Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Процедура : У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в сумі 28 622 грн. 13 коп., та судові витрати в розмірі 2102 грн. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 12 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, в якій, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Аргументи позивача, ТОВ"Газопостачальна компанія "Нафтогаз України": Позов обґрунтовано тим, що позивач, як суб`єкт ринку газу з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб та є постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), які є однаковим для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500 "Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам" визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до вимог Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. Відповідач акцептував договір, фактично споживаючи природний газ та частково сплативши вартість спожитого газу. На умовах договору постачання природного газу побутовим споживачам, позивач постачав природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до тарифів. Відповідачем, в період з листопада 2018 року по жовтень 2020 року (включно), було спожито природний газ на загальну суму 28 622 грн. 13 коп., вартість якого залишилася не сплаченою відповідачем. В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ в сумі 22 324 грн. 15 коп. (станом на дату надсилання вимоги боржнику), яка залишились незадоволеною відповідачем. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, що свідчить про неналежне виконання ним своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав суду такі докази: - копія Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 314758155357 від 07.09.2020 року; - копія заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам; - витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку № [NUMBER] ; - копія вимоги № 119/101-236 від 30.01.2020 року. Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації та через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, без поважних причин в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав, заяв про відкладення розгляду справи не надсилав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Встановлені судом обставини справи: Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018р. «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» є постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. 06 грудня 2019 року відповідач, [PERSON] , підписала заяву-приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 листопада 2015 року №2500. Згідно роздруківки з особового рахунку № [NUMBER] , що відкритий на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що станом на жовтень 2020 року (включно) заборгованість за спожитий природний газ за вказаною адресою становить 28 622 грн. 13 коп. Відповідач [PERSON] частково сплачувала вартість спожитого природного газу, останній платіж в сумі 3305 грн. здійснила у грудні 2019 року. Відповідно до копії вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ від 30 січня 2020 року № 119/101-236, [PERSON] повідомлялася філією ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у м. Кропивницькому про існуючу заборгованість за спожитий природний газ. У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в сумі 28 622 грн. 13 коп. Відповідач, [PERSON] , не надіслала до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомила. Оцінка суду, джерела права: Згідно ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року передбачено, що постачальник зобов`язаний постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов'язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Згідно п.2.1. Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 "Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам" (далі - Договір) За цим Договором Постачальник зобов'язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов'язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (ВАТ «Кіровоградгаз») згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494. Згідно абз.1 п.4.4. Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається, зокрема, за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Відповідно до п.1 глави 4 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі дата лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. Відповідно п.п. 4.3, 4.5 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. Дату виникнення зобов`язання Відповідача по оплаті за спожитий природний газ визначає п. 4.6. Договору, а саме, при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Типовим договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка. Відповідно до п.4.10 Договору, у разі виникнення у Споживача заборгованості за послуги з газопостачання за цим Договором Споживач може звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошовікошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунокпогашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду : Суд зазначає, що позивач, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", як суб`єкт ринку газу, надавало послуги з постачання природного газу відповідачеві за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , за встановленими цінами на природний газ для побутових споживачів Кіровоградської області. Відповідачем, згідно даних оператора ГРМ, за період з листопада 2018 року по жовтень 2020 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 32 815 грн. 42 коп. Проте, за спожитий природний газ відповідач сплачує не у повному обсязі, у зв`язку із чим має перед позивачем заборгованість в сумі 28 622 грн. 13 коп. Таким чином, відповідач, як споживач послуг, свої зобов`язання щодо своєчасності плати за фактично отримані послуги належним чином не виконує, узв`язку з чим має перед позивачем заборгованість, яку слід стягнути з відповідача на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України". Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст.141 ЦПК України та покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved