Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Крихівецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON], який був батьком позивачки. За життя йому належало домоволодіння (житловий будинок, цегляний, житловою площею 31,9 кв.м., загальною площею 47,3 кв.м. разом з господарськими будівлями та спорудами), розташоване в [ADDRESS]. На вказане спадкове майно, яке складається з 1/2 частини домоволодіння позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.10.2006 року. На іншу 1/2 частину домоволодіння видано свідоцтво про право власності від 11.10.2006 року [PERSON]. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] Все належне їй майно заповіла дочці [PERSON] згідно заповіту від 08.05.2008 року. За заявою позивачки 28.02.2017 року зареєстровано спадкову справу в спадковому реєстрі. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину вказаного домоволодіння їй відмовлено, оскільки право власності на будинковолодіння за [PERSON] не зареєстровано. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, якою просив дану справу розглядати без його участі та без участі позивачки, позов задоволити (а.с. 27). Представник відповідача Крихівецької сільської ради в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив проти їх задоволення, просив проводити розгляд справи без його участі (а.с.32). Дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено. Як вбачається із копії свідоцтва про право власності від 11.10.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І., зареєстровано в реєстрі за №1-2491, [PERSON], яка є дружиною [PERSON], померлого [INFO], належить право власності на 1/2 частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу, яке складається з домоволодіння (будинок житловий, цегляний, житловою площею 31,9 кв.м., загальною площею 47,3 кв.м., зазначений в плані літерою "А", сарай, зазначений в плані літерою "Б", вбиральня, зазначена в плані літерою "У", криниця №1, огорожа №2), що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І., зареєстровано в реєстрі за №1-2494, спадкоємцем майна [PERSON], померлого [INFO], є дочка - [PERSON]. Спадкове майно складається з 1/2 частини домоволодіння (будинок житловий, цегляний, житловою площею 31,9 кв.м., загальною площею 47,3 кв.м., зазначений в плані літерою "А", сарай, зазначений в плані літерою "Б", вбиральня, зазначена в плані літерою "У", криниця №1, огорожа №2), що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно копії заповіту від 08.05.2008 року, нотаріально посвідченого виконавчим комітетом, секретарем Криховецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Дехтяр Г.М., зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під №92, [PERSON] на випадок її смерті зробила таке заповітне розпорядження: будинковолодіння в [ADDRESS], земельні ділянки і все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповідала дочці [PERSON] (а.с. 6). [INFO] померла [PERSON] у віці 84 роки, про що складено відповідний актовий запис №21, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 5). Як вбачається з копії відповіді приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Шпаргало О.В. від 20.06.2017 року №142/02-14, [PERSON] роз'яснено, що на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті її матері [PERSON] неможливо, оскільки право власності за [PERSON] не зареєстровано (а.с. 16). Відповідно до ч.1ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Ч.1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А ч.3 цієї статті передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На момент прийняття спадщини та видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] не зареєстровано, а тому державним нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину вказаного домоволодіння позивачці не видано. Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із матеріалів справи позивачка не відмовилася від прийняття спадщини, представник відповідача Крихівецької сільської ради не заперечує проти визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS], у порядку спадкування за позивачкою. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 10 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи те, що позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на 1/2 частини домоволодіння (будинок житловий, цегляний, житловою площею 31,9 кв.м., загальною площею 47,3 кв.м., зазначений в плані літерою "А", сарай, зазначений в плані літерою "Б", вбиральня, зазначена в плані літерою "У", криниця №1, огорожа №2), що знаходиться в [ADDRESS], суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] за [PERSON] підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1268, 1276, 1296 ЦК України, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування",

Outcome: dismissed