Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

заявник 22 червня 2015 року звернувся до суду з заявою, яку 21 серпня 2015 року уточнив, вказавши, що він є спадкоємцем за заповітом від 14.09.2010 року, відповідно до якого [PERSON], яка померла 28 вересня 2014 року, заповідала йому все своє майно. У встановлений строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про спадщину, однак державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва в звязку з наявністю правовстановлюючих документів на імя померлого спадкодавця, які не відповідають вимогам законодавства. За життя [PERSON] була власником домоволодіння № 41 по вул. Сільськогосподарська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2001 р., оформленим на товарній біржі «Нове століття», правонаступником якого є «Словянська універсальна біржа». Вказаний договір був зареєстрований в КП Криворізьке бюро технічної інвентаризації, однак нотаріально не посвідчений, оскільки на той час відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" він не підлягав нотаріальному посвідченню. З метою прийняття спадщини заявник просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 17.04.2001 р., укладеним між [PERSON] та [PERSON] на товарній біржі «Нове століття», відповідно до якого [PERSON] придбала житловий будинок № 41 по вул. Сільськогосподарській в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та встановити юридичний факт того, що [PERSON] за життя набула права власності на вказане домоволодіння. Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягав з підстав, викладених в заяві (а.с. 25). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Представник заінтересованої особи «Словянської Універсальної Біржі» в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та будинку з господарськими спорудами від 17 квітня 2001 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила домоволодіння, яке складається з: шлаколитного під шубою житлового будинку "А- 1 " загальною площею 47,50 кв.м., житловою площею 28,40 кв.м., шлакоблочної літньої кухні "Б", металевого гаражу "В", цегляної вбиральні "Д" , водопроводу І, замощення ІІ, парканів 1-4, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Сільськогосподарська, буд. 41 (а.с.9 копія свідоцтва про одруження). 28 вересня 2014 року [PERSON] померла (а.с. 9 копія свідоцтва про смерть). За життя нею був складений заповіт від 14 вересня 2010 року, відповідно до якого усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обовязки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обовязки, які належатимуть їй на день смерті, заповідала [PERSON] (а.с. 7 копія заповіту). Заявник [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з питання оформлення спадщини, але постановою державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори від 20 травня 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, оформленого належним чином на вказане майно на імя [PERSON], померлої 28 вересня 2014 р. (а.с. 8 - копія постанови). Як вбачається з матеріалів справи, сторони договору купівлі-продажу виконали умови договору, однак нотаріально сторони договір не посвідчили, він був укладений на товарній біржі, згідно тексту договору, такий договір не підлягає нотаріальному посвідченню, відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу». Відповідно до абз. 1 п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~до цивільних відносин, яки виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу\~застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або породжують існувати після набрання ним чинності. Ураховуючи викладене, до регулювання спірних правовідносин сторін необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР).\~\~ Оскільки договір був фактично укладений у 2001 році, тому до правовідносин, що виникли слід застосовувати ЦК України в редакції, яка діяла з 1963 року. \~ За положення ст. ст. 224, 225 ЦК УРСР\~за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Частиною 1 статтею 227 ЦК України ( в редакції Закону1963 року) передбачено, що договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. \~ Відповідно до ст. 47 ЦК України ( в редакції Закону1963 року), якщо одна з сторін повністю \~або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. \~ Судом встановлено, що між сторонами мав місце договір купівлі-продажу домоволодіння, який не був нотаріально посвідчений, як того вимагає ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, але він був письмо зареєстрований товарною біржею «Новий Вєк», 17 квітня 2001 року, реєстраційний № 1-111 та зареєстрований в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № 190-86-40666 (а.с. 5 копія довідки). Обидві сторони умови договору виконали, однак нотаріально його не посвідчили, оскільки оформляючи його на товарній біржі були ознайомлені із застереженням в договорі про те, що нотаріальному посвідченню він не підлягає. Тому суд вважає, що є підстави для визнання договору дійсним. та встановлення факту належності за життя [PERSON] спірного домоволодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved