Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

ТОВ "А.Т.К." звернулось в суд з позовом до СФГ "На валах" про визнання недійсними з моменту укладення договору оренди, датованого 02.07.2012 року, але зареєстрованого в установленому порядку 16.05.2014 року, належної на час укладення даного договору [PERSON], після смерті якого [INFO] спадщину прийняла [PERSON], земельної ділянки площею 2,3707 га з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Кілківскої сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, із скасуванням державної реєстрації речового права на користування даною земельною ділянкою СФГ "На валах", мотивуючи свої вимоги тим, що такий правочин укладений в порушення вимог чинного законодавства, адже між [PERSON] та позивачем ще 02.11.2012 року був укладений договір оренди строком на шість років на цю ж саму земельну ділянку, що був зареєстрований в установленому законом порядку 25.12.2012 року, а тому укладення орендодавцем іншого договору оренди із іншою юридичною особою до закінчення дії правовідносин із товариством призвело до порушення прав початкового орендаря і є порушенням чинного законодавства. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та вказані у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що він перший уклав договір оренди з [PERSON], а тому послідуюче укладення договору оренди з ТОВ "А.Т.К." він розцінює як рейдерські дії по захопленню земельної ділянки, якою відповідач правомірно користується. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом України "Про оренду землі" тощо. Відповідно до змісту ст.ст. 202, 203, 792 ЦК України, ст. 93 ЗК України, ст.ст. 13-15 Закону України "Про оренду землі" договір оренди земельної ділянки повинен бути укладений належними особами, що мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, спрямований на набуття цивільних прав та обов"язків за взаємною згодою сторін, містити всі істотні умови, що вказані у ст.15 ч.1 Закону України "Про оренду землі", укладатись виключно у письмовій формі, підписаний обома сторонами, відповідати волевиявленню та внутрішній волі учасників даного правочину. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом і має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Згідно зі ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. Ці ж положення передбачені ст.ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до п. 2 "Порядку державної реєстрації договорів оренди землі", затвердженого постановою від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. 02.11.2012 року між ТОВ "А.Т.К." та [PERSON], після смерті якого [INFO] спадщину прийняла [PERSON], було укладено договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки площею 2,3707 га з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Кілківскої сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, строком на 6 років. Даний договір оренди був зареєстрований Чуднівським районним відділом "Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Центр ДЗК" за № 182580004005674 від 25.12.2012 року. Вказаний договір ніким не оспорюється у встановленому законом порядку і є наразі чинним. 03.10.2014 року між між ТОВ "А.Т.К." та [PERSON], яка прийняла в установленому законом порядку спадщину після смерті [INFO] [PERSON], був укладений договір оренди успадкованої земельної ділянки строком на шість років, але він не може бути зареєстрований з огляду на виявлення факту реєстрації прав СФГ"На Валах" на дану земельну ділянку в якості орендаря.. Незважаючи на існування договірних відносин між ТОВ "А.Т.К." та [PERSON] з приводу вказаної вище земельної ділянки, а такий договір вважається укладеним з моменту його реєстрації 25.12.2012 року, між [PERSON] та СФГ "На валах" був укладений договір оренди належної позивачу вказаної вище земельної ділянки загальною площею 2,3707 га з кадастровим номером [NUMBER], датований 02.07.2012 року, але зареєстрований лише 16.05.2014 року, інформацію щодо яких Реєстраційною службою Чуднівського РУЮ у Житомирській області було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто предметом договору стала одна і та ж земельна ділянка, яка перебувала наразі в оренді ТОВ "А.Т.К." і не була вільною. Таким чиноим, укладення між [PERSON] та СФГ "На валах" такого договору перешкоджає позивачу, як первісному орендарю з огляду на дату реєстрації ним договору оренди, користуватися орендованим майном відповідно до чинного законодавства та умов укладеного із [PERSON], правонаступницею якого є [PERSON], правочину, адже згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди-це договір, за яким орендодавець зобов"язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов"язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. При цьому орендодавець зобов"язаний не вчиняти будь-яких дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (ст. 24 Закону України "Про оренду землі"), а орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди (ст. 25 Закону України "Про оренду землі"). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Ст. 27 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону і він в установленому законом порядку має право на усунення перешкод у користуванні нею, а згідно ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Ст. 203 ч. 1 ЦК України встановлює, що зміст правочину не може суперечити нормам цивільного законодавства, а порушення даного положення є згідно ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою для визнання такого правочину недійсним. Відповідно до ч.3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Отже, укладений між [PERSON] та СФГ "На валах" договір оренди земельної ділянки від 02.07.2012 року, що був зареєстрований 16.05.2014 року, не відповідає вимогам діючого законодавства, а тому його слід визнати недійсним. Відповідно до ст. 26 ч. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з огляду на визнання вказаного договору оренди недійсним підлягає скасуванню державна реєстрація прав СФГ "На валах" на належну на даний час [PERSON] земельну ділянку. Зважаючи на задоволення позову, у порядку відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору на користь товариства слід стягнути з СФГ "На валах" 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved