Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить провести поділ майна подружжя між нею та відповідачем [PERSON] , а саме, квартири за адресою [ADDRESS] , яка придбана була за спільні кошти в 16 липня 2010 року та легкового автомобіля марки "Nissan" модель "Qashqai", 2012 року випуску, колір білий, номер кузова ( шасі, рама): [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] , який був придбаний 31.01.2019 року за спільні кошти в сумі 269 349 грн. Позивач просить : визнати спільною власністю [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,70 кв.м та автомобіль марки "Nissan" модель "Qashqai", 2012 року випуску, колір білий, номер кузова ( шасі, рама): [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] . Припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,70 кв.м за [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,70 кв.м. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вартиру №5 з надвірними будівлями, що знаходиться в житловому будинку [ADDRESS] , загальною площею 41,70 кв.м. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки "Nissan" модель "Qashqai", 2012 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама): [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] в сумі 134 674 грн. 58 копійок. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначила, що 24 січня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області за номером актового запису 05 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб. Спільне подружнє проживання вони припинили з квітня 2021 року, з цього ж часу вони не проживають разом, але перебуваємо в зареєстрованому шлюбі. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб. В зв`язку з розпадом їх сім`ї виникла необхідність у поділі спільно нажитого майна подружжя. Так за час спільного подружнього проживання нею з відповідачем в період шлюбу за договором купівлі-продажу квартири від 16 липня 2010 року було придбано квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,70 кв.м. Дана обставина підтверджується договором купівлі- продажу квартири від 16 липня 2010 року. Крім того, 31.01.2019 року за спільні кошти подружжя було придбано легковий автомобіль марки "Nissan" модель "Qashqai", 2012 року випуску, колір білий, номер кузова ( шасі, рама): [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] . Позивач, представник позивача у судове засідання не зявилися. Подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився. Про день і час розгляду справи був повідомлений за допомогою смс-повідомлення, згідно поданої письмової заяви, що підтверджується довідкою про доставку смс - повідомлення. Відповідач причину своєї неявки суду не повідомив. Відзив на позов, інших заяв по суті спору не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 24 січня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області за номером актового запису 05 [PERSON] та [PERSON] зареєструвала шлюб. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с.11). За час спільного подружнього проживання позивачем та відповідачем в період шлюбу за договором купівлі-продажу квартири від 16 липня 2010 року було придбано квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,70 кв.м. Дана обставина підтверджується договором купівлі- продажу квартири від 16 липня 2010 року (а с. 12-14). Крім того, за спільні кошти подружжя було придбано автомобіль марки "Nissan" модель "Qashqai", 2012 року випуску, колір білий, номер кузова ( шасі, рама): [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] ( а.с.16 із зворотом). В зв`язку з розпадом їх сім`ї виникла необхідність у поділі спільно нажитого майна подружжя. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61СК Українив становлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69 СК Українивстановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Пунктом 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, враховуючи, що спірний будинок та автомобіль набуті сторонами за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та обставин, що мають істотне значення в ході розгляду справи не встановлено, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved