Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У лютому 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, у якому просить стягнути з останнього на користь МТСБУ в порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 27738,10 грн., 2000 грн. витрат на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 24.11.2010 р. о 12 год. 40 хв. на а/д Жуківці-Верем'я водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], здійснюючи маневр повороту ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON] та був під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. В результаті зазначеної ДТП автомобіль "Деу Ланос" отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту складає 28570,44 грн. Також вказує, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, тому на підставі п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на підставі заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування МТСБУ відшкодувало завдану відповідачем матеріальну шкоду у розмірі 27738,10 грн. та отримало право вимоги до відповідача на вказану суму. Представник позивача в судове засідання не з'явився з поважних причин, надав суду заяву, згідно якої останній позовні вимоги підтримав, просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, причини неявки суду не повідомив, в зв'язку із чим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 24.11.2010 року о 12 год. 40 хв. на а/д Жуківці-Верем'я водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], здійснюючи маневр повороту ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON] та був під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. В результаті зазначеної ДТП, зокрема, автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту складає 28570,44 грн. Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 02.12.2010 року, було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ст. 286 КК України на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (а.с. 9-10). Судом також встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, тому на підставі п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на підставі заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування МТСБУ відшкодувало завдану відповідачем матеріальну шкоду у розмірі 27738,10 грн. Наведені обставини підтверджуються письмовими доказами по справі, а саме: копією постанови Обухівського районного суду від 18.03.2011 року (а.с. 8), якою підтверджується вина [PERSON] в скоєнні ДТП; копією заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування (а.с. 4); копією платіжного доручення № 2043 від 10.05.2011 року про виплату страхового відшкодування (а.с. 23); копією полісу ВЕ № 0276998 (а.с. 7); копією звіту №11/04-АZ04 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], внаслідок пошкодження транспортоного засобу у ДТП (а.с. 11-19); копією наказу № 1178 від 29.04.2011 року про відшкодування шкоди [PERSON] страхового відшкодування (а.с. 21); випискою з історії хвороби № 6673 (а.с. 28); іншими матеріалами справи. Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. а ч. 1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст.38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 993 ЦК України, згідно з якою, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, якою визначено, що майнова шкода, завдана, зокрема майну фізичної, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, відповідно до якої, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (діяльністю, пов'язаною з використанням, зокрема транспортного засобу), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, за якою особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки винними неправомірними діями [PERSON] заподіяно шкоду майну [PERSON], яку він добровільно не відшкодував, на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, МТСБУ відшкодувало [PERSON] шкоду в розмірі 27738,10 грн. та отримало право вимоги до Стврікова на зазначену суму, то суд визнає за необхідне стягнути її з відповідача на користь позивача в порядку регресу. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, яка надавалась на підставі Контракту про надання правової допомоги № 77 від 04.10.2012 року та додаткової угоди № 49 від 15.11.2013 року до контракту в розмірі 2000,00 грн. Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати, в тому числі і витрати на правову допомогу. Судом встановлено, що 04.10.2012 року між МТСБУ та ФОП «[PERSON]» було укладено Контракт про надання правової допомоги № 77 (а.с. 30-35) та 15.11.2013 року додаткову угоду № 49 до контракту (а.с. 37-38). Як вбачається з Платіжного доручення № 4342 від 04.12.2013 року, позивачем сплачено ФОП «[PERSON]» за надання правової допомоги на підставі Контракту № 77 передплату за надання правової допомоги в сумі 1000 грн. Таким чином, вбачається, що позивачем було понесено додаткові витрати з метою захисту свого права. За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 1000, 00 грн., так як позивачем документально не підтверджено оплату витрат на правову допомогу в розмірі 2000, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягнення з відповідача сума судового збору у розмірі 277 грн. 38 коп. На підставі наведеного та

Outcome: partial