Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку, майновий пай в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 11.12.2011 року, а саме просить: визнати за [PERSON] як спадкоємцем за заповітом майна померлої матері право власності на земельну ділянку загальною площею 6,82 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Широківської сільської ради, колишнє КСП "Прогрес" масив №31, ділянка №524, яка належала померлій на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДО №077631; майновий пай в розмірі 3990 гривень або 0,12 відсотків від пайового фонду майна СК "Прогрес" с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області, які належали померлій відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ОД №485, виданого Широківською сільською радою 15.04.2004 року. Позивач надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача, Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11.12.2011 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №286382 від 12.11.2011 року, виданим Виконавчим комітетом Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Той факт, що померла була матір'ю позивача підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, серії ІІІ-ЖД №427090 від 28.07.1984 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 6,82 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Широківської сільської ради, колишнє КСП "Прогрес" масив №31, ділянка №524, яка належала померлій на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДО №077631; майнового паю в розмірі 3990 гривень або 0,12 відсотків від пайового фонду майна СК "Прогрес" с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області, який належав померлій відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ОД №485, виданого Широківською сільською радою 15.04.2004 року. За життя мати позивача склала заповіт від 25.12.2006 року, посвідчений секретарем Широківської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №85, відповідно до якого вона на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON]. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені в заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом майна померлої матері. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На даний час позивач не може оформити свої спадкові права відносно земельної ділянки, та майнового паю, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, у зв'язку із чим позивач був змушений звернутися до суду. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні померлої немає, що підтверджується довідкою Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори від 27.10.2016 року. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері та за законом першої черги та має право на отримання спадщини, спадщину прийняв у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України,однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, та законом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Таким чином права позивача, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved