Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що [PERSON] звернулась до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 28.10.2009 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона повністю проінформована про умови кредитування. 28.10.2009 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування і використання кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". На відповідача було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 29000 гривень. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору станом на 21.07.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 135782,72 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 5472,11 гривень, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 127304,61 гривень, нарахованої пені 3006,00 гривень, яку просить стягнути з відповідача. Одночасно просив стягнути понесені судові витрати. 29.09.2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 24.10.2020 року. У встановлений строк відповідач подала відзив на позов в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог в зв`язку з пропуском строку позовної давності. У відповіді на відзив позивач зазначив, що строк звернення до суду дотримано, оскільки термін дії картки становив до 07.2018 року. Дослідивши матеріали\~справи суд\~дійшов висновку\~про наступне. Судом встановлено, що позивач порушив спір з приводу договірних правовідносин у сфері кредитування. На підставі заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 28.10.2009 року, остання стала клієнтом ПАТ комерційний банк "ПриватБанк", на її ім`я було відкрито картковий рахунок на який надано кредит в сумі 1000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту, який в подальшому збільшувався. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 21.07.2020 року за позивачем рахується заборгованість у розмірі 135782,72 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 5472,11 гривні, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 127304,61 гривень та нарахованої пені в сумі 3006,00 гривень. Правильність нарахування розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не спростована. Договором, на якому базуються правовідносини сторін є заява-анкета відповідача про отримання кредитних коштів, в якій відсутні домовленості сторін про сплату відповідачем процентів за користування кредитними коштами, не передбачена його відповідальність за невиконання (неналежне виконання умов договору). Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного суду, що висловлені в постанові від 03.07.2019 року по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) за результатами перегляду судових рішень у справі по аналогічному спору, про те, що підписана відповідачем анкета-заява не може вважатись договором, який підтверджує обов`язок відповідача сплатити позивачеві проценти за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, суд дійшов висновку про те, що оскільки укладений між сторонами спірний кредитний договір у виді заяви-анкети, підписаної сторонами не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначена в ньому процентна ставка за користування кредитними коштами, а також те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а тому позивач вправі вимагати лише виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів. Вимоги позивача щодо стягнення іншої частини заборгованості є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на умовах укладеного сторонами договору. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідачем зроблено заяву про застосування до даних правовідносин строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. ч. 4, 5 ст.267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється у три роки ( ст.257 ЦК України). \~ \~ \~ \~Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). \~ \~ \~ \~З додатку до позовної заяви слідує, що строк погашення кредиту сторони обумовили шляхом внесення щомісячних платежів. \~ \~ \~ \~За положеннями ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1ст. 530 ЦК України, \~ якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З наданого до позовної заяви розрахунку слідує, що останнє погашення кредиту мало місце 09.08.2017 року в сумі 100 гривень. \~ \~ \~ \~У відповідності до положень\~ст.611 ЦК України \~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~У силу\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~За змістом положень\~ст.631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. \~ \~ \~ \~За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1054 ЦК України). \~ \~ \~ \~За ч.1 ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Випискою по рахунку підтверджується, що з 09.08.2017 року припинилось погашення кредиту, яке згідно договору повинно здійснюватися щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 гривень. \~ \~ \~ \~ Перебіг строку позовної давності для захисту порушених прав ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо нарахованої та несплаченої відповідачем спірної суми кредитної заборгованості почався з наступного місяця після здійснення відповідачем останнього платежу в рахунок погашення заборгованості, а саме з 10.08.2017 року. \~ \~ \~ \~Позовна заява надійшла до суду 25.08.2020 року, здана позивачем на поштове відділення 17.08.2020 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності. \~ \~ \~ \~З аналізу норм статей\~261, 530, 631 ЦК України слідує, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої\~ст.1050 ЦК України, \~кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов`язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів. \~ \~ \~ \~Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України по справі №6-31цс15 у постанові від 03 червня 2015 року, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. \~ \~ \~ \~В силу ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, за відсутності поважних причин пропущення позовної давності, є підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~Отже, в даному випадку позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою в задоволенні позову.

Outcome: dismissed