Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за додатковою угодою до договору кредиту №SAMDNWFC00014459676 від 10.01.2019 року в сумі 30328,46 грн., посилаючись на порушення боржницею своїх зобов`язань за цим договором. Позовна заява мотивована тим, що 06.02.2015 року, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений договір №SAMDNWFC00014459676 шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Проте, відповідачка свої зобов`язання перед банком не виконувала, у результаті чого у неї виникла заборгованість у розмірі 30328,46 грн.. 10.01.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» підписало з [PERSON] додаткову угоду до кредитного договору №SAMDNWFC00014459676 від 06.02.2016 року, згідно якої позивач анулював частину заборгованості [PERSON] за договором 06.02.2015 року . Разом з тим, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за додатковою угодою також належним чином не виконувала, унаслідок чого, станом на 10.12.2020 року, за нею утворилась заборгованість у розмірі 30328,46 грн., яка складається з: 2496,19 грн. - заборгованості за кредитом, 0,42 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 27831,85 грн. - заборгованості за пенею. Посилаючись на вищевикладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд задовольнити позовні вимоги повністю. Ухвалою судді від 05.04.2021 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив суд позовні вимоги задовольнити; проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. Про судові засідання остання повідомлялась судовими повістками, які були направлені за місцем її реєстрації, а також вона була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідачка повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином. При цьому слід зазначити, що на її адресу було направлено і копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до теперішнього часу такого відзиву суду також надано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", у зв`язку з чим, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 14.06.2018 року було змінено найменування з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", про що зазначено у п.1.7. Статуту АТ КБ "ПриватБанк". Судом встановлено, що 06.02.2015 [PERSON] звернулася до позивача із заявою про надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій своїм підписом підтвердила, що зазначена заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг щодо надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до копії додаткової угоди до договору №SAMDNWFC00014459676 від 10.01.2019 року, яка додана позивачем як доказ, АТ КБ «ПриватБанк» та клієнт [PERSON] уклали додаткову угоду з метою створення сприятливих умов для виконання клієнтом зобов`язань за кредитним договором №SAMDNWFC00014459676 від 06.02.2015 року, оскільки його умови [PERSON] належним чином не виконувала. За змістом додаткової угоди до договору №SAMDNWFC00014459676 від 10.01.2019 року сторони узгодили, що сума заборгованості, яка виникла у [PERSON] у період з дати укладення договору до дати підписання цієї угоди складає 39281,56 грн. (п.1.1 додаткової угоди). Пунктом 1.2 вказаної додаткової угоди визначено, що банк здійснює прощення (анулювання) частин заборгованості, що виникла в період з дати надання клієнтові кредиту, а саме здійснює прощення пені на 21980,72 грн та штрафу в сумі 1729,93 грн. Також, відповідно до укладеної додаткової угоди банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, яка зазначена в пункті 1.2 додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки, вказані в пункті 1.5.1 додаткової угоди, не менше 2335,64 грн в строк до 10.01.2019 року. Строк повернення кредиту встановлено до 25.07.2019 року (пункт 1.3 додаткової угоди). Пунктом 1.6 додаткової угоди передбачено, що ця угода згідно статті 212 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) укладається під відкладальну обставину, а саме: у разі належного виконання клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та пунктом 1.5 додаткової угоди, вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені пунктом 1.2 додаткової угоди, та умова про зміну процентної ставки, передбачена пунктом 1.4 угоди. Пунктом 1.6.1 додаткової угоди встановлено, що в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених у пункті 1.5.2. угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором, на 31 день, умова про прощення частини заборгованості, передбачена у пункті 1.2, та умова про зміну процентної ставки, передбачена у пункті 1.4 угоди, не застосовується. Відповідно до пункту 1.7 додаткової угоди, в разі порушення клієнтом строків по погашенню кредиту, зазначених у пункті 1.5.2, понад 31 день безперервно: терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення, але не пізніше терміну, вказаного в пункті 1.3. угоди. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту, який визначається відповідно до пункту 1.7.1 додаткової угоди, є простроченою, що зазначено у пункті 1.7.2 додаткової угоди. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що погашення відповідачем обумовленої додатковим договором суми боргу не відбулося, а вказана додаткова угода від 10.01.2019 року до кредитного договору №SAMDNWFC00014459676 від 10.01.2019 є невиконаною, відтак, правовідносини між сторонами продовжують регулюватися анкетою-заявою від 06.02.2015 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. При цьому [PERSON] , підписуючи заяву про надання кредиту та додаткову угоду до Договору, засвідчила, що вона ознайомилась та погодилась з усіма умовами кредитування . Отже, як встановлено судом, відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань згідно угоди від 10.01.2019 року, у зв`язку із чим станом на 10.12.2020 року вона має заборгованість перед банком в сумі 30328,46 грн.. Згідно вимог ч. 1, п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України)). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, оскільки відповідачка в судовому засіданні не оспорювала заявлені до неї позовні вимоги, крім того, протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, що підтверджується розрахунком її заборгованості, наявним в матеріалах справи, тобто, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з неї на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved