Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11272659000 від 20.12.2007 року у розмірі 10004,10 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 79962,77 грн., судових витрат по сплаті судового збору в сумі 399,81 грн. з кожного, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків та пені за його користування, оскільки перестав виконувати належним чином зобов'язання за кредитним договором, а враховуючи, що виконання позичальником [PERSON] зобов'язання забезпечувалося договором поруки укладеного з [PERSON], то відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. В судовому засіданні 08.06.2014 року об'єднано в одне провадження з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання поруки припиненою, за якою позивачка просить визнати поруку згідно Договору поруки № 11272659000/1 від 20.12.2007 року такою, що припинена на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, судові витрати покласти на відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.12.2007 року між банком та боржником було укладено додаткову угоду №1 до договору споживчого кредиту № 11272659000 від 20.12.2007 року, згідно якого у разі порушення позичальником кредитної дисципліни або документально підтвердженого погіршення фінансового стану позичальника процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки 28%, а в разі здійснення поточних коливань, процентних ставок за вкладами та кредитами, зміни в грошово-кредитній політиці НБУ та таке інше - збільшується не більш ніж на 10% для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1. основного договору, однак, її, як поручителя по кредитному договору, не ознайомили з додатковою угодою, вона її не підписувала. (а.с. 170-173 т. 1) Представник позивача за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" Лісовський С.В. в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити первісний позов, в задоволені зустрічного позову просив відмовити. (а.с. 10 т. 2) Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак надав свої заперечення проти первісного позову, відповідно до яких, просив в частині вимог Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до [PERSON] застосувати строк позовної давності, оскільки вважає що загальний строк позовної давності терміном у три роки сплив, при цьому перебігом строку позовної давності є період несплати зобов'язань по кредитному договору, а саме січень та травень 2011 року. (а.с. 237-241 т. 1) Відповідачка за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак в зустрічному позові вона та її уповноважений представник [PERSON] просили задовольнити вимоги викладені в зустрічній позовній заяві. (а.с. 170-173 т. 1) Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (правонаступником прав та обов'язків якого виступає Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк") та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11272659000, відповідно до якого, банк надав позичальнику кредит в сумі 18342,00 дол. США з терміном остаточного погашення 22.12.2014 року. (а.с. 9-13) Згідно п. 1.3.1 договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,00 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Відповідно до п. 1.3.2 сторони домовилися, що за умови договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених часиною 1 п. 5.2 договору. Статтею 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції Закону чинній на момент укладання договору) передбачено право комерційних банків самостійно визначати процентні ставки як складової частини кредитної політики банку, а не підстави для її зміни в укладеному кредитному договорі. Банки самостійно визначають процентні ставки для надання послуг клієнтам, проте, зазначена в договорі процентна ставка може бути змінена на підставах передбачених законодавством. 20.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11272659000, за умовами п. 1.5 якого, пункт 5.2 доповнено новим абзацом наступного змісту: у випадку настання обставин передбачених підпунктами "а" (порушення позичальником кредитної дисципліни), "б" (погіршення фінансового стану позичальника) пункту 5.2 договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п. 1.3.1. договору; передбачених п. "в" (здійснення поточних коливань, процентних ставок за вкладами та кредитами, зміни в грошово-кредитній політиці НБУ та ін.) - процентна ставка збільшується не більше ніж на 10% для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1. основного договору. (а.с. 16) Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно п. 6.1.2. кредитного договору сторони погодилися, що банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит. 18.12.2013 року відповідачу [PERSON] було надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 11272659000 від 20.12.2007 року, яка залишена без виконання відповідачем, що не заперечується сторонами по справі. (а.с. 18) Заперечуючи проти задоволення первісного позову Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що умови кредитного договору вважає несправедливими, банком в письмовій формі не надано інформацію про умови кредитування, крім того просив застосувати наслідки спливу строків позовної давності, оскільки зважаючи, що перебіг строку позовної давності починається з моменту настання строку погашення чергового платежу кожного із щомісячних платежів, а свої зобов'язання позичальник не виконав у січні та травні 2011 року, то загальна позовна давність тривалістю у три року сплинула. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Як убачається з матеріалів справи, сторони досягнувши всіх умов кредитного договору та додаткової угоди, підписали їх, після чого позивач надав [PERSON] кредитні кошти, про що не заперечується стороною відповідача, своїми правами щодо повернення кредитних коштів [PERSON] не скористався, та відповідно до довідки-розрахунку проводив періодичне погашення заборгованості за наданим кредитом, починаючи з 18.01.2008 року по 22.01.2013 року. Згідно положень ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. А тому, суд не може погодитися з позицією відповідача, що умови кредитного договору є несправедливими, а банком в письмовій формі не надано інформацію про умови кредитування, оскільки відповідач сам обрав контрагента та погодився з визначеними умовами у договорі, а зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. За загальним правилом (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При вирішенні даного спору, суд, враховуючи наявність заяви сторони відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, приходить до висновку, що Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] кредитних коштів в межах загальних строків позовної давності, враховуючи, що початок перебігу строку позовної давності починається у позивача з моменту невиконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, тобто в даному випадку з дня проведення останньої проплати відповідачем, а саме 22.01.2013 року, в той же час, з даним позовом до суду позивач звернувся 29.01.2014 року, тобто в межах загального трьохрічного строку позовної давності, а тому вимоги відповідача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, відповідно до наданих представником позивача розрахунків станом на 11.01.2014 року, непогашена сума заборгованості за кредитним договором № 11272659000 від 20.12.2007 року з боку відповідача [PERSON] становить 10004,10 дол. США, що за курсом НБУ 7,993 грн. за 1 дол. США еквівалентно 79962,77 грн., з яких: 7957,08 дол. США, що еквівалентно 63600,94 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі 5336,28 дол. США прострочена заборгованість за кредитом; 1453,19 дол. США, що еквівалентно 11615,35 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 541,38 дол. США, що еквівалентно 4327,24 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 52,45 дол. США, що еквівалентно 419,24 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Під час розгляду судової справи доказів, які мали спростувати наведені представником позивача розрахунків, відповідачем не надано. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору № 11272659000 від 20.12.2007 року, в частині повернення кредиту в строки передбачені умовами договору, а тому не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 20.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 11272659000/1, за умовами якого поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання [PERSON] за кредитним договором № 11272659000 від 20.12.2007 року, укладеним між банком та позичальником. (а.с. 17) За п. 1.2 договору поруки, поручителю добре відомі всі умови вищезазначеного основного договору. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. (п. 1.3 договору поруки) Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, пені. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Звертаючись до суду із зустрічним позовом [PERSON], посилаючись на ст. 559 ЦПК України, просила визнати поруку згідно Договору поруки № 11272659000/1 від 20.12.2007 року такою, що припинена, мотивуючи свої вимоги тим, що банком не було повідомлено позивача та не отримано її письмового дозволу про збільшення відповідальності за кредитним договором, яка встановлена додатковою угодою № 1 від 20.12.2007 року до кредитного договору № 11272659000 від 20.12.2007 року, яка передбачає збільшення процентної ставки за кредитом. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 22 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 № 5, відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому, обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Згідно з умов договору поруки, поручитель зобов'язався перед банком відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору р про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11272659000 від 20.12.2007 року укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Разом з тим, збільшення обсягу відповідальності та порядок зміни процентної ставки визначаються кредитним договором, а саме розділом 5 "Порядок зміни процентної ставки", умови якого поручителю відомі. Також суд бере до уваги ту обставину, що кредитний договір № 11272659000, додаткова угода № 1 до кредитного договору та договір поруки № 11272659000/1 укладені в один день - 20.12.2007 року, доказів укладення додаткових договорів після укладення договору поруки не надано. При цьому, сторонами по справі не заперечувалось, що договір укладений в належній формі, підписаний сторонами на умовах вільного волевиявлення, таким чином, зміст договору поруки в повному обсязі відповідає вимогам встановленим в законодавстві, при укладенні договору Банком дотримано всіх вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а отже, належним чином укладений договір є обов'язковим для сторін і повинен добросовісно виконуватись. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання поруки припиненою є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме підлягає стягненню солідарно з [PERSON], [PERSON] суми заборгованості по кредиту в розмірі 10004,10 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 79962,77 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідачів за первісним позовом на користь позивача необхідно стягнути 799,62 гривень судового збору, тобто по 399,81 грн. з кожного, при цьому суд не вирішує питання розподілу судових витрат по зустрічному позову, оскільки у його задоволенні було відмовлено. Враховуючи наведене та

Outcome: approved