Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] 19 травня 2017 року пред`явила позов до Самбірської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Самбірської РДА від 26 серпня 2010 року № 439 «Про внесення змін до розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 03.11.2008 року № 769» і визнання незаконним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 574151, виданого 22 вересня 2010 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 03.11.2008 року № 769. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що нею, позивачем, після смерті чоловіка [PERSON] успадковано право власності на земельну частку (пай), що знаходилася у власності сільськогосподарському кооперативі «Ралівський» у с. Ралівка Самбірського району Львівської області, і за її зверненням Самбірською РДА винесено розпорядження від 03.11.2008 № 769 «Про затвердження проекту розподілу передачі земельної ділянки у власність в розмірі земельної частки (паю) на території Ралівської сільської ради», відповідно до їй, [PERSON] , передано у власність земельну ділянку площею 0,9018 га (рілля) на території Ралівської сільської ради та на підставі зазначеного розпорядження 29.01.2009 було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 924071, кадастровий номер земельної ділянки: 4624287200:11:000:0212, а також їй було надано документ, де було вказано місце розташування такої земельної ділянки та показано її місцезнаходження. У жовтні 2010 року їй у Ралівській сільській раді видано інший Державний акт на право власності на земельну ділянку (серії [NUMBER] №574151) на вказану земельну ділянку кадастровий номер:4624287200:11:000:0212, однак згідно даного документу змінився розмір даної земельної ділянки, який становить 1,0018 га, а також межі, що вбачається з розділу «Опис меж». \~ \~ \~ \~У 2015 році, маючи намір надати цю земельну ділянку в оренду і вийшовши на місце нею було з`ясовано, що така земельна ділянка вже використовується іншою особою. У Ралівській сільській раді на її звернення усно роз`яснено, що належна їй земельна ділянка знаходиться в іншому місці згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку (серії [NUMBER] №574151), тобто з незрозумілих для неї причин і невідомо ким було змінено межі і місцезнаходження належної земельної ділянки, яку пересунуто на площу, яка поросла чагарником та деревами і яку відмовляються обробляти сільськогосподарські фірми. \~ \~ \~ \~Підставою для видачі нового Державного акта стало розпорядження голови Самбірської РДА № 439 від 26.08.2010 «Про внесення змін до розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 03.11.2008 року № 769» відповідно до якого внесено зміни розпорядження голови Самбірської РДА № 439 від 26.08.2010, а саме викладено п. 2 такого розпорядження у новій редакції: «Передати безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,0018 га (рілля) згідно одержаного сертифіката на території Ралівської сільської ради та проекту розподілу передачі земельної ділянки у власність в розмірі земельної частки (паю) з врахуванням раніше переданих ділянок і якості ґрунтів». \~ \~ \~ \~Вказане розпорядження вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки вказане розпорядження є ненормативним правовим актам одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, а тому не може бути в подальшому скасоване чи змінено державною адміністрацією чи її головою ще й з тих самих підстав з яких було попередньо винесене. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскаржуване розпорядження винесено також всупереч вимог ст. 317, 319, 321 ЦК України, де передбачено, що власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. \~ \~ \~ \~Крім того, перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку, визначений ст.140 ЗК України є вичерпним. Вона, позивач, у 2010 році не зверталася до Самбірської РДА ні з приводу надання у власність земельної частки (паю) взамін сертифіката на земельну частку (пай), ні з будь-якої іншої причини та обставини, визначеної в мотивувальній його частині. [PERSON] під час судового розгляду справи збільшила розмір позовних вимог та просила визнати незаконним і скасувати розпорядження голови Самбірської РДА № 439 від 26.08.2010р. «Про внесення змін до розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 03.11.2008 року №769»; визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ЯЛ № 574151), виданого [PERSON] 22.09.2010 на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 03.11.2008 року №769» та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,9018га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4624287200:11:000:0212 (в межах: від «А» до « [PERSON] » землі [PERSON] ; від «Б» до «В» землі с/р; від « [PERSON] » до « [PERSON] » землі « [PERSON] »; від « [PERSON] » до «А» землі загального користування, дорога), яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 924071. Під час судового розгляду позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Самбірської районної державної адміністрації Львівської області позов визнав з підстав, наведених позивачем. Представник третьої особи Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області не заперечував проти задоволення заяви. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] успадкувала земельну частку (пай), яка знаходиться у сільськогосподарському кооперативі «Ралівський» у с. Ралівка Самбірського району Львівської області (а. с. 3). Із розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації «Про затвердження проекту розподілу передачі земельної ділянки у власність в розмірі земельної частки (паю) на території Ралівської сільської ради та видачу державного акта на право власності на землю [PERSON] » від 3 листопада 2008 року № 769 вбачається, що затверджено розроблений проект розподілу передачі земельної ділянки у власність в розмірі земельної частки (паю) жительці с. Задністря [PERSON] на території Ралівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; передано у власність земельну ділянку площею 0,9018га (рілля), яка бажає отримати земельну частку (пай) в натурі згідно одержаного сертифіката на території Ралівської сільської ради та проекту розподілу передачі земельної ділянки у власність у розмірі земельної частки (паю) з врахуванням раніше переданих земельних ділянок і якості ґрунтів та передано у фонд земель загального користування Ралівської сільської ради 0,0370 га для формування польових доріг за рахунок земельної частки (паю) ( а. с. 4). На підставі вказаного розпорядження Самбірською районною державною адміністрацією [PERSON] виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,918 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а. с. 5). Із розпорядження голови Самбірської РДА «Про внесення змін до розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 03.11.2008 року №769» від 26.08.2010 року № 439 вбачається, що внесено зміни розпорядження голови Самбірської РДА № 439 від 26.08.2010, а саме п. 2 такого розпорядження викладено у новій редакції, а саме: «Передати безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,0018 га (рілля) згідно одержаного сертифіката, на території Ралівської сільської ради та проекту розподілу передачі земельної ділянки у власність в розмірі земельної частки (паю) з врахуванням раніше переданих ділянок і якості ґрунтів» ( а. с. 6). На підставі вказаного розпорядження [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,0018 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Ралівської сільської ради (за межами населеного пункту) Самбірського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а. с. 7) Відповідно до\~ст. 1 Закону України \~"Про місцеві державні адміністрації"\~від 09.04.1999 № 586-XIV виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою. Відповідно до\~п.\~2)\~ч.\~1\~ст.\~2\~вказаного Закону\~місцеві державні\~ \~адміністрації \~ \~в межах\~відповідної адміністративно-територіальної\~одиниці забезпечують,\~зокрема, законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян. Згідно п. 2) ч. 1 ст. 21 зазначеного Закону до повноважень місцевих державних адміністрацій в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля відносяться зокрема, розпорядження землями державної власності відповідно до закону та статтею 39 цього Закону визначено повноваження голів місцевих державних адміністрацій. У відповідності до \~ст. 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації"\~голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. Згідно ч. 3 ст. 43 вказаного Закону розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать\~Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Відповідно до ст. 6 даного Закону розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. Крім цього, в Рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №\~7-рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказано, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Тому, на думку Конституційного Суду України, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Тобто, розпорядження є ненормативним правовим актам одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, а тому не може бути в подальшому скасоване чи змінено державною адміністрацією чи її головою, що узгоджується з визначеним в постанові ВСУ від 05.03.2012р. у справі № 21-423а11. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. \~ \~ Згідно\~ \~ ст.\~50\~ Закону\~України «Про\~місцеві державні\~адміністрації», розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти інших посадових осіб, які призначаються ними, можуть бути оскаржені в судовому порядку відповідно до закону. Крім цього, оскаржуване розпорядження винесено всупереч вимогам ст. ст.. 317, 319, 321 ЦК України, якими передбачено, що власнику \~належать права\~володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що узгоджується з ст. 41 Конституції України. Частиною 1 ст. 378 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках встановлених законом. Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст.140 ЗК України є вичерпним. Сторонам роз`яснено наслідки визнання позову, представник відповідача, який висловив намір вчинити ці дії, не обмежений у повноваженнях на їх вчинення. Отже, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ураховуючи наведене, розпорядження голови Самбірської РДА від 26 серпня 2010 року № 439 «Про внесення змін …» є незаконним , тому його слід скасувати.

Outcome: approved