Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, в якому просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 687 883 грн. 38 коп. з наступних підстав. Заяву мотивує тим, що 04 серпня 2004 року ВАТ АБ "Приватінвест" надав ТОВ "Абріс"кредит в сумі 530 000 грн. на поповнення облігових коштів в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплати відсотків та винагороди, в обумовлений даним договором термін ( кредитний договір № 40804/1). Позивач виконав усі зобов'язання та надав ТОВ "Абріс" кредитні кошти відповідно до умов договору. 18 травня 2006 року між ВАТ АБ "Приватінвест" та ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений договір № U21 відступлення прав вимоги, згідно якого ВАТ АБ "Приватінвест" у повному обсязі передало право вимоги до ТОВ "Абріс" новому кредиторові ЗАТ КБ "ПриватБанк". 04 серпня 2004 року між кредитором та [PERSON] було укладено договір поруки № 040804/1, за яким поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором. Відповідач ТОВ "Абріс" умови договору порушило, внаслідок чого утворилась заборгованість яку банк просить стягнути з нього в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання повторно не з'явився, просив суд розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ "Абріс" в судовому засіданні відсутній про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ( оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" від 07.10.2014 року № 184). В судовому засіданні відповідач [PERSON] відсутній, від нього надійшла заява відповідно до якої він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить застосувати строк позовної давності. Відповідно до поданих письмових заперечень [PERSON] вбачаєтсья, що він позов не визнає, оскільки минув строк дії його поруки за укладеним кредитним договором З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України. Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України. Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до наданого суду розрахунку станом на 15 травня 2014 року заборгвоаність за кредитним договором складає 687 883 грн. 38 коп., яка складається : - 100 000 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; - 268 105 грн. 36 коп. - прострочена заборгованість по відсотках; - 857 грн. 84 коп. - прострочена заборгованість з винагороди; - 318 920 грн. 18 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту. Хоча із матеріалів справи вбачається, що строк позовної давності вже минув, але відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна даність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таку заяву відповідач ТОВ "Абріс" не надало, а тому підстав для застосування наслідків спливу позовної давності суд не вбачає. За таких обстаивн позов в частині стягнення заборгованості з ТОВ "Абріс" підлягає задоволенню. В частині вимог щодо стягнення заборгованості в солідарному порядку з [PERSON] як відповідача за договором поруки вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Статтею 559 ЦК України визначено підстави припинення поруки. Договір поруки припиняється після закінчення строку, встановленого договором поруки, в разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до договору поруки, зокрема п. 3.2 "порука припиняється з моменту виконання Позичальником всіх зобов'язань по кредитному договору № 040804/1 від04.08.2004 року. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі зі спливом якого пов'язана дія чи подія , яка має юридичне значення, і який, згідно з ч. 1 ст. 252 ЦК України визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Відповідно до постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" в пункті 24 зазначено умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатись як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України. Тому суд дослідивши договор поруки та кредитний договір приходить до висновку, що порука в даному зобов'язанні діяла з 04 серпня 2004 року і до 03 серпня 2005 року. Станом на 03 серпня 2006 року кредитор не пред'явив вимогу до поручителя, відтак позов у цій частині задоволенню не підлягає. В зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача ТОВ "Абріс" підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений при зверненні до суду.

Outcome: partial