Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті його матері [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно - 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Вказав, що є спадкоємцем [PERSON] - за заповітом, однак не може оформити право власності на зазначене спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, тому просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився з невідомих на те суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено наступні обставини. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 червня 1970року с.Товсьтолуг Тернопільським райбюро ЗАГС, актовий запис №8 від 22.07.1955року [PERSON] народився [INFO]. Батьками вказано - мати: [PERSON], в графі батько зазначено "[PERSON]". Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30.01.1991 року, виданого Виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Застінка по вул. Шевченка, 45 дійсно належить колгоспному двору, що складається з 5-х членів, голова якого [PERSON]. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів №267 від 28 грудня 1990року та записано в реєстрову книку №1 стор.№159 за реєстром №80 від 30.01.1991року. Заповітом від 31.01.2007року, посвідченим секретарем Товстолузької сільської ради Тернопільського райоону Тернопільської області Гасій Л.М., зареєстрованим в реєстрі за №10, [PERSON], зробила розпорядження, на випадок смерті усе її майно, що буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право, заповідала [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №25 від 14.12.2007року. Відповідно до інформаційної довідки №596 від 13.12.2013року про технічний стан нерухомого майна виданої [PERSON] "Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації" про те, що станом на 05.12.2013р. по обліку бюро будинковолодіння по [ADDRESS] рахується за: 1/5 [PERSON], 1/5 [PERSON], 1/5 [PERSON], 1/5 [PERSON], 1/5 [PERSON]. Станом на 30.12.1990року право власності на майно було зареєстровано за головою колгоспного двору за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про прпаво власності виданого 30.12.1990року на підставі рішення Тернопільської районної ради №267 від 28.12.1990року №40. Як вбачається з довідки №27 від 13.03.2014року виданої виконавчим комітетом Товстолузької сільської ради станом на 01.07.1990 року, житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], колгоспний двір. Членами колгоспного двору були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно ч.1 ст.17, ст.18 Закону України "Про власність" майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. У власності осіб, що ведуть фермерське господарство, може бути майно, зазначене в статті 13 цього Закону. Як роз'яснив Верховний Суд України у п.6 постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року N 20 "положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних". Враховуючи наведене, члени колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не втратили право на будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], частка власності у майні колгоспного двору кожного із членів колгоспного двору становить 1/5. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3974/02-14 від 27.12.2013року вбачається, що за заявою [PERSON] заведена спадкова справа за №662/2013 року, після смерті [PERSON]. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на 1/5 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що хоча [PERSON] не оформила правовстановлюючі документи, однак набула право власності на 1/5 частину вказаного житлового будинку, що входить до складу спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на спадкове майно - 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд [ADDRESS]. Спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], який прийняв спадщину згідно ст.1268 ЦК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що на даний час [PERSON] не може оформити право власності на 1/5 частину спадкового майна у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння, суд приходить до переконання, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно - 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд [ADDRESS], яка належала померлій [PERSON]

Outcome: approved