Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

В грудні 2015 року заявник звернувся до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO]., склала заповіт, посвідчений Дев?ятою Київською державною нотаріальною конторою 03 липня 2001 року на ім`я заявника, визнати за останнім право власноств на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за вищезазначеним заповітом та на квартиру [ADDRESS] (а.с.3-6) Ухвалою суду від 05 січня 2016 року позов залишений без руху та надано заявнику строку для усунення кокнкретних недоілків (а.с.27) В порядку виконання вищезазначено ухвали суду заявником подано заяву в порядку окремого провадження про встановлення певного юридичного факту (а.с.31) Заявник з урахуванням його пояснень в судовому засіданні посилається на наступне. [PERSON] є бабусею заявника. Вона склала вищезазначений заповіт, посвідчений нотаріусом, яким заповіла в тому числі, вищезазначене майно заявникові. Проте, зважаючи на те, що бабуся, уклавши шлюб і отримавши відповідне свідоцтво, в якому зазначено, що вона "переходить" на прізвище чоловіка своє прізвище юридично змінила лише в 2000-х роках, то і прізвище в даному заповіті зазначене дівоче. Заявник стверджує, що звернувся після смерті бабусі до нотаріальної контори, проте не може отримати відпвідне свідоцтво внаслідок відмінності в правоустановлюючих документах на квартири та в даному заповіті. Уточнивши свої вимоги в судовому засіданні, заявник просить суд задовольнити заяву та встановити той факт, що заповіт складено його бабусею - [PERSON] В судове засідання заінтересовані особи своїх представників не напарвили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с. 40-41) В той же час, Дев?ята Київська нотаріальна контора та Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області подали заяву, в якій зазначили, що просять провести розгляд справи за їх відсутності у відповідності до вимог чинного законодавства України (а.с.42-43) Заслухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи документах за відсутності заінтересованих осіб. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] в селі Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області народилася [PERSON], що підвтерджується копією паспорту серії [NUMBER], виданого 02.11.2002 року (а.с.9) З відмітки в паспорті також вбачається, що з 07.08.2003 року остання проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.9 на звороті) [INFO] [PERSON], у віці 74 років, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12) Згідно свідоцтва про шлюб прізвище [PERSON], [INFO]., уродженка села Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області, отримала після реєстрації шлюбу 21 березня 1980 року із [PERSON] (а.с.13) Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 16 квітня 1993 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] в рівних долях (а.с.16) Згідно технічного паспорту на квартиру за вищезазначеною адресою власником також значиться [PERSON] (а.с.17) Згідно договору купівлі-продажу квартири від 04.12.2006 року заявник та [PERSON] придбали у власність квартиру [ADDRESS] відповідно в наступних долях - 95/100 та 5/100 (а.с.20) Право власності на дану квартиру зареєстровано у відповідному реєстрі, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.22) Згідно договору купівлі-продажу квартири від 28.11.2008 року заявник продав [PERSON] 95/100 частин квартири [ADDRESS] (а.с.23), що також було зареєстровано у відповідному реєстрі права власності на нерухоме майно (а.с.24) Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 грудня 2015 року державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Шарафетдінова Н.В., вивчивши представлені заявником документи для видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлої [INFO] [PERSON], відмовив у видачі відповідного свідоцтва, мотивувавши своє рішення тим, що нотаріус не може прийти до висновку в межах передбачених Законом україни "Про нотаріат" повноважень про те, що особа, яка склала заповіт від імені [PERSON] на заявника та [PERSON] це одна і та ж сама особа (а.с.15) Проте, під час судового розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи заявника про те, що [PERSON] після реєстрації шлюбу із [PERSON] змінила паспорт і відповідно зазначила прізвище "[PERSON]" лише в 2002 році. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи мацнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що поданих заявником документів достатньо для встановлення юридичного факту про те, що [PERSON] та [PERSON] - це одна й та ж сама особа, яка 03 липня 2001 року склала заповіт, посвідчений Дев?ятою Київською державною нотаріальною конторою серія Р № 2-3466 на ім?я [PERSON], [INFO] на все своє майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved