Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої вказує, що 31.03.1992р. оформив кредитний договір №290125 у Сокальській філії ПАТ "Державний Ощадний банк України". У Сокальській державній нотаріальній конторі було зареєстровано договір та внесено повідомлення до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме: виконавчий напис зареєстрований 22.11.2006 за №4096813 жиле приміщення у [ADDRESS]. Заборгованість по кредитному договору погашена повністю, що підтверджується довідкою з банку, проте [PERSON] у Сокальській нотаріальній конторі відмовлено у знятті заборони та виключення виконавчого напису оскільки у реєстрі була допущена помилка та неправильно внесена підстава обтяжень та не вказана повністю адреса обтяження. На підставі наведеного позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис 22.11.2006 №4096813 таким, що не підлягає виконанню та зобов'язати Сокальську державну нотаріальну контору виключити запис з Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив суд зобов»язати Сокальську державну нотаріальну контору Львівської області припинити заборону, яка накладена на майно [PERSON] на підставі повідомлення б/н від 01.01.1992 року ( реєстраційний номер обтяження 4096813) на нерухоме майно накладене на невизначене майно , окреме майно, не вказ. состав : ціле , состояние : добудоване, статус: жиле , коментарій : [ADDRESS]. Представник відповідача ПАТ "Державний Ощадний банк України" в особі Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" надав заперечення на позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заперечення зазначив, що Сокальською державною нотаріальною конторою жодного виконавчого напису не вчинено, а насправді 22.11.2006р. реєстратором на підставі архівних даних повідомлення від 01.01.1992р. було перенесено в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Окрім того згідно довідки від 25.12.2014р. №24-10/991 кредит [PERSON] було видано 31.03.1992р., а підставою обтяження нерухомого майна є повідомлення Сокальської державної нотаріальної контори датоване 01.01.1992р., тобто задовго до укладення самого кредитного договору. Тож вбачається що ПАТ "Державний Ощадний банк України" жодних прав та інтересів позивача не порушив. За таких обставин представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] Позивач та його законний представник [PERSON] в судовому уточнені засіданні позовні вимоги підтримали та надали аналогічніпояснення по суті вимог. Представник третьої особи територіального відокремленого безбалансового відділення №10013/051 філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" Лащук А.С. в судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Сокальська державна нотаріальна контора 20.02.2015р. залучена як відповідач по справі. В судовому засіданні її представник [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. Суд вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи ПАТ "Державний Ощадний банк України" та відповідача - представника Сокальської державної нотаріальної контори, дослідивши матеріали справи вважає, позовні вимоги обґрунтованими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення ІХ сесії ХХІІ скликання Сокальської міської ради народних депутатів від 29.10.1996р. передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.0600 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №560. Як відомо із матеріалів справи [PERSON] оформив кредитний договір №290125 від 31.03.1992р. у ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Сокальської філії. Із довідки №24-10/991 від 25.12.2014р. видана ТВБВ №10013/0257 філією Львівського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" встановлено що [PERSON] погасив заборгованість по кредитному договору №290125 від 31.03.1992 року. Реєстратором - Сокальською державною нотаріальною конторою було внесено повідомлення щодо заборони відчуження нерухомого майна. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 74 Закону України „Про нотаріат" та до п. 4.1 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна підставою для внесення в Базовий реєстр відомостей про зняття заборон і арештів на відчуження об'єктів нерухомого майна є повідомлення і заяви органів і осіб, за ініціативою яких були накладені відповідні заборони і арешти, а також органи, які згідно з чинним законодавством мають право зняти заборони і арешти на користування майна. Як свідчить лист №46/01-16 від 30.01.2015р. Сокальська державна нотаріальна контора повідомляє про те, що не може зняти заборону про обтяження №4096813 у зв'язку із помилкою та неправильністю внесення підстава обтяження та не повністю вказана адреса обтяження. Згідно із копії відомостей з єдиного реєстру заборон і відчуження об'єктів нерухомого майна №4096813 встановлено:22.11.2006р. реєстратором Сокальська державна нотаріальна контора внесено повідомлення про об'єкт обстеження - невизначене майно, окреме майно, не вказ. состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, коментарий: Сокаль Львівська обл. Сокальський р-н. [ADDRESS]., власник - [PERSON]. Причиною відсутності коду є архівний запис. Цивільним кодексом України передбачені підстави припинення зобов'язань, зокрема ст. 604 ЦК України встановлює, що зобов'язання припиняється за домовленістю сторін, а ст. 599 ЦК України визначає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 593 ЦК України визначено випадки, коли право застави припиняється, зокрема, у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. При цьому ці випадки не є вичерпними, оскільки вказана стаття передбачає, що право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Також згідно ч.2, 3 ст.593 ЦК стаття зобов'язує у разі припинення права застави на нерухоме майно внести до державного реєстру відповідні дані, а заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов'язаний негайно повернути його Заставодавцю. Стаття 4 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898-IV встановлює, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено підстави для припинення іпотеки, зокрема іпотека припиняється у зв'язку із припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; з інших підстав, передбачених цим Законом. Крім того, вищевказаною статтею встановлено, що відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] виконав умови кредитного договору № 290125 від 31.03.1992р. перед ПАТ "Державний ощадний банк України" у повному обсязі. У зв'язку з чим суд вважає за необхідним зняти заборону відчуження на зазначене нерухоме майно та зобов'язати Сокальську державну нотаріальну контору припинити заборону на накладене майно, оскільки це перешкоджає позивачу в повній мірі здійснювати своє право по володінню та розпорядженню своєю власністю.

Outcome: approved