Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання таким, що втратив чинність державний акт на право користування землею серії [NUMBER], виданого «Одеському міському виробничому технічному вузлу електрозв'язку» площею 30,53 га для введення колективного садівництва, розташовану на території масиву «Надлиманський» Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області на підставі рішення виконавчого комітету Раздільнянської районої ради народних депутатів № 157 від 31.05.1988р., № 28 від 7.02.1989р., та №143 від 25.05.1989 р. в зв'язку із реорганізацією. В подальшому позивач не однократно змінювала свої позовні вимоги, та в остаточній редакції якого від 25.05.2017 р. просила суд, визнати таким, що втратив чинність державний акт на право користування землею серії [NUMBER], виданого «Одеському міському виробничому технічному вузлу електрозв'язку» площею 30,53 га для введення колективного садівництва, розташовану на території масиву «Надлиманський» Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області на підставі рішення виконавчого комітету Раздільнянської районної ради народних депутатів № 157 від 31.05.1988р., № 28 від 7.02.1989р., та №143 від 25.05.1989 р. в зв'язку із реорганізацією та скасувати державну реєстрацію вищезазначеного державного акту. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що на підставі рішень виконавчого комітету Роздільнянської районної ради народних депутатів № 157 від 31.05.1988 року, №28 від 7.02.1989 року та №143 від 25.05.1989 року «Одеському міському виробничому технічному вузлу електрозв'язку» був виданий державний акт на право користування землею ( серія [NUMBER]). 14.12.2005 року Єгорівська сільська рада Роздільного району Одеської області видала свідоцтво про реєстрацію об'єднання громадян СТ «Телефон» за номером 222-4, а 15.01.2006 року Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області було видано свідоцтво серії А01 № 002004 про державну реєстрацію юридичної особи СТ «Телефон», яке стало правонаступником садівничого товариства «Одеського міського виробничого технічного вузлу електрозв'язку». Вона є членом садівничого товариства «Телефон» садового масиву «Надлиманський», Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області з 1993 року, де користується земельними ділянками №№ [NUMBER], [NUMBER], загальною площею 0.10 га. На теперішній час вона хоче приватизувати зазначені земельні ділянки у власність, але позбавлена такої можливості. Вона, 03.12.2013 року звернулась до Головного управління Держземагенства в Одеській області з заявою про затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок №№ [NUMBER], [NUMBER], загальною площею 0.10 га, які розташовані на території масиву «Надлиманський» Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області у власність та листом від 16.12.2013року № 19-15-0.9-7470/2-13 відмовлено їй у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, посилаючись на те, що відповідно до ч.5 ст.116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Наявність зазначеного державного акту перешкоджає їй реалізовувати своє право на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва. Враховуючи, що в позасудовому порядку спірне питання вирішити не можливо, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 22.12.2016 року, позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - Громадської спілки «Об'єднання садоводів та садових товариств масиву «Надлиманський»» Морозова Л.П., яка діяла на підставі довіреності від 06.06.2017 року ( т.2 а.с.111), в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач - Єгорівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи, повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив провести судове засідання у відсутності їх представника. (т.2 а.с.94, 131, 155) Відповідач - Роздільнянська районна рада Одеської області, у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи, повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій не має заперечень проти даного позову та залишає розгляд справи по суті на розсуд суду, просив провести судове засідання у відсутності їх представника. ( т.2 а.с.102, 132, 156). Представник третьої особи садівничого товариства «Телефон» - Стоянова К.І., яка діяла на підставі Протоколу звітно- виборної конференції членів садівницького товариства «Телефон» ОСТ масиву «Надлиманський» від 04.04.2014 року засідання (т.1 а.с.120) в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову. Суду пояснила, що з квітня 2014 року являється головою правління садівницького товариства «Телефон». З травня 1989 року СТ «Телефон» було організовано при Одеському міському виробничо-технічному вузлу електрозв'язку і тільки із числа його працівників, так як інше не допускалось. Рішеннями виконкому Роздільнянської райради народних депутатів за № 157 від 31.05.1988 року, за № 28 від 07.02.1989 року та за № 143 від 25.05.1989 року Одеському міському виробничо-технічному вузлу електрозв'язку було виділено та передано у безстрокове і безоплатне користування земельну ділянку площею 30,53 га для розміщення колективних садів. У 1989 році Одеському міському виробничо-технічному вузлу електрозв'язку було видано державний акт серії [NUMBER]. Відбулися зміни в законодавстві щодо обов'язковості реєстрації організованих при підприємствах садових товариств і 12.02.1994 року за №11 Єгорівською сільською радою було видано свідоцтво про реєстрацію об'єднання громадян «Телефон» у вигляді товариства. 21.04.1994 року було складено акт, на підставі Земельного кодексу України і рішення загальних зборів членів садівничого товариства «Телефон» протокол №4 від 12.04.1994 року, що земельна ділянка, площею 30,53га, яка була надана Одеському міському виробничо-технічному вузлу електрозв'язку згідно державного акту на право користування землею, серії [NUMBER] була передана у колективну власність членів садівничого товариства «Телефон». Згідно статуту Садівничого товариства «Телефон» від 20.10.2007 року садівниче товариство «Телефон» є правонаступником Садівничого товариства Одеського міського виробничо-технічного вузлу електрозв'язку. На теперішній час в СТ «Телефон» нараховується 350 садоводів, з яких 323 приватизували свої земельні ділянки. Наразі правління СТ «Телефон» намагається оформити у власність земельну ділянку площею 30,53 га, яка була виділена для розміщення колективних садів Одеському міському виробничо-технічному вузлу електрозв'язку згідно державного акту серії [NUMBER]. Представник третьої особи садівничого товариства «Телефон» - Найденко К.Р., який діяв на підставі довіреності від 22.06.2017 року ( т.2, а.с.124) в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені головою правління садівницького товариства «Телефон» - Стояновою К.І. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області - Шабро В.В., яка діяла на підставі довіреності від 15.08.2016 року ( т.1 а.с.69) та від 24.01.2017 року ( т.1 а.с.111) в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. Суду пояснила, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач перебуває в складі земельного масиву площею 30,53га у користування Одеського міського виробничо-технічного вузла електрозв'язку на підставі державного акта на право користування землею серії [NUMBER], який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 250 у 1989 році. Наявність вищезазначеного державного акту, який перешкоджає органу державної влади - Головному управлінню реалізовувати свої повноваження, визначені ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України. Адже відповідно до вимог частини 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. На теперішній час вищезазначений державний акт на право користування землею (серія [NUMBER]), є чинним. Наявність чинного державного акту на право користування землею серії [NUMBER], виданий Одеському міському виробничо-технічному вузлу електрозв'язку, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 250 у 1989 році позбавляє Головне управління забезпечити відповідну охорону земель та права передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту фізичним та юридичним особам у власність чи у користування, що в свою чергу, призводить до соціальної напруги й позбавляє можливості фізичних осіб реалізовувати своє право на отримання земельних ділянок у власність або у користування у передбаченому законом порядку, а місцеві бюджети не отримують належну плату за землю. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача - ГС «Об'єднання садоводів та садових товариств масиву «Надлиманський» - Морозової Л.П., представника третьої особи - головного управління Держземагентства в Одеській області - Шабро В.В., представникив третьої особи - садівничого товариства «Телефон» - Стоянової К.І. та Найденко К.Р., дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Судом установлено, що рішеннями виконкому Роздільнянської райради народних депутатів за № 157 від 31.05.1988 року, за № 28 від 07.02.1989 року та за № 143 від 25.05.1989 року Одеському міському виробничо-технічному вузлу електрозв'язку було виділено та передано у безстрокове і безоплатне користування земельну ділянку площею 30,53 га для розміщення колективних садів, що підтверджується копією державного акта на право користування землею серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №250 від 1989 року. (т.1.а.с.181-186). Отже, передача землі Одеському міському виробничо-технічному вузлу електрозв'язку для ведення колективного садівництва відбулася відповідно до ст.ст.51, 134 Земельного кодексу УРСР 1970 року, діючого на час виниклих відносин, який передбачав тільки державну форму власності на землю. 12.02.1994 року за №11 Єгорівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області було видано свідоцтво про реєстрацію об'єднання громадян «Телефон» у вигляді товариства, розташованого на землях садівничого масиву «Надлиманський» Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. ( т.1 а.с. 191). Відповідно до акту від 21.04.1994 року земельна ділянка, площею 30,53га, яка була надана Одеському міському виробничо-технічному вузлу електрозв'язку згідно державного акту на право користування землею, серії [NUMBER] передається у власність громадян, а садівниче товариство набуває статусу садівничого товариства з назвою «Телефон» ( т.1 а.с. 21). Відповідно до архівної довідки Центру телекомунікаційних послуг ВАТ «Укртелеком» №1015 від 25 березня 2009 року Одеський міський виробничо-технічний вузол електрозв'язку на теперішній час реорганізовано у Центр телекомунікаційних послуг Одеської філії ВАТ «Укртелеком» ( т.1 а.с.39). Статутом Садівничого товариства «Телефон» від 20.10.2007 року та зареєстрованого Виконавчим комітетом Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, реєстраційний номер 65/ср-2007 від 03 грудня 2007 року передбачено, що садівниче товариство «Телефон» є правонаступником Садівничого товариства Одеського міського виробничо-технічного вузлу електрозв'язку (т.1 а.с.24-35). 14.12.2005 року Єгорівська сільська рада Роздільного району Одеської області видала свідоцтво про реєстрацію об'єднання громадян СТ «Телефон» за номером 222-4 (т.1а.с.22), а 15.01.2006 року Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області було видано свідоцтво Серія А01 № 002004 про державну реєстрацію юридичної особи СТ «Телефон». ( т.1, а.с.23). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час у СТ «Телефон» приватизовано 323 земельних ділянок із 350, які входять до його складу, що підтверджується поясненнями голови правління садівницького товариства «Телефон» - Стояновою К.І. Садівниче Товариство "Телефон" входить до складу Громадської спілки "Об'єднання садоводів та садових товариств масиву "Надлиманський", згідно з Протоколом № 2 від 22 жовтня 2016р. (старе найменування: Об'єднання садівничих товариств масиву "Надлиманський", згідно з Протоколом № 1 від 17.04.2008р.). Станом на 03.05.2017р. Садівниче Товариство "Телефон" зі складу Громадської спілки "Об'єднання садоводів та садових товариств масиву "Надлиманський" не виходило.( т.2 а.с. 5-26). Згідно інформації Головного управління статистики в Одеській області від 26.03.2014 року №05.3-19/1131, у базі даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України по території Одеської області не значиться Одеський міський виробничо-технічний вузол зв'язку. ( т.1 а.с.37). Відповідно до інформації Відкритого Акціонерного Товариства «Укртелеком» від 25.02.2009 року № 684, на балансі земельна ділянка площею 30,53га не рахується ( т.1 а.с.38). Таким чином, на час проведення реорганізації юридичної особи, якої була передана земельна ділянка в постійне користування для ведення колективного садівництва, вже діяв новий Земельний кодекс УРСР, який набув чинність, окрім глави 5, з 15.03.1991 року. Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу 1991 року - власність на землю в Україні мала наступні форми: державну, колективну, приватну. Садівничі товариства, згідно ст.5 Кодексу, відносилися до суб'єктів, що мали право колективної власності на землю. У зв'язку зі змінами, що відбулися в земельному законодавстві після прийняття нового Земельного кодексу, відбулися зміни в порядку набуття права власності або користування на землю. Відповідно до ст.ст.17,19 Кодексу передача земельних ділянок в колективну і особисту власність або передача земельних ділянок в користування відносилася до компетенції сільських, селищних Рад народних депутатів на території котрих розташовані земельні ділянки та за нормами ст.ст.6,57 Кодексу земельні ділянки для ведення садівництва в межах визначених законом норм за заявами садоводів передавалися їм у особисту власність. Згідно ст.ст.22,23 Кодексу, набуття права власності і права користування земельною ділянкою, виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчувало це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчувалося державними актами, що видавалися і реєструвалися сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Як було визначено у п.5 постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення у дію Земельного кодексу Української РСР», зі змінами і доповненнями згідно Закону України №3180-ХІІ від 05.05.1993р., громадяни, підприємства, установи, організації, які мають в користуванні земельні ділянки, що надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними в установленому порядку прав власності на землю або землекористування. Таким чином, державний акт на право користування землею серії [NUMBER], виданий у 1989 році Одеському міському виробничо-технічному вузлу електрозв'язку для ведення колективного садівництва, мав строк дії до оформлення установою своїх прав на земельну ділянку, що перебувала у користуванні, відповідно до норм чинного законодавства. Як установлено при розгляді справи юридична особа, якої видано державний акт, була реорганізована та після реорганізації право на користування земельною ділянкою не переоформила. 1 січня 2002 року набрав чинність новий Земельний кодекс України, яким у ч.3 ст.78 визначені приватна, комунальна та державна форми власності на землю, тобто колективна власність на землю в Україні припинена з 01.01.2002 року. Згідно п.6 Розділу Х Перехідних положень цього Кодексу громадяни та юридичні особи, які мали у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні були до 1 січня 2005 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Отже, з 01.01.2005 року державний акт на право користування землею серії [NUMBER], виданий виконавчим комітетом Роздільнянської районної Ради народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №250 від 1989 року, припинив свою дію, оскільки не відповідає чинному законодавству. Статтею 22 ЗК України визначено, що землі для ведення садівництва виділяються із земель сільськогосподарського призначення. Передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених законом, у власність або користування для всіх потреб, відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України, віднесено до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам. Відповідно до ст.35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняти захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчує право на земельну ділянку. Приватизація земельної ділянки громадянином членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства. Позивач [PERSON] є членом садівничого товариства «Телефон» садового масиву «Надлиманський», Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області з 1993 року, де користується земельними ділянками №№ [NUMBER], [NUMBER], загальною площею 0.10 га, що підтверджується членською книжкою садовода [NUMBER] ( т.1 а.с. 100). Розпорядженням виконуючого обов'язки голови Роздільнянської райдержадміністрації від 11.12.2009 року № 1165/А-2009 було надано [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,010га для ведення садівництва в СТ «Телефон» масиву Надлиманський на території Єгорівської сільської ради ( за межами населеного пункту) ( т.2 а.с. 142). Відповідно до Розпорядження Роздільнянської районної адміністрації від 16.02.2010 року № 178/А-2010 «Про внесення змін до розпорядження виконуючого обов'язки голови районної державної адміністрації № 1165/А -2009 від 11.12.2009 року», в зв'язку з уточненням площі земельної ділянки, змінивши 0,10 на 0,1069 (т.2 а.с.143). При зверненні до Головного управління Держземагенства в Одеській області, позивачу було відмовлено від 16.12.2013 року № 19-15-0.9-7470/2-13 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, посилаючись на те, що відповідно до ч.5 ст.116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Враховуючи те, що позивач є членом садового товариства «Телефон» і земельна ділянка була виділена їй цією структурою в порядку, встановленому статутом, а також те, що земельна ділянка знаходиться у її фактичному користуванні більше 20-ти років, а також враховуючи наявність дозволу «на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельні ділянки [NUMBER],[NUMBER] для ведення садівництва в СТ «Телефон» масиву «Надлиманський» на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населених пунктів), наданого Роздільнянською державною адміністрацією Одеської області, суд вважає, що [PERSON] має право на приватизацію вищезазначеної земельної ділянки. Отже, враховуючи, що позивачем своє право на приватизацію земельної ділянки, що перебуває в неї у користуванні для ведення садівництва, з часу набуття такого права за нормами діючого на тої час земельного законодавства реалізовано не було, а на теперішній час в позасудовому порядку вирішити дане питання не можливо, у зв'язку зі значними змінами, що відбулися в земельному законодавстві, позивач обґрунтовано звернулася до суду за захистом своїх прав. На підставі ст.ст.51,134 ЗК УРСР 1970р., ст.ст.3,5,17,19,22,23 ЗК УРСР 1991р., постанови ВР УРСР «Про порядок введення у дію Земельного кодексу Української РСР», ст.ст.19,22,35,78,116,118,122, розділу Х Перехідних положень ЗК України, ст.ст. 15,16 ЦК України і

Outcome: partial