Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до ДВНЗ "Маріупольський будівельний коледж", зазначивши, що з червня 2004 року по березня 2006 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем, при виплаті їй заробітної плати не проводилась індексація передбачена діючим законодавством, внаслідок чого порушені її права на оплату праці, які мають бути відновлені шляхом зобов'язання відповідача провести перерахунок. Просила зобов'язати відповідача провести розрахунок та виплатити їй індексацію заробітної плати за період з червня 2004 року по березня 2006 року, а також виплатити їй компенсацію, яка нараховується при втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України " Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати". Крім того, вважає, що в наслідок порушення її трудових прав відповідачем, їй було заподіяно моральну шкоду, оскільки протягом тривалого часу вона була позбавлена у повному обсязі отримувати винагороду за працю та витрачати її на своє утримання, навчання тощо, яку вона оцінює у 2000 гривень та просила стягнути з відповідача на її користь. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача ДВНЗ "Маріупольський будівельний коледж" Мартиненко Г.І. у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю з урахуванням наданих документів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 01.06.2004 року по 16.03.2006 року перебувала у трудових відносинах з ДВНЗ "Маріупольський будівельний коледж", займала посаду, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці та наказами по підприємству про прийняття та звільнення з роботи. За цей період їй нараховувалась і виплачувалась заробітна плата. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст.33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713. Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Наявність факту порушення трудового законодавства в частині невиплати позивачці індексації заробітної плати вбачається з наданого суду розрахунку індексації заробітної плати з 01.06.2004 року по 16.03.2006 року. Згідно з вказаним розрахунком розмір індексації заробітної плати складає 13,97 гривень, компенсація заробітної плати складає 14,96 гривень. Враховуючи, що згідно вищевказаних положень нормативних актів індексація на заробітну плату входить до структури заробітної плати, з якої проводяться відрахування податків та обов'язкових платежів як з заробітної плати, а в наданому відповідачем розрахунку індексації, що підлягає виплаті позивачу, не зазначені суми відповідних відрахувань податків і обов'язкових платежів, суд приходить до висновку, що при виплаті відповідачем присуджених для позивача сум належить утримати з них передбачені законом податки і обов'язкові платежі. З матеріалів справи вбачається, що розмір індексації заробітної плати [PERSON] та компенсації у зв'язку з втратою частини доходів становить 28,93 гривень, як це обрахував у своєму розрахунку індексації з компенсацією на заробітну плату сам відповідач, представник відповідача підтвердив правильність визначення цієї суми і те, що саме така сума індексації з компенсацією підлягає виплаті позивачці, суд визнає зазначену суму заборгованості встановленою та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Строк звернення до суду позивачкою не пропущено, враховуючи ту обставину, що індексація входить у структуру заробітної плати згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці», а відповідно до ст. 22 КЗпП України стягнення боргу по заробітній платі не обмежується строком позовної давності. Відповідно до П. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)", із змінами, внесеними п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У даному випадку суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди, оскільки спричинення їй такої шкоди не було доведено у судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень, від сплати якого, згідно закону, звільнена позивачка.

Outcome: partial