Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, звертаючись до суду, проситьсуд: позбавити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на первинному обліку дітей - сиріт служби у справах дітей Дніпровської районної місті Києві державної адміністрації з 28 вересня 2018 року перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] . Батьками дитини записані відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які перебувають у шлюбі з 18 грудня 2015 року. На даний час, Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 06 листопада 2018 року №626 «Про влаштування малолітньої дитини в державний заклад», малолітня дитина влаштована до Київського міського будинку дитини «Берізка» на повне державне забезпечення. 02 серпня 2018 року матір дитини [PERSON] надала заяву до служби в якій зазначає, що вона немає наміру повертати собі на виховання та утримання свого малолітнього сина. Спеціалістами служби, неодноразово викликався батько малолітньої дитини, [PERSON] .. однак він жодного разу не з`явився. З викладеного вбачається, що батьки малолітнього [PERSON] не виконують своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти, не цікавляться її здоров`ям, нехтують її потребами, фактично самоусунулись від виховання їх батьківського обов`язку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить позбавити її батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, процесуальним правом подати відзив на позов не скористався. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При цьому, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, а також і санкція за протиправну винну поведінку батьків. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до положень ст.121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини першої ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документами закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. [PERSON] народився [INFO] , у свідоцтві про народження батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 18 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київської області (а. с. 20). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до положень статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч.5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Згідно Висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . (а.с. 27) Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Як з`ясовано судом, хлопчик був народжений в КНП «Київський міський медичний центр «Академія здоров`я людини» за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе,121 та був залишений в пологовому будинку, що підтверджується актом закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з полового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 23 липня 2018 року за №061/216-895 (а. с. 16). Згідно з розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 07.09.2018 № 508 „Про реєстрацію народження малолітньої дитини", було зареєстровано народження малолітньої дитини у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. 25.07.2018 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , з КНП «Київський міський медичний центр «Академія здоров`я людини» було переведено до тимчасового відділення Київського міського будинку дитини „Берізка" за адресою: місто Київ, вулиця Маршала Жукова, 4. Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 19.10.2018 № 574 „Про надання статусу малолітній дитині" [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.11.2018 № 626 „Про влаштування малолітньої дитини в державний заклад" малолітня дитина була влаштована до Київського міського будинку дитини „Берізка" на повне державне забезпечення. 02.08.2018 року матір дитини [PERSON] надала заяву до служби у справах дітей, в якій зазначає, що вона не має наміру повертати собі на виховання та утримання свого малолітнього сина. Ознайомлена з наслідками відмови від дитини та її усиновлення іншими громадянами. Батько дитини [PERSON] до служби у справах дітей жодного разу не з`явився, хоча спеціалістом було неодноразово направлено виклики про обов`язкову явку до служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Місце знаходження [PERSON] не відомо. Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 22.12.2018 № 757 „Про призначення опіки над малолітньою дитиною" малолітній [PERSON] , [INFO] був влаштований під опіку [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. З огляду на викладене, суд вважає доведеним обставини ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, які самоусунулись від виховання та спілкування з дитиною, не надають матеріальної допомоги на утримання дитини, з полового будинку малолітнього сина не забрали та ураховуючи інтереси малолітньої дитини, дає підстави позбавити батьківських прав батька дитини, з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7,141,159 СК Українивипливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень ст. 168, 169 Сімейного кодексу України, відповідач, батько дитини, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлений права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною, так і з позовом про поновлення батьківських прав. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , [PERSON] , Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим. Та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., в рівних частинах, оскільки судовий збір не справляється за подання до суду заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону здійснюється органом опіки та піклування або служби у справах дітей, як це передбачено п.14 ч.2 ст.3 Закону України про судовий збір. Враховуючи наведене та

Outcome: approved