Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (АТ ВАБанк") звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №26/06ф від 14.03.2006 року в сумі 38966,88 доларів США. Відповідач та його представник на неодноразові виклики до суду в судові засідання не з'являлись, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, раніше в судових засіданнях позов не визнали. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, суду пояснив, що 14.03.2006 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений кредитний договір №26/06ф, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 27000,00 доларів США на придбання пасажирського мікроавтобуса Mercedes-Benz 814, 1996 року випуску, строком до 13.03.2009 року, зі сплатою 13,5% річних, з погашенням кредиту згідно умов та графіку кредитного договору, видавши грошові кошти готівкою. Додатковою угодою №02 від 01.09.2006 року кінцевий термін повернення кредиту по кредитному договору №26/06ф від 14.03.2006 року було подовжено до 13.03.2011 року. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконував, несвоєчасно здійснював оплату обов'язкових платежів за користування кредитними коштами. Заборгованість відповідача перед Банком станом на 01.12.2010 року склала 38966,88 доларів США. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду надав по справі письмові заперечення, також раніше в судовому засіданні поясняв, що він уклав з Банком кредитний договір на придбання автомобіля. Однак кошти готівкою не отримував, так як не писав заявки на отримання коштів. 17.02.2011 року він відмовився від одержання кредиту в повному обсязі та від кредитного договору. Тому вважає, що правовідносини між ним та Банком припинились. Крім цього, зазначив, що між ним та ПП "Лимекс-Транс" в особі гендиректора Бухера Л.М. був укладений договір зміни домовленості сторін, згідно якого заборгованість по кредиту, була покладена на ПП "Лимекс-Транс" Також згідно, спільної розписки Банка та ПП "Лимекс-Транс" від 14.03.2006 року, ні Банк, ні ПП "Лимекс-Транс" претензій до нього у зв'язку з переоформленням кредитного договору не мають та знімають всі зобов'язання за умовами вказаного кредитного договору та договору поруки. Тому вважає, що не має жодної заборгованості перед Банком. Враховуючи думку представника позивача, відповідача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором за №26/06ф від 14.03.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит у АТ "ВАБанк" у сумі 27000 доларів США на строк до 13.03.2009 року (а.с.10-14). Додатковою угодою від 01.09.2006 року строк дії кредитного договору №26/06ф від 14.03.2006 року подовжено до 13.03.2011 року. (а.с.15) Факт отримання [PERSON] коштів підтверджується заявкою на видачу готівки №75575 від 14.03.2006 року. (а.с. 131) Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] станом на 01.12.2010 року має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 38966,88 доларів США, яка складається з наступного: загальної заборгованості за кредитом - 20956,67 доларів США, простроченої заборгованості за відсотками - 7183,08 доларів США, заборгованості за комісіями 85945,77 грн. (а.с.8-9). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Ст.1054 ч. 1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ст.1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Ст.530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" підлягає стягненню заборгованість на суму 38966,88 доларів США в межах заявлених позовних вимог. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 1820,00 грн.

Outcome: approved