Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області про зняття арешту з майна. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. У 2015 році він вирішив продати належну йому частину житлової квартири. У приватного нотаріуса під час відчуження він дізнався, що на належну йому 1/3 частину квартири, а також на все майно (невизначене майно) накладено арешт, про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є відомості: реєстраційний № обтяження - 1483791. Арешт, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, накладений згідно постанови АА №722230 від 18.11.2004 року Першотравенським ВДВС. Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Першотравенською державною нотаріальною конторою. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження та акту про опис і арешт майна він не отримував, що є грубим порушенням Закону України "Про виконавче провадження". Про арешт майна дізнався при відчуженні вищевказаної частини квартири у нотаріуса 25.03.2015 року. 26.03.2015 року він звернувся до начальника ВДВС Першотравенського МУЮ із заявою про зняття арешту з майна, яке належить йому на праві приватної власності. Начальником ВДВС Першотравенського МУЮ в порушення ч.3 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" арешт знятий не був. Згідно довідки ВДВС Першотравенського МУЮ №448/02-37/1828 від 09.04.2015 року, на даний момент відсутні будь-які виконавчі провадження щодо стягнення з нього сум боргу. Оскільки арешт при закритті (закінченні) виконавчого провадження знятий не був, таким чином на даний час на належне йому майно безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю. Просить суд скасувати арешт на належне йому майно, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 1483791, виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна запис від 19 листопада 2004 року за №1483791 про арешт всього майна та стягнути на його користь з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 гривень. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позові вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У 2015 році у приватного нотаріуса, під час оформлення договору купівлі-продажу своєї частки вищезазначеної квартири, позивач дізнався, що на належну йому 1/3 частину квартири, а також на все його майно накладено арешт, згідно постанови АА №722230 від 18.11.2004 року Першотравенським ВДВС. 26 березня 2015 року [PERSON] звернувся до начальника ВДВС Першотравенського МУЮ із заявою про зняття арешту з майна, яке належить йому на праві приватної власності, але йому було відмовлено, оскільки виконавче провадження відносного нього закрите, та на даний час всі виконавчі документи з 2004 року знищені. Згідно вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2004 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України та засуджено до позбавлення волі строком на 5 років, з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, та покладено обов'язки передбачені п.п.2.3.4 ст.76 КК України. Відповідно до відомості з єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 10 квітня 2015 року, на все майно [PERSON] накладено арешт на підставі постанови державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області серії АА №722230 від 18 листопада 2004 року. Згідно довідки №448/02-37/1828 від 09 квітня 2015 року, виданої в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Піхотіною В.В., станом на 08 квітня 2015 року у відділі державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області відсутні будь-які виконавчі провадження щодо стягнення з [PERSON]. Виконавчі документи з 2004 року знищені, у зв'язку з цим, зняття арешту з нерухомого майна, відділом ДВС Першотравенського МУЮ неможливе. Відповідно до довідки виданої старшим секретарем Першотравенського міського суду Дніпропетровської області № 2891 від 20 квітня 2015 року, згідно акту "Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду", кримінальні справи розглянуті Першотравенським міським судом Дніпропетровської області у 2004 році знищені, в тому числі і кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON], в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні вбачається з вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України. Відповідно до вимог ст.64 Конституції України, права людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 1 ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною 2 цього Закону встановлює, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за необхідне скасувати арешт на належне [PERSON] майно, виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна запис від 19 листопада 2004 року за №1483791 про арешт майна, також на підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України стягнути з ВДВС Першотравенського МУЮ на користь [PERSON] судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved