Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач КП «ЖЕО №2» ПМРзвернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуги в розмірі 43 428,28 грн. та судовий збір у розмірі 1762 грн. Заявою від 25.07.2019 року позивачем було зменшено розмір позовних вимог, а саме просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в розмірі 43 380,30 грн. та судовий збір у розмірі 1762 грн. В судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, просив відмовити. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі (Том 1, а.с.146-148). Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . КП «ЖЕО №2» у відповідності до рішення Полтавської міської ради від 16.03.2012 року є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є наймачем кімнати № 600 у вищевказаному гуртожитку та останній із членами сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг. Відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, окрім того, вказує, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , хоча і зареєстровані за за адресою: [ADDRESS] , однак фактично не проживають, тому вони не можуть бути співвідповідачами по даній справі. Суд не погоджується з твердженнями відповідача з огляду на наступне, згідно статті 4 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Крім того, нарахування плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не залежать від кількості зареєстрованих осіб та чи проживають ці особи фактично у квартирі чи ні, оскільки ці послуги направлені на забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій. Те ж саме стосується і оплати за послуги з опалення, яка розподіляється пропорційно площі, а не кількості зареєстрованих чи фактично проживаючих. Також відповідач [PERSON] , заперечуючи проти задоволення позову, вказує на пропущення позивачем строку позовної давності, а подання КП «ЖЕО №2» до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів по справі, на його думку, не є підставою переривання строку позовної давності. Окрім того, [PERSON] вважає, що факт відмови судом ухвалою від 14.12.2017 року КП «ЖЕО №2» у видачі судового наказу, в черговий раз доводить неможливість задоволення вимог позивача. Суд не може погодитися з доводами відповідача з огляду на наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, строк позовної давності пов`язаний із правом звернення до суду із захистом цивільного права та інтересу. 27.11.2017 КП «ЖЕО №2» до Ленінського районного суду м. Полтави було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення. Тому подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин свідчить про переривання перебігу позовної давності. А сама відмова у видачі судового наказу не є беззаперечною підставою для відмови в задоволенні даного позову. Відповідач відмовляється сплачувати заборгованість за житлово-комунальні послуги посилаючись на те, що він за увесь позовний період не отримував від позивача на руки платіжних документів з чітким розрахунком наданих позивачем житлово-комунальних послуг, окрім того [PERSON] вказує, що КП «ЖЕО №2» не додали до свого позову платіжних документів, які б містили передбачені законом структуру нарахувань та документально доводили б у суді обгрунтованість суми боргу, яка вимагається до сплати. Також зазначив, що позивач не може довести фінансове обгрунування нарахованих платежів за комунальні послуги. Також відповідач вказав, що позивач не пояснив суду, чому саме відповідач багаторазово звертався до КП «ЖЕО №» з проханням надати в його розпорядження інформацію про перелік житлово-комунальних послуг. Дані твердження відповідача [PERSON] . спростовуються наданими позивачем детальними розрахунками за весь позовний період (Том 1, а.с.82-95, 144-145). Більше того, мешканці гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , щомісячно отримують повідомлення з переліком послуг, період за який нараховано та сумою необхідною до сплати. Крім того, на Підприємстві створено спеціалізований структурний підрозділ - абонентський відділ, фахівці якого щоденно (крім суботи та неділі) з 8:00 до 17:15 год. ведуть прийом громадян з питань нарахування та оплати житлово-комунальних послуг, за зверненнями громадян особисто чи в телефонному режимі повідомляють стан не лише особового рахунку, але й динаміку платежів, надані пільги, розраховують плату з урахуванням змін тарифів тощо. Крім того, такі доводи відповідача не є підставою для несплати за житлово-комунальні послуги. Стосовно доводів відповідача щодо незрозумілості нарахувань за надані послуги, суд зазначає. Згідно із частиною першою статті 382 Цивільного кодексу України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Також, частина друга статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 №2482-XII встановлює, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Власники неприватизованих квартир багатоквартирного будинку житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир (житлових приміщень) (рішення Конституційного Суду України від 09.11.2011 № 14-рп/2011). Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 N 572 встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; Згідно із пунктом 7 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 № 84 особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. У період з 01.07.2015 по 01.10.2018за фактично надані КП "ЖЕО №2" та отримані споживачами послуги з утримання будинку та прибудинкової територіїпо кімнаті [ADDRESS] за розрахунковий період (календарний місяць) - 49,44 грн. ( 55,8 м2 х 0,886 грн.) за тарифом та переліком послуг, затвердженими рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради №50 від 20.02.2008 року. При цьому, відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Так, рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 50 від 20.02.2008 року затверджено вичерпний перелік послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та встановлено середні тарифи на них. Отже, КП "ЖЕО№2" надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової територіїспоживачам за вищевказаною адресою, за спірний період, згідно вказаного Переліку та встановленими тарифами, а саме: № п/пПослуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територіїТариф для населення з ПДВ грн./м? 1.Прибирання прибудинкової території (без червоних ліній)0,205 2.Технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем: - водопостачання та водовідведення - гарячого водопостачання - опалення 0,158 0,051 0,107 3.Дератизація, дезінсекція0,026 4.Обслуговування димовентиляційних каналів0,027 5.Освітлення місць загального користування 0,09 6.Збирання, вивезення та захоронення твердих побутових відходів0,078 7.Технічне обслуговування та електропостачання ліфтів0,144 Всього 0,886 Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради №68 від 04.04.2018 року встановлено для КП «ЖЕО №2»ПМР: 1) перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідний для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків та прибудинкової території; 2) періодичність та строки надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 3) тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо по кожному будинку. Згідно із Рішенням №68 від 04.04.2018 року тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів у будинку за адресою: [ADDRESS] з 01.05.2018 становить: № з/пПерелік послугТариф на обслуговування 1кв.м загальної площі в місяць, грн. квартир (житлових приміщень у гуртожитках)квартир першого поверху для будинків з ліфтаминежитлових приміщень 1.Прибирання прибудинкової території0,4910,491- 2.Вивезення побутових відходів0,4670,467- 3.Технічне обслуговування ліфтів0,544-- 4.Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: 4.1.холодного водопостачання, водовідведення та зливової каналізації0,1390,139- 4.2.централізованого опалення0,0400,040- 4.3.гарячого водопостачання0,0390,039- 5.Дератизація0,0020,002- 6.Дезінсекція0,0020,002- 7.Обслуговування димовентиляційних каналів0,0050,005- 8.Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: 8.1.холодного водопостачання, водовідведення та зливової каналізації0,2780,278- 8.2.централізованого опалення0,3990,399- 8.3.гарячого водопостачання0,2490,249- 9.Освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води0,3750,375- 10.Енергопостачання ліфтів0,347-- 11.Технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, необхідних для електрозабезпечення технічних цілей будинку0,2210,221- Собівартість3,5982,707- Плановий прибуток0,1860,186- ПДВ0,7570,579- Тариф4,5413,472- У період з 01.05.2018 по 01.11.2018 вартість послуги з утримання будинку та прибудинкової територіїпо кімнаті [ADDRESS] за розрахунковий період (календарний місяць) становить 253,38 грн. (4.541 грн. х 55,8 м2 загальної площі квартири). Крім того, мешканці вказаного гуртожитку сплачують на рахунок КП "ЖЕО№2", кошти за електроенергію, яка постачається ПАТ "Полтаваобленерго" та за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надаються ПОКВТГ "Полтаватеплоенерго", які в подальшому перераховуються Підприємством на рахунки відповідних постачальників. Також, слід наголосити, що усі споживачі у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 2014 року мають можливість перейти на прямі розрахунки з ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" за послуги з опалення та гарячого водопостачання. Більшість наразі перебуває на прямих розрахунках. Натомість частина мешканців, які не захотіли перейти на прямі розрахунки, розподіл вартості послуг проводиться КП «ЖЕО№2» згідно виставлених рахунків ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". Розрахунки зі споживачами за фактично надані послуги проводяться за показниками лічильників, які встановлені у гуртожитку. При цьому, ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" у рахунках на оплату за відповідний звітний період вказується загальна кількість витрачених гігакалорій теплової енергії. Нарахування за опалення проводиться відповідно опалювальній площі (кімнати+місць загального користування), а за послугу гарячого водопостачання відповідно до кількості зареєстрованих осіб у кімнаті. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у кімнаті [ADDRESS] , наявні індивідуальні прилади обліку холодної та гарячої води, що підтверджується копією акту виконаних робіт по встановленню та опломбуванню приладів обліку (Том 1 а.с.45), копією акту «Про прийняття до розрахунків приладів обліку води» (Том 1 а.с.121), копією платіжного документу КП ПОР «Полтававодоканал» (Том 1 а.с.260). З огляду на дані факти, КП «ЖЕО №2» неправомірно здійснювало нарахування відповідачам заборгованість за підігрів води. Так за позовний період з 01.07.2015 року по 31.09.2018 року за послуги з підігріву води відповідачам була нарахована заборгованість в розмірі 18 821 грн. 89 коп., яка складається з: -За 2015 рік: липень 193,24 грн.. серпень 176,17 грн., вересень 300,99 грн., жовтень 208,79 грн., листопад 279,85 грн., грудень 316,24 грн.; -За 2016 рік: січень 334,14 грн., лютий 373,41 грн., березень 295,66 грн., квітень 326,72 грн., травень 273,73 грн., червень 239,46 грн., липень 445,25 грн., серпень 321,89 грн., вересень 501,87 грн., жовтень 579, 01 грн., листопад 672,07 грн., грудень 745,89 грн.; -За 2017 рік: січень 766,69 грн., лютий 668,00 грн., березень 567,65 грн., квітень 710,99 грн., травень 668,02 грн., червень 424,41 грн., липень 441,00 грн., серпень 477,77 грн., вересень 440,95 грн., жовтень 687,17 грн., листопад 736,64 грн., грудень 632,27 грн.; -За 2018 рік: січень 845,83 грн., лютий 667,17 грн., березень 708,79 грн., квітень 622,07 грн., травень 448,36 грн., червень 360,34 грн., липень 422,60 грн., серпень 313,12 грн., вересень 617,66 грн. З огляду на вищевикладене, з загальної суми заборгованості необхідно відняти нараховані суми заборгованості за послуги з підігріву води. Також, слід відмітити, що різниця в раніше наданих квитанціях можлива за рахунок здійснення перерахунку, як за заявами мешканців гуртожитку, так і відповідно виставлених рахунків обслуговуючих організацій. Слід зазначити, що згідно вимог законодавства України, споживач житлово-комунальних послуг має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством (пункт 5 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій»від 24.06.2004 №1875-IV (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин). Так, статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послугивід 24.06.2004 №1875-IV (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) встановлено, порядок оформлення претензій споживачів до виконавців. У разі порушення виконавцем умов договору, споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо (частина перша статті 18). Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії (частини друга - п`ята статті 18). Отже, у разі підтвердження у встановленому Законом порядку факту погіршення нормованих показників якості послуг чи факту їх ненадання споживач має право на несплату вартості цих послуг або на зменшення розміру плати за надані послуги. У матеріалах справи відсутні докази звернення відповідачів із претензіями до КП «ЖЕО №2» та складання між сторонами акта - претензії, тому доводи у відзиві про те, що житлово-комунальні послуги, надані позивачем за якісними та кількісними показниками не відповідають вимогам законодавства, не підтверджено відповідачем належним чином. Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено процедуру оформлення претензій споживачів до виконавців послуг, яка не була дотримана відповідачами. А наявні у матеріалах справи заяви [PERSON] адресовані КП «ЖЕО №2» підтверджують лише факт звернення відповідача з проханням надати інформацію щодо послуг, але не є актами-претензіями у розумінні статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Звертаємо увагу суду на те, що пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 №1875-IV (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Окрім того, відповідачами по справі не надано суду доказів на підтвердження неотримання ними послуг від КП «ЖЕО №2». Ненадання послуг позивачем, відповідачами не оскаржувалося. Факт ненадання послуг не установлений. Відповідачами не доведено факт не користування послугами, які надавалися підприємством (окрім послуг з підігріву води). Матеріали справи не містять претензій споживачів послуг до позивача щодо невідповідності і періодичності надання послуг. Більше того, предметом позову є стягнення заборгованості, а не факт надання/ненадання послуг чи надання їх в не в повному обсязі чи надання їх неналежної якості. Суд відхиляє доводи [PERSON] , щодо невиконання Закону України «Про житлово-комунальні послуги», так дійсно відповідно до закону споживач має право на отримання інформації про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, однак у жодному законі не сказано про обов`язок щомісячно надавати платіжні повідомлення обслуговуючими організаціями, хоча КП «ЖЕО № 2» надає повідомлення усім мешканцям гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Крім того, як вже зазначалося, відповідачі можуть звернутися до Підприємства з метою отримання необхідної інформації. Крім того, заслуговує на увагу правова позиція Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду, викладена у постанові від 18.03.2019 по справі № 210/5796/16-ц, в якій викладено наступне. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі, зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Крім того, обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦК України та статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Так, в підтвердження факту несплати відповідачами за житлово-комунальні послуги за спірний період (з 01.07.2015 по 01.10.2018) в матеріалах справи наявні: довідка № 1026 від 23.10.2018 про заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] у сумі 43 380,30 грн.; копії щомісячних повідомлень; розгорнутий розрахунок сум нарахувань та перерахунків станом на 01.02.2019 за спірний період; розгорнутий розрахунок сум нарахувань та перерахунків станом на 01.05.2019 за спірний період. Як встановлено в ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів; висновків експертів; показанням свідків. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме з загальної суми заборгованості необхідно відняти заборгованість за послуги з підігріву води (43 380,30 - 18821,89 = 24558,41) і тоді сума, яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку буде становити 24 558 грн. 41 коп. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то судовий збір, який підлягає стягненню солідарно з відповідачів становить 997,47грн. (24558,41х100/43380,30=56,61, тобто позов задоволено на 56,61%; 1762х56,61/100=997,47, тобто сума судового збору, яка підлягає стягненню пропорційно задоволених позовних вимог становить 997,47 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial