Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача ПСП "Еліта" с. Війтівка Бершадського району про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання не вчиняти дій з тих підстав, що як стверджує згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 420323 він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,8229 га, яка розташована на території Війтівської сільської ради Бершадського району. 28.03.2013 року сільським головою Війтівської сільської ради [PERSON] затверджено акт про встановлення в натурі на місцевості меж земельної ділянки та передачі на зберігання межових знаків, однак ПСП "Еліта" під час проведення сільськогосподарських робіт межові знаки були знищені. Протягом трьох років відповідачем неправомірно використовувалась земельна ділянка, яка ним оброблялась та засівалась. Жодних договорів, які б надавали відповідачу право користування цією земельною ділянкою він не укладав. Своєї згоди на те, щоб ПСП "Еліта" користувалися земельною ділянкою він не надавав, у зв'язку з чим відповідач не мав права її засівати. Його письмові звернення до ПСП "Еліта" щодо звільнення земельної ділянки позитивного результату не дали. Дії ПСП "Еліта" із самовільного зайняття земельної ділянки порушують його права, як власника земельної ділянки на самостійне володіння, користування та розпоряджання нею. Просить зобов'язати ПСП "Еліта" повернути йому, належну на праві приватної власності на підставі державного акту земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8229 га, розташовану на території Війтівської сільської ради Бершадського району; заборонити ПСП "Еліта"здійснювати перешкоди під'їзду його до земельної ділянки. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позов підтримали. Представник відповідача ПСП "Еліта" [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що не було дотримано порядок повернення земельної ділянки. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Війтівської сільської ради Бершадського району площею 2,8229 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 420323, цього факту ніхто зі сторін не заперечує. Відповідачем ПСП "Еліта" вищезазначена земельна ділянка оброблялась та засівалась без законних на те підстав, цього факту також ніхто зі сторін не заперечує, жодних договорів, які б надавали ПСП "Еліта" право користування земельною ділянкою, між [PERSON] та ПСП "Еліта" не укладалось, що підтверджується довідкою Війтівської сільської ради № 140 від 16.04.2014 року і не заперечується сторонами. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки (паю) від 10.04.2014 року [PERSON] являється власником земельної ділянки (кадастровий номер 0520485800010040067) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, в 2014 році підготовку грунту та посів він не проводив, станом на дату обстеження земельна ділянка засіяна соняшником. Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області в результаті перевірки встановлено, що ПСП "Еліта" використовує земельну частку (пай) сільськогосподарського призначення площею 2,82 га, яка розташована на території Війтівської сільської ради за межами населеного пункту та яка на підставі державного акту належить [PERSON] Дана земельна ділянка використовується ПСП "Еліта" відповідно до договору оренди земельної ділянки від 05.02.2005 року, строк дії якого закінчився. Вказаний факт кваліфікується як порушення строків повернення тимчасово зайнятих земель, що є порушенням ч.1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі". За результатами перевірки видано припис на усунення виявленого порушення вимог земельного законодавства. Представником відповідача вищезазначений припис на усунення виявленого порушення вимог земельного законодавства не виконано, земельну ділянку позивачеві не повернуто. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 90 ч.2 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно ст. 212 ч.1 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Тому позов у частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою є законним, обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Щодо зобов'язання відповідача не вчиняти дій суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється наасадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються особами, котрі беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України та ст.15 ЦК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене цивільне право. Оскільки позивач та його представники не довели в судовому засіданні факти здійснення відповідачем перешкод під'їзду позивача до земельної ділянки, позов у цій частині є необгрунтованим, безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає з вищенаведених підстав. На підставі ст.ст. 3, 15, 387, ЦК України, ст.ст. 90 ч.2, 212 ч.1 ЗК України,

Outcome: partial