Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до КС «Злагода» про повернення депозитного внеску, у якому просила стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 28 179,14 грн. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що 13.10.2014 року між нею та КС «Злагода» було укладено договір №3768 дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з внеском за договором в сумі 27 000 грн., під 28,3% річних, строком в 6 місяців з поверненням депозитного вкладу до 13.04.2015 року. Також до даного договору було укладено додаткову угоду від 29.01.2015р., згідно якої процентна ставка за депозитом з урахуванням змін з 01.02.2015р. до 30.04.2015р. включно становитиме 2,5%, а з 01.05.2015р. до закінчення строку його дії - 21% річних та строк закінчення договору - 13.07.2015 року. За весь період депозитного вкладу позивачу були нараховані відсотки в розмірі 1 179,14 грн. Після закінчення терміну повернення депозитного вкладу [PERSON] звернулася до відповідача щодо повернення коштів, внесених на депозитний рахунок за договором строкового внеску, однак їй було відмовлено. Оскільки добровільно кредитна спілка «Злагода» повернути депозитний вклад позивача не бажає, [PERSON] змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Представник позивача, на адресу суду подала заяву, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача КС «Злагода» в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться у матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 жовтня 2014 року між КС «Злагода» та [PERSON] укладено договір № 3768дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого [PERSON] було внесено строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок до спілки 27 000 грн. 00 коп. строком до 13 квітня 2015 року, з процентною ставкою 28,3 % річних (а.с. 4-5). У відповідності до договору, спілка зобов'язана повернути вкладнику внесок та нараховані проценти у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього договору (п. 3.2.5). По закінченню строку дії цього договору вкладник має право отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов цього договору. (п.3.3.3). Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера від 13 жовтня 2014 року, [PERSON], на підставі договору № 3768дВ від 13 жовтня 2014 року, внесла грошові кошти до каси КС «Злагода» у розмірі 27 000 грн. 00 коп. (а.с. 7). Крім того, судом встановлено, що 29.01.2015 року між КС «Злагода» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору № 3768 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якої сторони домовились, що процентна ставка за внеском на період з 01.02.2015р. до 30.04.2015р. включно встановлюється у розмірі 2,5% річних, з 01.05.2015р. до закінчення строку його дії - у розмірі 21% річних. Також сторони домовилися, що днем закінчення строку дії договору є 13.07.2015р. (а.с. 8). Відповідно до акту-звірки розрахунку за депозитом основна сума по договору № 3768дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 13 жовтня 2014 року становить 27 000 грн. 00 коп., відсотки - 1179 грн. 14 коп. (а.с. 9). Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України "Про кредитні спілки" та ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1058, 1060 ЦК України. Згідно ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Частиною 7 ст. 10 вищевказаного Закону визначено, що повернення вкладу проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка відповідно до свого статуту залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Відповідно до ст. 23 вищевказаного Закону, внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника; умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною; якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач КС «Злагода» не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, оскільки не повернув позивачу у визначений договором строк суму вкладу та суму нарахованих процентів, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 28 179 грн. 14 коп., з яких: 27 000 грн. 00 коп. - сума вкладу, 1 179 грн. 14 коп. - відсотки. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов'язання не виконав, існує заборгованість за договором про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, права позивача є порушені і підлягають захисту, а позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням того, що судом було задоволено вимоги позовної заяви на загальну суму 28 179 грн. 14 коп., розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави становить 1 218 грн. 00 коп.

Outcome: approved