Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути моральну шкоду з ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" у сумі 5000 грн. 00 коп., а також з Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області та [PERSON] у сумі 15000 грн. 00 коп. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що в період роботи [PERSON] за трудовим договором на посаді водія Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області він на належному цій інспекції автомобілі 22.08.2012 року скоїв наїзд на велосипед марки „Україна" під керуванням [PERSON], внаслідок чого останньому були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження та моральна шкода, яка полягає у фізичних стражданнях, розладі здоров'я, отриманні психологічного стресу та порушенні нормальних життєвих стосунків. У позовній заяві також зазначено, що моральна шкода [PERSON]. має бути відшкодована також і ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" в межах ліміту відповідальності на підставі укладеного між цим страховим товариством та Державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області договору страхування автомобіля, під час керування яким [PERSON] скоєно наїзд на [PERSON] Оскаржуваним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2013 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто на його користь з ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" 2500 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди та відмовлено у задоволенні решти позову; з ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" до бюджету стягнуто 114 грн. 70 коп. судового збору. В апеляційній скарзі [PERSON]. просить скасувати дане рішення суду в частині відмови у задоволенні його вимог про стягнення з Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області й [PERSON] 15000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди та стягнути з них дане відшкодування. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд при ухваленні рішення допустив порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неналежне дослідження доказів у справі, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт зазначає, що визначаючи суму грошового відшкодування спричиненої йому моральної шкоди в розмірі лише 2500 грн. суд першої інстанції не виходив з засад справедливості, а лише обмежився лімітом відповідальності страховика в розмірі 2500 грн., чим порушив ст. 23 ЦК України. Також, на думку апелянта, судом неправомірно було взято до уваги рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова, ухваленого по справі за позовом [PERSON], який також отримав тілесні ушкодження з вини [PERSON] під час ДТП, та якому розмір грошового відшкодування моральної шкоди було визначено у 2500 грн. В поданих письмових запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обгрунтоване. Дана справа вже розглядалась в апеляційному порядку, і рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 12 липня 2013 року було скасоване рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2013 року у частині відмови у задоволенні позову; було стягнуто з Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області на користь [PERSON] 9985,80 грн. у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2013 року було скасоване вказане рішення апеляційного суду Чернігівської області від 12 липня 2013 року у частині позову [PERSON]. до [PERSON], Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області про відшкодування моральної шкоди, і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області - Степанець І.П., представника відповідача ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" - Меленевської Н.В., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд І інстанції виходив з того, що у ході розгляду справи встановлено факт завдання позивачеві моральної шкоди у вказаний у позовній заяві спосіб, розмір якої у грошовому еквіваленті становить 2500 грн. 00 коп., і що дану шкоду має відшкодувати ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія", з яким Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області як володілець автомобіля, на якому скоєно наїзд на позивача, уклала договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Такі висновки суду є частково невірними. З матеріалів справи вбачається, що 22.08.2012 р. [PERSON], працюючи водієм Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області, у неробочий час самовільно взяв з гаража, розташованого на території цієї інспекції, для використання у особистих цілях належний інспекції автомобіль ВАЗ-21101, реєстраційний № [NUMBER]. В цей же день у неробочий час, використовуючи вказаний автомобіль у особистих цілях та керуючи ним у стані алкогольного сп'яніння, [PERSON] здійснив наїзд на велосипед під керуванням [PERSON], в результаті чого останньому було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої хребетно-спино-мозкової травми шийного відділу хребта з переломом поперечного відростка шийного хребця, розтягненням зв'язково-м'язового апарату шийного відділу хребта, закритої черепно-мозкової травми, забиття головного мозку з вогнищем геморагічного забою в скроневій долі, забитої рани лобної ділянки волосяної частини голови зліва, навколоорбітальної гематоми правого ока, саден та забиття м'яких тканин волосяної часини голови, обличчя, тулубу й кінцівок. Дані обставини підтверджуються вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.12.2012 р., який набрав законної сили, і яким [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 6-7). У зв'язку з травмуванням під час вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON]. був тимчасово непрацездатним і проходив курси стаціонарного лікування з 22.08.2012 р. по 06.09.2012 р. і з 07.09.2012 р. по 24.09.2012 р., що підтверджується копіями виписки-епікризу Чернігівської обласної лікарні № 13587 й виписного епікризу лікарні УМВС України в Чернігівській області № 1535 від 24.09.2012 р. (а.с. 8, 9). Цими ж виписками-епікризами підтверджується, що шляхом травмування під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.08.2012 р., позивачеві завдано моральної шкоди у вигляді сильного фізичного болю в момент травмування та постійного головного болю й болю в хребті, страждань (перенесення нервово-психологічного стресу), порушення звичного способу життя і необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення (що виразилося у тимчасовій непрацездатності, обмеженні фізичних можливостей та необхідності проходження курсів лікування). Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено факт завдання позивачеві моральної шкоди внаслідок його травмування у дорожньо-транспортній пригоді. Враховуючи характер, спосіб завдання й тривалість перетерплювання цієї шкоди, апеляційний суд вважає, що визначений місцевим судом розмір відшкодування моральної шкоди - 2500 грн. - не є співмірним та має бути збільшений до 5500 грн. В момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області як власника автомобіля ВАЗ-21101, реєстраційний № [NUMBER], була застрахована ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія", що підтверджується полісом № АВ/4966329 від 10.11.2011 р (а.с. 44). Згідно з цим полісом, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, становить 100000 грн. 00 коп., за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн. 00 коп. Травмування [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді відповідно до вказаного вище полісу є страховим випадком, у зв'язку з настанням якого ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" виплатило [PERSON]. страхове відшкодування у розмірі завданої йому матеріальної шкоди в сумі 1445 грн. 00 коп., що підтверджується копіями відповідних документів (а.с. 45-46). Частиною 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що якщо моральну шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала. Факт належності Державній інспекції сільського господарства в Чернігівській області автомобіля ВАЗ-21101, реєстраційний № [NUMBER], учасниками судового розгляду не оспорюється. Крім того, даний факт підтверджується Державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області у запереченнях на позов, у яких також зазначено, що він є службовим (а.с. 49). Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. По справі встановлено, що [PERSON] неправомірно - у неробочий час, самовільно і не у зв'язку з виконанням трудових обов'язків водія Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області заволодів належним цій інспекції автомобілем ВАЗ-21101, реєстраційний № [NUMBER], після чого, керуючи даним автомобілем, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, під час якої постраждав позивач. Із виданого [PERSON] подорожнього листа вбачається, що 22 серпня 2012 року (ДТП сталася о 20 год 50 хв) він працював із 8.00 год до 17.00 год (а.с. 52). Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2012 року встановлено, що [PERSON] використав службовий автомобіль, який за ним закріплений, поза межами робочого часу в особистих цілях, визнав свою вину у вчиненні правопорушення (а.с.6-7). Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч. 4 ст. 61 ЦПК України). У своїх письмових поясненнях щодо подій, які мали місце 22 серпня 2012 року, [PERSON] також зазначав, що він самовільно без дозволу начальника ДІСГ у Чернігівській області, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, використав автомобіль марки ВАЗ-21401-1101 (а.с. 55, 57). Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність недбалості Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області при забезпеченні схоронності належного їй автомобіля, враховуючи наступне. Так, за змістом ч. 4 ст. 319 ЦК України, Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області зобов'язана забезпечити схоронність належного їй автомобіля, а отже унеможливити його використання не для цілей діяльності інспекції. Тобто Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області зобов'язана створити такі умови зберігання автомобіля, які виключають можливість спричинення ним шкоди, зокрема унеможливити доступ до автомобіля водія за відсутності у цьому виробничої потреби. Ці обов'язки Державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області виконувалися належним чином. Зокрема, службовий автомобіль ВАЗ-21101, реєстраційний № [NUMBER], який належить інспекції, зберігався в капітальному гаражі на території, яка охороняється. Доступ сторонніх осіб на подвір'я в неробочий час закритий. Інспекція уклала з УДСО УМВС України в Чернігівській області договір № 112/1485 від 01.06.2012 р. на централізоване спостереження за станом сигналізації з реагуванням групи затримання на відповідні сигнали з офісних приміщень адмінбудівлі (а.