Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ПАТ "Страхова Компанія" Добробут та Захист" суми страхової виплати в розмірі 94 964, 77 гривень; пеню в сумі 15 704, 61 гривень, 3% річних в сумі 9 076, 47 гривень, індекс інфляції в сумі 22 123, 57 грн. що загалом становить 46 904, 65 гри.; визнати транспортний засіб "Honda CRV" реєстраційний номер [NUMBER] -загиблим; припинити правовідносини між нею та ПАТ "Марфін Банк" згідно договору застави № 2564, від 20.11.2007 р. на транспортний засіб "Honda CRV", реєстраційний номер [NUMBER], у зв'язку із його загибеллю в момент дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09 липня 2009 року; визнати право власності на залишки транспортного засобу "Honda CRV", реєстраційний номер [NUMBER] за ПАТ "Страхова Компанія" Добробут та Захист"; зобов'язати [PERSON] передати залишки транспортного засобу "Honda CRV", реєстраційний номер [NUMBER]., ПАТ "Страхова Компанія" Добробут та Захист". В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між нею, ПАТ «Страхова компанія «Добробут та захист» та ВАТ «Морський транспортний банк» (нова назва ПАТ «Марфін Банк») 03.12.2008 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 10/17-1822, відповідно до умов якого було застраховано її автомобіль "Honda CRV", д/н [NUMBER]. Вигодонабувачем за вищевказаним договором є ВАТ «Морський Транспортний Банк». Розмір страхової суми, в межах якої Страховик здійснює виплату в разі страхового випадку, становить 198 135, 00 грн. 09.07.2009 року вказаний автомобіль був пошкоджений при наїзді на перешкоду. Внаслідок ДТП автомобіль конструктивно повністю було знищено та користуватись ним неможливо. Постановою Ясиноватського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2009 року її визнано винною у скоєнні ДТП у зв'язку із порушенням п.п.1.5,1.7,12.1 ПДР України. Нею було надано автомобіль для огляду представникам Страховика. Також були надані всі необхідні документи, передбачені Договором страхування, для здійснення страхової виплати. Проте, страхова компанія не здійснила страхову виплату ні на користь вигодонабувача, ні на користь страхувальника. ПАТ «Марфін Банк » був пред'явлений їй розрахунок заборгованості за кредитним договором, яка складає 125 316, 04 грн. З метою недопущення подвійного стягнення на користь банку, і за кредитним договором, і за договором страхування, вона просить стягнути страхове відшкодування на її користь. В судовому засіданні представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Добробут та захист» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність його представника. Представник відповідача ПАТ «Марфін Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність його представника. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить автомобіль "Honda CRV", д/н [NUMBER]. Відповідно до Кредитного договору № 00344/RК від 20 листопада 2007 року ВАТ "Морський транспортний банк" (нова назва ПАТ "Марфін Банк") надав [PERSON] у кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 62.056,14 доларів США, з них 43 594,06 доларів США на споживчі цілі, 18 462,08 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13 % річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом та зі сплатою відсотків. 20 листопада 2007 року між [PERSON] та ВАТ "Морський транспортний банк " (нова назва ПАТ «Марфін Банк») було укладено договір застави, належного позивачці автомобіля "Honda CRV", д/н [NUMBER]. Пунктом 17.1,17.2, договору застави встановлено, що заставодавець забезпечує схоронність предмету застави у обсязі і стані, зазначеним у договорі. 03 грудня 2008 року між позивачем та Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія" Добробут та Захист" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту - автомобіля "Honda CRV", д/н [NUMBER], встановлена загальна страхова сума 198 135 грн. Вигодонабувачем за цим договором визначено - ПАТ «Марфін Банк». 09 липня 2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля. Постановою Ясиноватського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2009 року позивачку, яка 09.07.2009 року скоїла ДТП, порушила пп.1.5,1.7,12.1 ПДР України , не вибрала безпечну швидкість руху у місці ремонтних робіт та здійснила наїзд на дерево, визнано винною у скоєнні ДТП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу. 13.07.2009 року позивачка повідомила страхову компанію про ДТП, що підтверджується заявою про виплату страхового відшкодування « 425/09. Згідно Висновку експерта № 476/08 автотоварознавчого дослідження від 18.08.2009 р., складеного СПД-ФО [PERSON], внаслідок завданих пошкоджень вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля "Honda CRV", д/н [NUMBER], становить 215 036, 00 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки становить 397 991,63 грн., що перевищує 80% страхової суми. В Вартість залишків автомобіля згідно із довідкою спеціаліста ФОП [PERSON] від 16.02.2010 року становить 82 587,77 грн. Статтею 25 Закону України «Про страхування» встановлено порядок і умови здійснення страхових виплат та страхового відшкодування. Зокрема встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно із договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до складеного ПАТ "Страхова Компанія" Добробут та Захист" страхового акту № 129/06/10 від 11.06.2010 року сума страхового відшкодування визначена у розмірі - 93 263, 48 грн. Страховик перерахував вигодонабувачу визначену ними суму страхового відшкодування у розмірі 93 263,48 грн. на кредитний рахунок позивача у ПАТ «Марфін Банк», що підтверджується меморіальним ордером № 219 від11 червня 2010 року. Згідно із п. 7.25. договору страхування наземного транспорту, укладеного 03 грудня 2008 року між ПАТ «СК «Добробут та Захист» та [PERSON], у разі страхування транспортного засобу на повну вартість та у випадку його конструктивного знищення (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 80 % страхової суми), страховик виплачує страхове відшкодування у розмірі страхової суми з вирахуванням зносу за період, що пройшов з початку страхування, та з вирахуванням безумовної франшизи. У разі такої виплати, перед отриманням страхового відшкодування пошкоджений транспортний засіб за згодою на це страхувальника та вигодонабувача передається власником страховику. Якщо пропозиція страховика про передачу йому прав власності на пошкоджений транспортний засіб не будуть прийняті страхувальником, страхувальник побажає залишити транспортний засіб у своєму розпорядженні або передача прав власності страховику буде неможливою з інших причин, страховик виплачує страхувальнику страхове відшкодування в розмірі страхової суми з вирахуванням зносу за період, що пройшов з початку страхування, з вирахуванням безумовної франшизи та вартості залишків. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 вересня 2012 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" до [PERSON], [PERSON], третя особа ПАТ "Страхова Компанія" Добробут та Захист" про стягнення заборгованості за кредитним договором. Апеляційний суд м. Києва 22 листопада 2012 року, залишаючи рішення першої інстанції без змін, зазначено, що згідно із страховим актом № 129/06/10 від 11.06.2010 року суму страхового відшкодування було визначено у розмірі 93 263,48 грн. та згідно з платіжним дорученням від 11.06.2010р. перераховано у повному обсязі до ВАТ "МТБ" для зарахування на особовий рахунок [PERSON]" Таким чином, апеляційною інстанцією фактично було підтверджено факт повного виконання своїх обов'язків із виплати страхового відшкодування на користь вигодонабувача. За положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п 3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування», страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Ч. 4. ст. 26 зазначеного вище закону передбачено, що відмова страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку. Згідно ст. 581 ЦК України, якщо предмет застави не підлягає обов'язковому страхуванню, він може бути застрахований за згодою сторін на погоджену суму. У разі настання страхового випадку предметом застави стає право вимоги до страховика. Статтею 28 Закону України «Про заставу» визначено, що застава припиняється: в разі загибелі заставленого майна. Відповідно до п. 2 ч. 15 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року N 4, встановлено, що порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. В ч. 19 вищевказаної постанови зазначено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Відповідно до ч. 21 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). На підставі вищевикладеного, з урахуванням норм чинного законодавства, беручи до уваги те, що страховою компанією було виплачено частину страхового відшкодування в розмірі 93 263, 48 грн. на користь ПАТ «Марфін Банк», на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 94 964, 77 грн. (виходячи з розрахунку: 198 135 - 9 906, 75 грн. (франшиза) - 93 263, 48 грн. = 94 964, 77 грн.) Відповідно до п. 3.1.1. Договору страхування страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені) розмір якої визначається умовами договору страхування або законом, тобто 0,1 % від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожний тиждень прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п. 8.1. Договору страхування, страховик протягом 30 (тридцяти) робочих днів після одержання ним всіх документів, вказаних в Договорі страхування та Правил страхування, що підтверджують факт настання страхового випадку і розмір збитків, приймає рішення про здійснення страхового відшкодування або відмови у здійсненні страхового відшкодування, яке оформлюється страховим актом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що станом на 07.09.2009 р. позивачем були надані страховику всі необхідні документи, для здійснення страхової виплати. Проте, всупереч п. 8.1. Договору страхування станом на 07.10.2009 р. страхове відшкодування виплачено не було. З урахуванням того, що відповідач ПАТ «Страхова компанія «Добробут та Захист» прострочило виплату страхового відшкодування позивачу (період прострочення становить з 07.10.2009 року по день проведення розрахунку, а саме 17.04.2012 р.), з нього підлягає стягненню 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 9 076 грн. 47 коп.; інфляційна складова в розмірі 22 123,57 грн.; пеня в розмірі 15 704, 61 грн. Крім цього, суд приходить до висновку про задоволення вимог про визнання транспортного засобу загиблим, припинення правовідносин згідно договору застави у зв'язку із загибеллю транспортного засобу в момент дорожньо-транспортної пригоди; визнання права власності на залишки транспортного засобу; зобов'язання передати залишки транспортного засобу, оскільки вони є обґрунтованими та не суперечать вищевказаним нормам законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з ПАТ «Марфін Банк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок; з ПАТ «Страхова компанія «Добробут та Захист» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2244 гривень 57 копійок.

Outcome: approved