу прийняття спадщини після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] набула права на спадщину за законом на 1/12 частину вказаного будинку, а всього на 1/3 (1/4+1/12- 4/12- 1/3) частину будинку і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок її смерті, а [PERSON] в свою чергу отримала право на 2/3 частки вказаного будинку, [PERSON] на 1/3 частину, і оскільки відповідачем позов визнається, то він підлягає задоволенню. Судові витрати по справі позивачі просять покласти на них.

Outcome: approved