с.59-62). [PERSON] працював в Інспекції на посаді водія і для виконання своїх посадових обов'язків мав право доступу до службового гаража та автомобіля ВАЗ-21101, реєстраційний № [NUMBER], який закріплений за ним відповідним наказом, та користувався ключами від них. З викладеного можна дійти висновку, що [PERSON] неправомірно заволодів транспортним засобом, а тому відповідно до ч.3 ст. 1187 ЦК України зобов'язаний відшкодувати завдану шкоду на загальних підставах. Згідно з укладеним між Державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області та ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" договором страхування автомобіля ВАЗ-21101, реєстраційний № [NUMBER], дорожньо-транспортна пригода за участю цього автомобіля й велосипедиста [PERSON], яка мала місце 22.08.2012 р., є страховим випадком, тому в силу п. 22.3 ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" завдану [PERSON]. моральну шкоду має відшкодувати ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" у межах 5% ліміту відповідальності, встановленої п. 9.3 ст. 9 цього Закону (у його редакції, що була чинною станом на дату настання страхового випадку), тобто в сумі: 51000 грн. 00 коп. х 5% = 2550 грн. 00 коп. На відшкодування моральної шкоди внаслідок цього страхового випадку оскаржуваним рішенням з ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" на користь позивача стягнуто страхове відшкодування у сумі 2500 грн. 00 коп. і в цій частині судове рішення не оскаржується. Оскільки страхова виплата в розмірі 2500 грн. недостатня для повного відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди, розмір якої у грошовому еквіваленті визначений у сумі 5500 грн. 00 коп., [PERSON] зобов'язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, з врахуванням приписів ч.3 ст. 1187 ЦК України. Таким чином, враховуючи розмір стягнутого оскаржуваним рішенням з ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" на користь позивача страхового відшкодування моральної шкоди в сумі 2500 грн. 00 коп. [PERSON] має бути відшкодована позивачеві моральна шкода у такій сумі: 5500 грн. 00 коп. (загальний розмір завданої позивачеві моральної шкоди) - 2500 грн. 00 коп. = 3000 грн. 00 коп. Отже оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди та стягнення судових витрат з Приватного акціонерного товариства „Страхове товариство „Гарантія" підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог - на суму 3000 грн. 00 коп. В порядку ст. 88 ЦПК України слід провести розподіл судових витрат, стягнувши в дохід держави: з Приватного акціонерного товариства „Страхове товариство „Гарантія" 57 грн. 35 коп. судового збору, а з [PERSON] - 114 рн. 70 коп. судового збору. Під час розгляду справи апеляційним судом Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області звернулась із заявою, в якій просить відповідно до ст.380 ЦПК України вирішити питання про поворот виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 12.07.2013р., згідно якого з Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області на користь [PERSON]. було стягнуто 9985,80 грн.на відшкодування моральної шкоди, і у вересні 2013 року Головним управлінням Державної козначейської служби України у Чернігівській області було здійснене фактичне списання коштів на загальну суму 9985,80 грн. з рахункуів установи, що підтверджується повідомленням про безспірне списання коштів з рахунків боржника та копіями меморіальних ордерів (а.с.179-184). Як вже зазначалось вище, дана справа розглядалась в апеляційному порядку неодноразово, і рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 12 липня 2013 року було скасоване рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2013 року у частині відмови у задоволенні позову; було стягнуто з Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області на користь [PERSON] 9985,80 грн. у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2013 року було скасоване рішення апеляційного суду Чернігівської області від 12 липня 2013 року у частині позову [PERSON]. до [PERSON], Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області про відшкодування моральної шкоди, і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Відповідно до ч.2 ст. 380 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. Поворот виконання рішення можливий у будь-якому випадку незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасоване судове рішення. Винятковими є лише випадки, передбачені у ст. 382 ЦПК України. Так, поворот виконання рішення суду у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, допускається лише у разі одночасного існування двох умов: а) скасування рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами та б)скасоване рішення було обгрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. У інших випадках поворот виконання не допускається. Оскільки при перегляді справи наявності жодної з цих умов не було встановлено, у застосуванні повороту виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2013 року шляхом стягнення з [PERSON] на користь Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області 9985 (дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят п'ятсот) грн. 80 коп. належить відмовити.

Outcome: partial