Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

9 липня 2014 року помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно: 1/4 частки житлового будинку, розташованого по вул. Колгоспній, 80 в с. Крушинівка Бершадського району Вінницької області. За життя останній права власності на вказану частку будинку не оформив, хоча набув його так як даний будинок відносився до категорії колгоспних дворів, членом якого він був. Будучи спадкоємицею на майно [PERSON], [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за законом право приватної власності на спадкове майно: 1/4 частину житлового будинку, розташованого по вулиці Колгоспній, 80 в с. Крушинівка Бершадського району Вінницької області загальною площею 68,1 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., що позначається літерою "А" з відповідною частиною господарських будівель та споруд, веранди -літера "а", ганок - літера "а-1", літня кухня - літера "Б", погріб - літера "Б/під", сарай - літера "Б1", сарай -літера "Б2", сарай - літера "В", гараж - літера "Г", жомова яма -літера "Ж" навіс - літера "К-1", колодязь -літера "К", огорожа - 1, 2, 3, що належала померлому 09 липня 2014 року [PERSON]. Позивач [PERSON] до суду не з'явилась, однак її представник за довіреністю [PERSON] надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однакМаньківський сільський голова надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та просив справу розглядати у їх відсутність. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 09.07.2014 року помер [PERSON], що вказано копії свідоцтва про смерть (а.с. 5). У відповідності до довідки Маньківської сільської ради №1444 від 27.10.2015 року (а.с. 14) спадкоємцем на майно померлого за законом є дочка -[PERSON], яка проживала разом з ним до дня смерті. Те що [PERSON] є дочкою [PERSON] також вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] та копії свідоцтва про одруження (а.с.6). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.15) вбачається, що позивачка оформила право на спадкове майно після смерті [PERSON], яке складається із земельної ділянки розміром 1,4324 га. Однак, відповідно до постанови нотаріуса №815/02-31 від 29.10.2015 року (а.с.4), отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину житлового будинку неможливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. При цьому, з виписки з погосподарської книги №5 за 1991-1995 роки (а.с.11), вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору, який розташований в с. Крушинівка по вул. Колгоспна, 80. В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України та ч. 1 ст. 1223 цього ж кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору , а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи , що станом на 15.04.1991 року членом колгоспного двору, який є предметом позову та до складу якого входило чотири особи, був серед інших [PERSON], а тому 1/4 частка вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами належала йому на праві власності. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved