Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

08 квітня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся прокурор Межівського району Дніпропетровської області в інтересах неповнолітньої [PERSON], малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в [ADDRESS], Межівського району, Дніпропетровської області проживає [PERSON] разом зі співмешканцем [PERSON], яка виховує дітей, як мати-одиначка: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не приділяючи належної уваги вихованню дітей, їх навчанню, стану здоров'я та матеріального забезпечення. Батьківські обов'язки по вихованню, матеріальному утриманню, які визначено згідно ст.150, п.2, п.4 ст.155, ст.180 Сімейного кодексу України не виконує, всупереч інтересам дітей, своєю поведінкою негативно впливає на стан їх здоров'я і морального виховання. Згідно даних, що характеризують відповідача, [PERSON] ніколи не працювала та не намагалася знайти роботи, має шкідливі звички. Не виконує належним чином свої материнські обов'язки, а саме: зі старшою донькою [PERSON] контакту не має, не цікавиться її життям, не контролює її поведінку та не суперечить пропускам занять у школі. [PERSON], учень 4 класу не відвідує школу з 15 вересня 2014 року. Відповідач ігнорує зауваження вчителів та не докладає жодних зусиль у вихованні дітей. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON], усупереч висновку психолого-медико-педагогічного обстеження, знаходяться вдома, так як не отримали належного лікування. Згідно листа КЗО "Першотравенська загальноосвітня спеціальна школа-інтернат" ДОР" від 26 січня 2015 року №46, [PERSON] систематично порушує п.3 ст.47 Закону України "Про освіту", повертаючи доньку [PERSON] на заняття з порушенням термінів, тим самим зашкоджуючи навчальному процесу дитини. Двоє дітей [PERSON] і [PERSON] понад шість місяців мають захворювання на лишаї. [PERSON] стверджує, що лікує дітей самостійно, проте, згідно інформації КЗ "Межівська центральна районна лікарня" ДОР" від 13 лютого 2015 року №156, не належно виконує рекомендації лікаря з питання лікування та належного догляду за хворими дітьми, виходячи з клінічної картини та стану перебігу захворювання, діти не можуть знаходитися в дитячих колективах, так як є контактні по захворюванню (д/з: мікроспорія гладкої шкіри та волосяної частини голови). В спеціальне мікологічне відділення КЗ "Обласний шкіряно-венерологічний диспансер" ДОР" за рекомендаціями лікаря мати дітей [PERSON] та [PERSON] не відвозить. Основним джерелом прибутку сім'ї є державна допомога на дітей розмір мір якої щомісячно складає 5 516гривень. Будинок, де мешкає родина двокімнатний, його площа становить 12 квадратних метрів, де умови проживання незадовільні, постільна білизна на спальному місці дітей відсутня, ковдри та підлога брудні, не для всіх дітей є місце для сну, умов для всебічного розвитку дітей не створено (немає жодної розвиваючої іграшки), в господарстві відсутні засоби особистої гігієни. Продукти харчування відсутні в належній кількості. Планувати сімейний бюджет, вести домашнє господарство, прививати дітям навички з самообслуговування не намагається, не приділяє належної уваги навчанню дітей, чим мати порушує положення ст.155 Сімейного Кодексу України. Працівниками служби у справах дітей 02 жовтня 2014 року проведено бесіду з неповнолітньою [PERSON] зі слів якої між нею та її матір'ю відсутній контакт, мати не звертає уваги на її проблеми, не цікавиться її життям, навчанням, матеріально не утримує. Дівчинка не хоче ходити до школи, так як не має одягу, в якому б їй не було соромно перед однолітками. Співмешканець відповідачки [PERSON] неодноразово бив її, ображав нецензурною лайкою, але [PERSON] не стає на її захист, байдужа до власної доньки. 06 жовтня 2014 року з [PERSON] та її донькою проведено індивідуально-профілактичну бесіду щодо налагодження стосунків та належного виконання матір'ю батьківських обов'язків. При обстеженні умов проживання дітей в родині відповідача з'ясовано, що троє дітей молодшого віку мають протягом 2 місяців захворювання на лишаї, але мати [PERSON] жодного разу не звернулася до лікарні за медичною допомогою для них. Нехтуючи станом здоров'я дітей, [PERSON] стверджує, що лікує дітей самостійно при цьому в будинку відсутні медикаменти. Старша донька з моменту закінчення канікул жодного разу не відвідала навчальний заклад. Зі слів відповідача у її доньки болить серце, але за допомогою до лікаря вони не звертались. [PERSON] позитивних висновків для себе не зробила та продовжує неналежним чином виконувати батьківські обов'язки щодо навчання, виховання, матеріального утримання, надання необхідної медичної допомоги дітям. Неодноразові обстеження умов проживання сім'ї суб'єктами соціальної роботи не дали позитивних результатів. Просить суд винести рішення про відібрання без позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнути з неї аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь опікунів, прийомних сімей, дитячих будинків сімейного типу, державних закладів за місцем знаходження дітей. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі посилаючись на ті обставини, які викладені нею у позовній заяві. При цьому доповнила позов тим, щоб відібрання дітей відбулося з передачею їх органу опіки та піклування. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечувала, проте просила не забирати в неї дітей, оскільки вважає, що вона може виконувати обов'язки, покладені на неї законодавством, обґрунтувань, яким чином вона буде їх виконувати, суду не надала. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Межівської селищної ради Земляна Л.О. проти задоволення позову не заперечувала, підтримує думку прокурора. Свідок [PERSON] пояснила суду, що працює головним спеціалістом служби у справах дітей, з 2008 року знає родину [PERSON], з відповідачкою проводилися профілактичні бесіди стосовно виховання, матеріального утримання, створення умов для всебічного розвитку дітей тощо, але це ні до чого не призвело. 22 квітня 2015 року знову відвідали будівлю відповідачки. Та зустріла їх нецензурною лайкою. Діти їли пів буханки хліба, яка до того лежала захованою в шафі. "Щоб вони не дістали", - як пояснила відповідач. Стояла каструля з водою, в якій почала варити макарони лише після їх приходу. Відповідач є вагітною, при цьому зловживає спритними напоями. Зі спальних місць в них вдома лише 2 дивани, 1 розламаний тапчан, стільців не має. Відсутній стіл для підготовки домашніх завдань. Немає куточку для шкільного приладдя, розвиваючих іграшок, немає книжок, окрім шкільних. Світло є лише в одній кімнаті. З їжі - 1кг пшеничної крупи, 0,5кг - макаронів, пів буханки хліба. [PERSON] неодноразово попереджалася. Старша донька відповідачки в 2014 році потрапила до лікарні з отруєнням лікарськими препаратами, оскільки хотіла здійснити суїцид, та яка пояснила, що це через байдужість матері. Відмовляється проживати з матір'ю, співмешканець ображає її. Пояснила, що вона не хоче ходити до школи, так як соромиться свого зовнішнього вигляду, їй нічого одягти. Не зрозуміло, куди відповідачка витрачає кошти. Білизна земельного кольору. Одна пара взуття у менших дітей на двох. Відповідач викрасила старшій дитині голову, щоб не лікувати від педикульозу. Діти шкоду не відвідують. На батьківські збори з'явилася з запахом алкоголю. Кажуть, що хворіють, проте ніяких медичних документів не надають. Відповідач повідомила, що менших дітей до школи водити не буде, оскільки все одно їх відвезуть до інтернату. Вважає, що відповідач не в повній мірі виконує батьківські обов'язки, не піклується про дітей. Свідок [PERSON] пояснила суду, що працює директором Демуринської школи. На протязі чотирьох років діти відвідують школу. В сім'ї [PERSON] складні життєві обставини. Будинок не підлягав ремонту з часу його придбання, відсутні меблі, немає куточку для приготування домашнього завдання, одна житлова кімната, ковдри брудні, три дивани, поганий запах. Відповідач постільну білизну придбала, але не прасувала її, у дітей немає достатнього одягу. Старша донька [PERSON] не спілкується з колективом, який відвернувся від неї, так як вона не охайна і постійно хворіла педикульозом. Класний керівник проводила бесіди, лише після яких остання почала слідкувати за своїм зовнішнім виглядом. 1-2 рази на місяць ходили до родини [PERSON], проте відповідач ставилася негативно, кричала, висловлювалася нецензурно, не сприймала зауваження. Мати не користується авторитетом у доньки. В 2 семестрі 2015 року [PERSON] пропустила 55 днів навчання, прикривається матір'ю, хворобами, проте медичних документів не надає. Молодший син [PERSON] ходить до 4 класу, з 15 вересня 2014 року не ходить до школи у зв'язку з мікроскопією шкіри (лишай). До сьогодні його не вилікувано. В грудні 2014 року на медико-педагогічній комісії було зроблено висновок про направлення його до Першотравенської школи-інтернат, але через хворобу його туди не приймають, мати його не лікує. У відповідачки є ще один син, якому станом на 1 вересня 2014 року виповнилося 6 років, проте до школи він не пішов, оскільки не вміє говорити, хворіє лишаєм, постійно інфікований. Систематично проявляє негативну поведінку. Діти голодують, в будинку - антисанітарія, не приділяється увага розвитку, та як наслідок - діти не розвиваються. Коли у [PERSON] запитали, чому він ходить до школи, той відповів: "Щоб гарно поїсти в їдальні". Коли ходили відвідувати додому, була одна каструля з кашею і всі діти чекали поїсти. [PERSON] їздить до [PERSON] без супроводу дорослих, чим там займається - невідомо. На батьківські збори відповідач з'являлася з запахом алкоголю. Свідок [PERSON], пояснила суду, що працює в Демуринській лікарняній амбулаторії загальної практики сімейної медицини. [PERSON] не займається дітьми. Як медичний працівник вхожа в сім'ю, та бачить, що діти завжди брудні, неохайні. Медики самостійно за своєю ініціативою приходять лікувати дітей відповідача, оскільки вона не звертається, доглядають за ними. Коли народився [PERSON], на нього було нічого вдягти, нічим годувати, не було дитячого харчування та води для його приготування, самі носили. Відповідачка багато чого обіцяла, але нічого не робила. На щеплення дітей не водить, взагалі не займається вихованням. Найстрашніше, що, як народиться ще одна дитина - нічого не має для її забезпечення. За медичними довідками звертається тільки тоді, коли наполягають зі школи, систематичних звернень не було. На сьогоднішній день дітей (двох хлопців) від лишаю не вилікувано. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з 1998 року працює в Демуринській селищній раді, знає родину [PERSON] з моменту народження першої дитини. З того часу ця сім'я стоїть на обліку, як неблагополучна. Відповідач не працювала, батько дітей з ними не проживав, дітей оформлювала на себе, як одинока матір, щоб отримувати допомогу. Діти проживають в антисанітарних умовах. Вона змінила декілька будинків, занедбувала, ремонт не робила. Проживає без реєстрації по [ADDRESS] Протягом 15 років проводилася профілактично-роз'яснювальна робота, яка ні до чого не призвела. Обіцяє виправитися, але обіцянок не виконує. Зневажливо відгукується про соціальних працівників. Отримує кошти від Межівського УПСЗН, які використовує не за призначенням. Заборгувала кошти в розмірі 476,20 гривень за відвідування дитячого садку. Зверталися про притягнення до адміністративної відповідальності по ст.184 КУпАП, у зв'язку з чим її було притягнуто за цими підставами. Вчасно не доставляла дітей до школи-інтернату в м.Першотравенську. Негативно характеризується за місцем проживання. Неодноразово надходили скарги сусідів про те, що діти [PERSON] лазять по чужих городах. Відповідач має земельну ділянку, яку не засаджує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, свідків, думку прокурора, перевіривши зібрані у справі докази,вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. В справі маються документальні підтвердження викладених в позовній заяві обставин. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, підтверджується, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, підтверджується, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21 березня 2005 року виконкомом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, підтверджується, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01 травня 2008 року виконкомом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, підтверджується, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 липня 2010 року виконкомом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, підтверджується, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Згідно листа КЗ "Межівська центральна районна лікарня" №1209 від 30 вересня 2014 року 29 вересня 2014 о 21:40 годині в дитяче відділення каретою швидкої медичної допомоги доставлена неповнолітня [PERSON], [INFO], з діагнозом: отруєння лікарськими засобами. Спроба суїциду. Зі слів хворої: випила 38 таблеток ліків, так як мала намір покінчити з життям через психологічну атаку в навчальному закладі та незадовільним відношенням до неї сім'ї. Актами обстеження умов проживання від 13 та 18 листопада 2014 року, складеними начальником служби у справах дітей Межівської держрайадміністрації, головним спеціалістом служби у справах дітей Межівської держрайадміністрації, дільничним інспектором РВ ГУМВСУ України в Дніпропетровській області, медичною сестрою загальної практики сімейної медицини Демуринського ФАП підтверджується, що з [PERSON] проведено роз'яснювальну бесіду щодо необхідності наведення порядку в будинку, наголошено про термінове звернення до лікаря, раціональне використання державної допомоги, контролю за відвідуванням навчального закладу дітьми, а також з підстав неспроможності сина [PERSON] навчатися за програмою середньої школи, рекомендовано звернутися до фахівців для направлення його до спеціалізованої школи. Відповідач відмовилася використовувати ці поради, відповіла лайкою. Її було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Актом обстеження умов проживання від 22 квітня 2015 року, складеними начальником служби у справах дітей Межівської держрайадміністрації, головними спеціалістами служби у справах дітей, директором районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді Межівської держрайадміністрації, підтверджується, що [PERSON] на зауваження членів комісії відповіла нецензурною лайкою в присутності дітей, відмовилася від допомоги, на контакт не йшла, медичних довідок про стан здоров'я дітей не надала, пояснивши, що їх будуть забирати до інтернату, а тому немає необхідності у відвідуванні ними школи та дитячого садку. Витягом з протоколу від 21 листопада 2014 року засідання комісії з питань захисту прав дитини Межівської районної державної адміністрації, затвердженої розпорядженням голови від24 листопада 2008 року №486-р-08 від 07 листопада 2014 року №Р-486/0/313-14, підтверджується, що розглядалось питанняпро доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за результатами якої надано двохтижневий термін для наведення належного санітарного стану в помешканні, придбання палива в достатній кількості для опалювання помешкання в зимовий період, забезпечення відвідування дітьми навчального закладу та придбання необхідного канцелярського приладдя для навчання дітей, забезпечення термінового обстеження та лікування дітей, подальшого здійснення постійного нагляду за їх станом здоров'я та охайним виглядом, терміново стати на облік у лікаря гінеколога, отримання висновку обласної медико-педагогічної комісії щодо можливості продовження навчання сина [PERSON]. Згідно витягу з протоколу №1198-а від 16 грудня 2014 року діагностичного засідання комунального спеціального загальноосвітнього навчально-реабілітаційного закладу "Дніпропетровський обласний методичний психолого-медико-педагогічний центр" (далі - ДОМПМПЦ), мається психолого-педагогічний висновок стосовно [PERSON], [INFO], за яким особливості пізнавальних процесів та пізнавальної діяльності відповідають легкій розумовій відсталості, емоційно-вольова сфера незріла, працездатність знижена, поведінка впорядкована. Рекомендовано навчання за програмою 1 класу спеціальної школи, психологічний супровід в адаптаційний період в умовах навчального закладу. Згідно витягу з протоколу №1199-а від 16 грудня 2014 року діагностичного засідання ДОМПМПЦ,мається психолого-педагогічний висновок стосовно [PERSON], [INFO], за яким затриманий психічний розвиток з недостатністю довільної уваги, виснажливістю, зниженням працездатності, обмеженим обсягом загальних знань, научуваність знижена, поведінка впорядкована, навички самообслуговування та соціальної взаємодії формуються, загальне недорозвинення мовлення ІІ рівня. Рекомендовано навчання за програмою підготовчого класу інтенсивної педагогічної корекції, логопедична корекція в умовах навчального закладу, психологічне спостереження в умовах навчально-виховного процесу з метою діагностики потенційних здібностей та адаптаційних можливостей. Представити на ОПМПК через рік з висновками фахівців для визначення програми подальшого навчання. Згідно листа КЗО "Першотравенська загальноосвітня спеціальна школа-інтернат" ДОР" від 26 січня 2015 року №46 мати [PERSON] систематично порушує п.3 ст.47 Закону України "Про освіту" та ст.53 Конституції України, повертаючи доньку [PERSON] на заняття з порушенням термінів, тим самим зашкоджуючи навчальному процесу дитини. Актом обстеження житлово-побутових умов родини [PERSON], складеним комісією Межівської районної ради Дніпропетровської області 11 лютого 2015 року, підтверджується, що відповідач проживає з чотирма дітьми (донька [PERSON] навчається в спеціалізованій школі м.Першотравенська) та співмешканцем. Нормальні умови проживання дітей не створені: відсутні елементарні меблі (наявні 3 дивани, 1 стіл та 1 стілець). Всі члени родини перебувають в одній кімнаті, яка слугує їм і спальнею, і кухнею, і куточком для підготовки дітей до уроків. Взагалі немає постільної білизни, ковдри й подушки засалені. В будинку стоїть дуже неприємний запах. У кімнаті дуже брудно, дитячий одяг скиданий на купу (і виправна, і брудна білизна). Будинок не підлягав навіть частковому ремонту. У родині прослідковується постійне голодування, є нестача необхідного медичного лікування, антисанітарні умови проживання, у дітей постійні інфекції. [PERSON] вороже налаштована до вчителів та соціального працівника, проявляє агресивну поведінку до батьків інших дітей, ігнорує рекомендації щодо виховання дітей, що призводить або може призвести до затримки їх розвитку, погіршення емоційного стану, здоров'я, соціальної ізоляції та інших несприятливих наслідків. Актом обстеження житлово-побутових умов родини [PERSON], складеним комісією Демуринської селищної ради Дніпропетровської області 12 лютого 2015 року, підтверджується небажання [PERSON] виправлятися, займатися належним вихованням та розвитком дітей тощо, оскільки на час перевірки в будинку знаходилося багато сторонніх людей, які відносяться до соціально-неблагополучних сімей. З відповідачкою було проведено бесіду щодо необхідності лікування трьох дітей, наведення порядку в будинку та ведення здорового способу життя, так як вона вагітна. Згідно листа головного лікаря КЗ "Межівська ЦРЛ "ДОР" №156 від 13 лютого 2015 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], взяті під "Д" нагляд лікаря дерматовенеролога з діагнозом: мікроскопія гладкої шкіри та волосяної частини голови. Призначено амбулаторне лікування згідно стандартів. Діти не можуть знаходитися в дитячих колективах, так як вони являються контактні по даному захворюванню. Згідно довідокМежівського УПСЗН №27 від 17 лютого 2015 року, місячний доход [PERSON] складає 5 518,62 гривень. В судовому засіданні було встановлено, що іншого доходу відповідачка не має. З клопотання директора ДНЗ за вих. №7 від 24 квітня 2015 року, наданому голові Демуринської селищної ради, вбачається, що [PERSON] заборгувала за харчування в дошкільному закладі в розмірі 476,20 гривень. Відповідно до інформації Межівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 05 березня 2015 року №43 сім'я [PERSON] з 17 липня 2012 року по теперішній час перебуває під соціальним супроводом. В ході здійснення соціального супроводу з матір'ю та членами родини проводилися бесіди щодо приведення помешкання в належний санітарний стан, дотримання особистої гігієни членів родини, належного виконання матері своїх обов'язків, ведення здорового способу життя, постійного відвідування навчальних закладів дітьми, проте мати не йде на співпрацю з суб'єктами соціальної роботи, не розуміє всієї покладеної на неї відповідальності за виховання та розвиток дітей. За поясненнями депутата Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області Стрікалова В.І. та сусідки [PERSON], [PERSON] не займається вихованням своїх дітей, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, проживає в антисанітарних умовах. Характеристикою [PERSON] від 10 березня 2015 року, наданою КЗО "Демуринська середня загальноосвітня школа І-ІІ ступенів", встановлено, що з боку батьків зацікавлення вихованням та навчанням дитини не було. [PERSON], майже до останнього часу, ходила до школи неохайна, брудна, дуже часто хворіла педикульозом, що стало причиною ізоляції в дитячому колективі. Після роботи класного керівника дівчина почала слідкувати за своїм зовнішнім виглядом. Мати уваги не приділяє взагалі, тому [PERSON] недобросовісно ставиться до своїх учнівських обов'язків, пропускає навчання без поважних причин, їздить до районного центру без супроводу дорослих. Характеристикою [PERSON] від 10 березня 2015 року, наданою КЗО "Демуринська середня загальноосвітня школа І-ІІ ступенів", встановлено, що в нього недостатньо сформовані вміння та навички, необхідні для засвоєння навчального матеріалу. З боку батьків не було жодної допомоги та підтримки класному керівнику, який додатково працював з [PERSON]. Внаслідок цього втрачений інтерес до навчання. Найбільше вподобання в школі: "ходити до їдальні", з чого зроблено висновок про недбалість матері про те, щоб діти були нагодовані. [PERSON] часто хворіє педикульозом, з 15 вересня 2014 року не відвідує взагалі школу через захворювання лишаєм. Клопотанням, наданим КЗО "Демуринська середня загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" голові Демуринської селищної ради від 10 березня 2015 року, підтверджується повна байдужість відповідача з приводу нагляду за дітьми, їх вихованням, годуванням, забезпеченням предметами першої необхідності тощо. Довідкою виконавчого комітету Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області №456 від 10 березня 2015 року підтверджується, що [PERSON], [INFO], має склад сім'ї: донька - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON],[INFO], син - [PERSON],[INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Довідкою-характеристикою виконавчого комітету Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області №457 від 10 березня 2015 року підтверджується, що, згідно психолого-медико-педагогічного обстеження у КЗСЗНРЗ "ДОМПМПЦ", трьом дітям [PERSON] рекомендовано направлення на навчання в КЗО "Першотравенська ЗОСШ", [PERSON] ніде не працює, має шкідливі звички (вживає спритні напої, палить), не виконує належним чином свої батьківські обов'язки. Сім'я [PERSON] перебуває на обліку у виконкомі селищної ради як соціально-неблагополучна. Постановою про адміністративне правопорушення від 26 березня 2015 року відповідача визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено стягнення у вигляді попередження, через невиконання своїх батьківських обов'язків Висновком ради по опіці і піклуванню Демуринської селищної ради №1 від 10 березня 2015 року вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно висновку начальника служби у справах дітей Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 13 березня 2015 року №82, останній вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні її дітей. Діюче сімейне законодавство передбачає, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Відповідно до п.2-5 ч.1 ст.164 СК України підставами для відібрання дитини є: якщо мати, батько ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. П.18 - суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON]має неповнолітню доньку та чотирьох малолітніх дітей, але всупереч вимогам закону не додержується зобов'язань, які перераховані вище щодо виховання, піклування та поваги до дітей, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків, систематично не виконує обов'язку турбуватись про дітей, що виразилось в неналежному годуванні, триманні в антисанітарних умовах, не забезпечуванні необхідним одягом, розвиваючими іграшками, книжками, місцями для відпочинку та вивчення уроків,не дотриманні вказівок лікарів по лікуванню своїх дітей, хворих на інфекційні захворювання, чим позбавила їх медичної допомоги, тобто не робила нічого для задоволення життєво важливих потреб дітей, що безпосередньо загрожувало життю та здоров'ю малолітніх дітей, належному розвитку та спілкуванню з однолітками, та що, неодмінно, вплинуло на розвиток дітей. Окрім того, з огляду на встановлені факти та обставини суд приходить до висновку, що залишення дітей у відповідача є небезпечним для їхнього життя, здоров'я і морального виховання. Суд не вважав за необхідне встановлювати думку дітей стосовно відібрання їх від матері з огляду на те, що в судовому засіданні в повній мірі доведено, що при будь-якій їхній думці, подальше перебування з матір'ю може призвести до більш серйозних захворювань (тривале не лікування дітей від лишаю), невідвідуванню дошкільних та шкільних закладів (що відбувалося систематично та неодноразово), зниженню і так низького розумового, фізичного та морального розвитку (що, згідно зазначених висновків компетентних установ, вже відбувається), відповідач тривалий час не реагує на зауваження та не бажає виправлятися, незважаючи на неодноразові попередження, тобто подальше перебування дітей з матір'ю є небезпечним в розумінні ч.1 ст.170 СК України. За думкою суду, таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дітей. Вищевказане є підставою для відібрання у [PERSON] дітей без позбавлення останньої батьківських прав, що передбачено ч.1 ст.170 та п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, які обумовлюють, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.2 ч.1 ст.164 цього Кодексу (якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Така позиція суду цілком відповідає положенням Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в ст.3 якої зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Ст.9 - держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Ст.18 - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Що стосується вирішення питання про стягнення аліментів з відповідача слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 4 ст.170 СК Українипри задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Ст.180 -батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.1 ст.183 - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Ч.2 ст. 182 - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч.1 ст.191 цього Кодексу передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з дня пред'явлення даного позову з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.2 ст.193 - якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved