Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

24 січня 2017 року Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" подало до суду позов про стягнення з відповідача заборгованості платежів за обліково спожиту електричну енергію на суму 1356грн.39коп. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що [PERSON] на фактичних договірних засадах є побутовим споживачем електроенергії, що постачається філією Снігурівського району, за адресою проживання в [INFO]. У відповідності до п.20 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою КМУ №1357 від 26 липня 1999 року, споживач електроенергії зобов'язаний здійснювати оплату за спожиту електроенергію не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця. Згідно даних лицьового рахунку, відповідачем безоплатно спожито електричної енергії на суму 1356грн.39коп., заборгованість станом на 10 січня 2017 року. У судове засідання сторони не з"явилися, подавши письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, які суд у порядку ст.158 ЦПК України задовольнив. Дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач без посвідчення реєстрації проживає за адресою [INFO], що підтверджується довідкою виконкому Першотравневої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, датованою 24 січня 2017 року за вих.№48 (а.с.10). За вказаною адресою він фактично споживає електроенергію, що постачається підприємством позивача. У філії Снігурівського району ПАТ "Миколаївобленерго" за вказаною адресою відкрито ліцьовий рахунок №43380158 на ім"я померлої дружини відповідача [PERSON]. Сальдо (заборгованість) платежів станом на 10 січня 2017 року рівне 1356грн.39коп. без обліку планових нарахувань. Дані про оплату з серпня 2016 року відсутні (а.с.4). Відповідач у порушення п.20 "Правил користування електричною енергією для населення" не провів оплату за діючими тарифами спожитої електроенергії за даними обліку. В силу ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Статтею 1213 ЦК України визначається, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно правовій позиції ВСУ, висловленій у постанові "Про стягнення суми за спожиту електричну енергію" від 16 травня 2011 року, враховуючи вимоги Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року №28 та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, позивач цілком мотивовано застосував положення вказаних нормативно-правових актів для визначення обсягу та обрахування вартості електричної енергії, яку відповідач споживав за відсутності укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії. Відповідно до ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Оскільки сторони не перебувають між собою в договірних відносинах, позов про стягнення з відповідача суми боргу на підставі статей 1212 та 1213 ЦК України є обґрунтованим. У справі, що розглядається, суд встановив, що відповідач не мав з позивачем договірних відносин, однак фактично споживав електроенергію, яка постачається його підприємством за місцем свого проживання та має відшкодувати шкоду у розмірі вартості обліково спожитої електроенергії. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення на захист права енергопостачальної компанії, яке порушено відповідачем в частині забезпечення виробничої діяльності платежами за надану споживачеві електроенергію, внаслідок її безоплатного споживання. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить до стягнення розмір судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви згідно платіжного доручення №35 від 23 січня 2017 року на суму 1600грн. (а.с.1). При цьому, суд враховує на положення п.13 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI1, яким визначається звільнення учасників бойових дій від сплати судового збору лише у справах, повязаних з порушенням їхніх прав.

Outcome: approved