Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір 11 жовтня 2012 року № 500311447 на суму 12503 грн. 00 коп.. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу, за умовами якого ТОВ «Дата [PERSON]» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів набуло право вимоги від відповідача заборгованості на загальну суму 35810 грн. 27 коп. На адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги та погашення заборгованості за кредитним договором. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 35810 грн. 27 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність, у разі неявки відповідача, дав свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, внаслідок наступного. Судом встановлено, що 11 жовтня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 500311447, за умовами якого банк надав останньому кредит в сумі 12503 грн. 00 коп., а [PERSON] зобовязувався повернути наданий кредит, сплати проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках. Фіксована процентна ставка за користування кредитом становить 21% річних, комісія за управління кредитом 2,45% від суми кредиту, дата повернення кредиту 12.10.2015 року. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» був укладений договір, за умовами якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором № 500311447 від 11 жовтня 2012 року. Згідно п. 4.1.5 вказаного договору, Фактор має право на наступне відступлення права грошової вимоги третім особам. ПАТ «Альфа-Банк» на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги та про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 500311447від 11 жовтня 2012 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, за умовами якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором № 500311447 від 11 жовтня 2012року. Згідно Реєстру боржників ТОВ «Дата [PERSON]» відступив Фактору (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») борг [PERSON] за кредитним договором № 500311447 від 11 жовтня 2012 року в розмірі 35810 грн. 27 коп. 19 жовтня 2016 року ТОВ «Дата [PERSON]» на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги та про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 500311447 від 11 жовтня 2012 року. В звязку з неналежним виконанням боржником зобовязань за кредитним договором виникла заборгованість в сумі 35810 грн. 27 коп., яка складається з 11467 грн. 71 коп. заборгованості по тілу кредиту, 4131 грн. 68 коп. заборгованості по процентам, 6979 грн. 73 коп. комісія за користування кредитом та 13231 грн. 15 коп. штраф. Відповідно до Положення про Державний реєстр фінансових установ, що затверджене розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року № 41, фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до Реєстру та отримання Свідоцтва. Якщо відповідно до нормативно-правових актів для надання певної фінансової послуги необхідно мати ліцензію та/або дозвіл, фінансова установа має право на надання такої послуги лише після отримання відповідної ліцензії та дозволу. Після отримання Свідоцтва та додатка до нього, фінансова компанія має право надавати виключно ті фінансові послуги, які зазначені в додатку до Свідоцтва та надання яких не потребує отримання відповідного дозволу/ліцензії. Згідно із свідоцтвом серії ФК №183 від 27.12.2007р., виданим Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" є фінансовою установою. У відповідності до додатку до свідоцтва серії ФК №183 від 27.12.2007р. ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенцій з повернений боргів" мас право здійснювати без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: факторинг. За змістом положень п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою. Частина 5 статті 5 вказаного Закону зазначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та вказаного Закону. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч.2 ст. 1083 ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Крім того, згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не проводив погашення кредитної заборгованості ні ПАТ «Альфа-Банк», ні ТОВ «Дата [PERSON]», ні ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Останні проплати здійснив по кредитному 12.08.2013 року. Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд приходить до висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора. Виходячи в вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту № 500311447 від 11 жовтня 2012 року в розмірі 35810 грн. 27 коп.. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп..

Outcome: approved