Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Микитчин П.С., звернувся в суд із позовом до Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У позовній заяві зазначено, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , яка була власницею домоволодіння по [ADDRESS] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним на користь позивача. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном, оскільки на день смерті проживав разом із спадкодавицею. На даний час бажає оформити свої спадкові права на домоволодіння, однак через те, що за життя [PERSON] не оформила свідоцтво про право власності на домоволодіння, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За вказаних обставин він змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності на зазначений житловий будинок в порядку спадкування. У судове засідання позивач не прибув, представник позивачки подав суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про визнання позову, клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 лютого 2001 року. Згідно заповіту, посвідченого Савкою Г.І., секретарем виконавчого комітету Воронівської сільської ради 02 липня 1996 року за реєстровим № 6, [PERSON] все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті заповіла своєму племіннику [PERSON] . Згідно довідок виконавчого комітету Липівської сільської ради № 987-988 від 19 вересня 2019 року, домоволодіння в [ADDRESS] відносилося до суспільної групи "крлгоспні двори". Станом на 15 квітня 1991 року в домоволодінні проживали: [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . На день смерті [PERSON] проживала разом із своїм племінником [PERSON] , його дружиною та дочками. Заповіт від імені [PERSON] складений в користь [PERSON] , не змінений та не скасований. Приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Клід О.Я. 19 вересня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на домоволодіння. Згідно постанови нотаріуса єдиним спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації № 169 від 16 вересня 2019 року домоволодіння по [ADDRESS] має наступні технічні характеристики: "А" житловий будинок загальною площею 58,5 м2, житловою площею 37,7 м2, "Б" літня кухня загальною площею 19,6 м2, "В" стайня загальною площею 24,5 м2, "Г" стодола загальною площею 25,3 м2, № 1 криниця загальною площею 7,0 м/п. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилася. На зазначені домоволодіння на замовлення [PERSON] в ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного 23 вересня 2019 року оцінювачем [PERSON] ринкова вартість зазначеного домоволодіння становить 59600,00 гривень. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач, який є єдиним спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, але не може реалізувати своє право на оформлення спадщини в позасудовому порядку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved