Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позивач вказує, що на початку травня 2018 року між ним та [PERSON] було досягнуто домовленості укласти в письмовій формі договір про надання послуг, за яким відповідач візьме на себе зобов`язання пригнати для позивача автомобіль із Литовської Республіки. 29 травня 2018 року позивач перерахував з карткового рахунку в додатку "Приват24" на картковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 4 600,00 грн. 19 червня 2018 року позивач повторно перерахував з карткового рахунку в додатку "Приват24" на картковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 62 000,00 грн. Разом із тим, між позивачем та відповідачем так і не було укладено договору про надання послуг та відповідач не вчинив жодних дій задля придбання в Литовській Республіці і передачі позивачу автомобіля. За наведених обставин відповідач набув грошові кошти, які належать позивачу, без достатніх на те правових підстав. У зв`язку із чим 17 березня 2021 року [PERSON] відправив на поштову адресу відповідача (цінним листом з описом вкладення) вимогу, в якій попросив негайно повернути грошові кошти в сумі 66 600,00 грн. (шістдесят шість тисяч шістсот гривень), шляхом їх зарахування на рахунок ІВАN: [NUMBER] , який належить позивачу та відкритий в АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299. Станом на 19 квітня 2021 року відповідач спірних грошових коштів так і не повернув позивачу. Таким чином, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] на його користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 66 600 (шістдесят шість тисяч шістсот) гривень та сплачений судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, через оголошення на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньо правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частинами 2, 3 вказаної статті визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. За змістом вказаної норми зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто, правовідносини, що склалися між сторонами, не врегульовані на рівні правочину (довіреності), що не виключає застосування положень статті 1212 ЦК України. Факт перерахування позивачем коштів відповідачу підтверджується виписками із АТ КБ «Приватбанк» від 19.04.2021, 11.12.2020, копією чеку від 10.12.2020. Відповідно до вказаних документів, 19.06.2018 року [PERSON] було здійснено переказ на картку Приватбанку через додаток Приват24 на суму 62 000 грн., одержувачем вказаних коштів є [PERSON] , 29.05.2018 позивачем на картку Приватбанку відповідача було перераховано 4 600 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив відповідачу вимогу про повернення безпідставно набутих грошових коштів. Однак, конверт із вказаною вимогою повернувся до позивача, причина повернення - за закінченням терміну зберігання. Таким чином, наявні ознаки безпідставного набуття відповідачем майна за рахунок позивача, тому суд вважає правильним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved