Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» (надалі ПАТ «ВБР»), в особі ліквідатора [PERSON], звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором в сумі 11635 гривень 63 копійки та судові витрати у розмірі 1378 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 серпня 2014 року [PERSON] підписавши заяву приєднання до умов продукту « Кредитна карта», договір № ICKGMCUVI.245876.004 вступила у правовідносини з ПАТ «ВБР» щодо надання останнім кредитних коштів на картковий рахунок відповідача. Відповідачем було подано позивачу анкету - заявку про приєднання до умов та правил надання банківських послуг для ініціювання отримання кредитної картки. Відповідно до п.1, п.7. заяви приєднання відповідач повністю ознайомлений з умовами кредитування, додатком 1 до заяви «Довідка про умови кредитування», умовами встановлення обслуговування та використання платіжних карт з кредитним лімітом по продукту кредитна карта «ПАТ «ВБР», тарифами банку та договором про надання банківських послуг а саме: сума кредиту 4200 гривень, термін користування кредитом 36 місяців, номінальна процентна ставка 48 % річних. Банк виконав свої зобовязання згідно приписів заяви - приєднання до умов продукту Кредитна картка» від 15 серпня 2014 в повному обсязі, про що свідчать банківські виписки. Позичальник порушив умови Кредитного договору-неодноразово, не сплачує проценти та комісію за користування кредитом, у звязку із чим, станом на 15.02.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 11635 гривень 63 копійки. Листом вимогою від 22 грудня 2015 року позичальника повідомлено про наявність заборгованості та необхідність її погашення у встановлений термін. Однак дана вимога відповідачем залишена без виконання. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ «ВБР». Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою щодо розгляду цивільної справи у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти прийняття заочного рішення (а.с.56,64 ). Згідно з ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON], згідно з даними адресно - довідкової картотеки Демидівського районного сектору управління державної міграційної служби у Рівненській області, зареєстрована за місцем проживання за адресою [INFO] (а.с.41). Відповідачка [PERSON] в судове засідання на судовий розгляд справи 06.04.2016 року та на 26.04.2016 року не зявилася, поштова повістка про її виклик до суду повернулася із довідкою у якій зазначено, що [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання відсутня (а. с. 58,62). У відповідності до ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Про причини неявки в суд відповідачка [PERSON] не повідомила, заперечень проти позову суду не надала. Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачка на судовий розгляд справи не зявилася і про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час та місце розгляду справи, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позов ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Надані позивачем письмові докази, у відповідності з ч.1 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, є належними та містять необхідну інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до постанови Голови Національного банку України та відповідного рішення та наказу директора - розпорядника виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банківську ліцензію ПАТ"ВБР" відкликано та розпочато процедуру ліквідації банку з 23.12.2015 року по 22.12.2017 рік. Повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "ВБР" набув [PERSON], який у відповідності до ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", має право від імені банку заявляти майнові позови до суду (а.с.33-35). Так, судом встановлено, що 15 серпня 2014 року відповідачкою [PERSON] була заповнена та особисто підписана заява-приєднання до умов продукту "Кредитна картка" та правил надання банківських послуг у ПАТ «ВБР» та анкета -заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с 3,5).У заявах вказано про те, що особа, яка її заповнила та підписала, згідна з тим, що між нею та ПАТ "ВБР" укладено договір на надання банківських послуг. Відповідачкою [PERSON] не надано будь яких доказів, які б викликали сумнів з приводу достовірності вищевказаних письмових доказів. Дії сторін при укладенні договору про надання банківських послуг (заява-приєднання до умов продукту "Кредитна картка" та правил надання банківських послуг у ПАТ «ВБР» та анкета -заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг), відповідають нормам ст. 634 Цивільного кодексу України про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Досліджуючи письмовий розрахунок заборгованості за договором № ICKGMCUVI.245876.004 від 15 серпня 2014 року укладений між ПАТ «ВБР» та відповідачкою [PERSON] станом на 15.02.2016 рік (а.с.13-22), виписку по особовому рахунку за період з 15.08.2014 року по 15.02.2016 року (а.с.23-27) та довідку про умови кредитування (а.с.4) встановлено, що після підписання [PERSON] письмової анкети заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «ВБР», їй було видано кредитну картку з грошовими коштами (MC STANDARD). Дослідженні письмові докази (письмовий розрахунок заборгованості за договором № ICKGMCUVI.245876.004 від 15 серпня 2014 року укладений між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачкою [PERSON] станом на 15.02.2016 рік (а.с.13-22) підтверджує фактичні обставини щодо виконання позивачем своїх зобовязань перед відповідачкою щодо видачі їй кредиту. Згідно до п.5.36.2 Умов та правил надання банківських послуг, які разом із письмовою анкетою заявою [PERSON] від 15.08.2014 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» (а.с.5), заявою приєднання до умов продукту «Кредитна картка» а також тарифами, становить між банком та клієнтом договір про надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, в тому числі сплачувати обовязковий щомісячний платіж, відсотки за користування кредитом, комісії, пені, штрафи, у разі їх наявності в порядку та строки, зазначені в цьому договорі (а.с.11). Згідно п.5.16 вищевказаного договору, за користування кредитним лімітом встановлюється фіксована процентна ставка, яка зазначена у тарифах (а.с.8). Також, у п.5.34.8 договору вказано про те, що банк в односторонньому порядку має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту шляхом направлення письмового повідомлення на адресу клієнта, зазначену в анкеті, у наступних випадках: порушення клієнтом зобовязаннь, передбачених умовами даного договору (а.с.10). Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За правилом ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд, дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, встановив факти, які обґрунтовують заявлені вимоги позивача щодо невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № ICKGMCUVI.245876.004 від 15 серпня 2014 року який був укладений між нею та ПАТ «ВБР» у вигляді надання [PERSON] кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь ПАТ «ВБР» наявну заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUVI.245876.004 від 15 серпня 2014 року в сумі 11 635 гривень 63 копійки. Згідно з нормами ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. В матеріалах справи в наявності письмові докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору ( а.с.46). На підставі викладеного,

Outcome: approved