Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

ТзОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 12.05.2008 року між ТзОВ "Просто Фінанс" та відповідачем був укладений кредитний договір № 04004092547, згідно з умовами якого ТзОВ "Просто Фінанс" надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 172 289 гривень. 18 травня 2012 року між ТзОВ "Просто Фінанс" та ТзОВ "Кредитні ініціативи" було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ТзОВ "Кредитні ініціативи" зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТзОВ "Просто Фінанс", а ТзОВ "Просто Фінанс" зобов'язувалось відступити ТзОВ "Кредитні ініціативи" свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, в тому числі, [PERSON] Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконав в результаті чого, станом на 10 жовтня 2013 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 172 289 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 147 597,63 гривень, заборгованості по відсоткам - 86 103,47 гривень, заборгованості по комісії - 9 131,37 гривень. Просить суд стягнути заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином,одночасно з подачею позовної заяви подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом при розгляді справи встановлено, що 12 травня 2008 року між ТзОВ "Просто Фінанс" та відповідачем був укладений кредитний договір № 04004092547, згідно з умовами якого ТзОВ "Просто Фінанс" надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 172 289 гривень з розрахунку 12,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом, на строк до 10.05.2013 року. Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля. Також судом встановлено, що 18 травня 2012 року між ТзОВ "Просто Фінанс" та ТзОВ "Кредитні ініціативи" було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, гідно якого ТзОВ "Кредитні ініціативи" зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТзОВ "Просто Фінанс", а ТзОВ "Просто Фінанс" зобов'язувалось відступити ТзОВ "Кредитні ініціативи" свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, а саме, [PERSON] за кредитним договором № 04004092547. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 04004092547 від 12 травня 2008 року належним чином не виконав. В результаті чого в нього станом на станом на 10 жовтня 2013 року наявна заборгованість у сумі - 286 080 гривень, заборгованості за кредитом - 147 597,63 гривень, заборгованості по відсотках - 86 103,47 гривень, заборгованості по комісії - 9 131,37 гривень, штрафу у сумі - 43 247,53 гривень. Також встановлено, що відповідачем частково погашена заборгованість перед позивачем на загальну суму 39 933,32 гривень, що підтверджується квитанцією від 11 березня 2010 року, квитанцією № 32 від 09 квітня 2010 року, квитанцією від 12.12.2008 року, квитанцією від 10.11.2008 року, квитанцією від 10.10.2008 року, квитанцією від 10.09.2008 року, квитанцією від 08.08.2008 року, квитанцією від 10.07.2008 року, квитанцією від 10.06.2008 року (а.с. 37-40). Таким чином в [PERSON] станом на 10 жовтня 2013 року мається заборгованість за кредитним договором № 04004092547 від 12 травня 2008 року перед позивачем на загальну суму 246 146,68 гривень, з яких заборгованість за кредитом - 107 664,31 гривень, заборгованості по відсотках - 86 103,47 гривень, заборгованості по комісії - 9 131,37 гривень, штрафу у сумі - 43 247,53 гривень, які підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 860,80 гривень (а.с. 1). Однак позов задоволено частково, а тому стягненню підлягає судовий збір в сумі 2 461,47 гривень А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі - 2 461,47 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 04004092547 від 12 травня 2008 року виконав частково. В результаті чого в нього станом на 10 жовтня 2013 року мається заборгованість перед ТзОВ "Кредитні ініціативи" в сумі - 246 146,68 гривень, з яких заборгованість за кредитом - 107 664,31 гривень, заборгованості по відсотках - 86 103,47 гривень, заборгованості по комісії - 9 131,37 гривень, штрафу у сумі - 43 247,53 гривень, які підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. А також враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 232 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» повторне заочне рішення, в тому числі ухвалене тим же складом суду, оскаржується в загальному порядку, встановленому ЦПК, про що має бути зазначено в резолютивній частині рішення (частина третя статті 232 ЦПК). Судом встановлено, що 28 січня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області вже ухвалювалося заочне рішення у справі тим же складом суду, а тому повторне ухвалене заочне рішення у справі оскаржується в загальному порядку.

Outcome: partial