Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасивний дім України» про визнання звільнення незаконним, зобов`язання звільнити за власним бажанням, зобов`язання видати трудову книжку, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, стягнення вихідної допомоги, стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. З 01.08.2017 року він працював на посаді заступника директора з розвитку в товаристві з обмеженою відповідальністю «Пасивний дім України». Директором, фактичним засновником та власником ТОВ «Пасивний дім України» є [PERSON]. Заробітна плата позивача на місяць складає 20 054.00 грн. З 01.07.2018 року його права порушуються, оскільки йому безпідставно не виплачується заробітна плата та не сплачено добових за відрядження. 11.09.2018 року повернувшись до України (м. Київ), він звернувся до Відповідача з заявою про повернення заборгованості по заробітній платі. Відповідач зухвало відмовив йому у виплаті будь-яких коштів. Після того, коли він прямо повідомив директору про прийняття заходів по попередженню порушення його прав як працівника, у вигляді звернення до відповідних органів зі скаргами, директор [PERSON] нахабно заявив, що він більше не працює в ТОВ «Пасивний дім України» і у випадку намагання стягнути заборгованість по заробітній платі він звільнить позивача за п.4 ч.І ст.40 КЗпП України (прогул без поважних причин). Крім того, директор фактично заблокував йому доступ до робочої електронної пошти та приймає усі незаконні заходи для того, щоб він перестав вимагати погасити заборгованість по заробітній платі. На момент подання даної заяви заробітна плата не виплачена. 12.11.2018 року ним особисто подано до офісу Відповідача заяву про звільнення за власним бажанням з виплатою йому заборгованості по заробітній платі та відпускних. Дана заява також надіслана поштою та в електронному вигляді роботодавцю, але дана заява проігнорована. В зв`язку з тим, що Відповідач перестав сплачувати йому заробітну плату з липня 2018 року,не сплатив відрядні Позивач подав заяву про звільнення з вимогою звільнити на наступний день з дня проведення всіх розрахунків. Відповідач проігнорував дану заяву, не сплатив заборгованість по заробітній платі та не повернув трудову книжку. 31.10.2018 року позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. У провадженні Деснянською районного суду міста Києва знаходиться справа № 754/15571/18 за позовною заявою Позивача до Відповідача про стягнення заробітної плати та витрат (добових) на службове вирядження. Під час слухання по вищевказаній справі він дізнався про існування актів про відсутність на роботі, а 31.01.2019 року ним було отримано наказ про звільнення за прогул. Крім того зазначає про те, що його було звільнено з посади менеджера (управителя) з питань регіонального розвитку», але відповідно до наказу про прийняття на роботу, довіреності від 01.08.2018 року та штатного розкладу Відповідача він займає посаду заступника директора з розвитку ТОВ «Пасивний дім України». Крім того, Відповідачем порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення. Так з наказом про звільнення з роботи його ознайомлено не було. Даний наказ йому було вручено через пошту. Відповідно до ст. 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі та повідомляється працівникові під розписку. Також зазначив про те, що як випливає з Актів про які він дізнався з іншої справи, то акти про відтсутність працівника на роботі з 13.06.2018 по 11.01.2019 складені з моменту його фактичного відрядження до США (м. Ріно). Проте, інформація, яка міститься в даних актах невідповідає дійсним обставинам справи, оскільки на протязі всіх нібито «прогулів» він знаходився з Відповідачем в офіційній переписці та в тому числі особисто з ним працював над об`єктом у США (м. Ріно). Також у нього було відібрано письмові пояснення щодо відсутності на роботі за період з 13.06.2018 року по 30.10.2018 року. Всі інші листи про надання пояснень відносно відсутності на роботі йому не надсилалися, письмові пояснення у нього не відбиралися, про існування складених актів про відсутність на роботі він дізнався з іншої справи. Також, акти про відсутність працівника на роботі складені на дати, коли позивач знаходився на лікарняному з 01.11.2018 по 09.11.2018, який було надано роботодавцю. В актах крім іншого вказано, що позивач був відсутній «впродовж робочого дня з 10.00 год. до 19.00 год. на робочому місці», проте робочий час в товаристві не встановлений, також його посада не має на увазі систематичне перебування у офісі, він не прив`язаний до свого робочого місця. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати його звільнення з роботи за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ незаконним; зобов`язати відповідача звільнити його з посади заступника директора з розвитку за власним бажанням з 13.11.2018 року та внести відомості до трудової книжки за заявою від 12.11.2018 року про звільнення за власним бажанням 13.11.2018 року за ст. 38 КЗпП України; зобов`язати відповідача видати йому трудову книжку; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 53 165.22 грн., середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в розмірі 53 165.22 грн.; компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 28 132.20 грн.; вихідну допомогу в розмірі 60 162.00 грн. та судові витрати у розмірі 3 700.00 грн. Ухвалами Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2019 року залишено позовну заяву без руху, надано строк позивачу для усунення недоліків, в задоволенні заяви про витребування доказів відмовлено. Ухвалою суду від 18.03.2019 року відкрито провадження у справі, в порядку загального провадження. Призначено підготовче судове засідання по справі на 25.04.2019 року на 12.00 год. Витребувано від відповідача докази у справі за клопотанням позивача. 23.04.2019 року представником відповідача до суду подано клопотання про долучення доказів у справі, а також письмовий відзив на позов. У письмовому відзиві на позов зазначено наступне. Ознайомившись із доводами викладенними Позивачем у своєму позові, Відповідач не визнає їх повністю та вважає їх незаконними і необґрунтованими з урахуванням наступного. Щодо відрядження позивача у США, то Відповідач повідомляє суд, що жодного рішення про відрядження Позивача за кордон чи в межах України не приймалось, а Позивачем на підтвердження зворотнього доказів не надано. Позивач не надав суду жодного підтверджуючого документу на підтвердження того, що ТОВ "ПАСИВНИЙ ДІМ УКРАЇНИ" направляло його у будь-яке відрядження, також, Позивачем не надано доказів, які підтверджують зв`язок його поїздки у США з основною діяльністю підприємства. Крім того, Позивач не вжив відповідних заходів для належного попередження власника чи уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, а тому Відповідач не був обізнаний про бажання Позивача розірвати безстроковий трудовий договір на підставі п.4. ч.1. ст.36 КЗпПУ (з ініціативи працівника). Крім того, з 07 вересня 2018 року по 31 січня 2019 року, Позивач без будь-яких поважних на те причин був відсутній на робочому місці. Вказаний факт встановлено актами про відсутність працівника на роботі та табелями обліку використання робочого часу. Згідно наказу №18к від 07.12.2018 року "Про накладення дисциплінарного стягнення" до [PERSON] було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення згідно ст. 147 КЗпПУ. Після цього, так як Позивач систематично не з`являвся на робочому місці, Відповідачем було надіслано на адресу Позивача цінним листом з описом вкладення вищевказаний наказ та лист прохання про повернення ноутбука. Отже, Відповідачем було вжито всіх необхідних заходів щодо законності звільнення працівника з роботи за прогул. Щодо найменування посади позивача. Згідно наказу №4 від 26.07.2017 року, з 01 серпня 2017 року позивача прийнято на посаду Заступника директора з розвитку ТОВ "ПАСИВНИЙ ДІМ УКРАЇНИ". Назви посад (професій), які передбачається використовувати у штатному розписі підприємств, установ та організацій, визначаються згідно з Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженого наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 р. №327. 01.08.2018 року директором ТОВ "ПАСИВНИЙ ДІМ УКРАЇНИ" було прийнято наказ про внесення змін до штатного розкладу для приведення посад у відповідність до Національного Класифікатора України ДК003:2010 "Класифікатор професій" (копія наказу додається). 01.08.2018 року директором ТОВ "ПАСИВНИЙ ДІМ УКРАЇНИ" було затверджено штатний розклад Товариства та введено в дію з 01.08.2018 року. Згідно вказаного штатного розкладу фонд заробітної плати "Менеджера (управителя) з питань регіонального розвитку" дорівнює фонду заробітної плати "Заступника директора з розвитку". Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, стягнення вихідної допомоги, то вказані вимоги є похідними від встановлених вище фактів, а тому не доведення факту попередження Відповідача про розірвання безстрокового договору з ініціативи працівника є підставою для відмови в задоволенні решти позовних вимог. На підставі викладеного, Відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі. 25.04.2019 року позивачем до суду подано відповідь на відзив. 25.04.2019 року позивачем подано до суду заяву про виклик свідків. 08.05.2019 року від позивача у справі до суду подано додаткові письмові пояснення до відповіді на відзив та клопотання про витребування від відповідача письмового доказу. 11.05.2019 року представником відповідача подано до суду клопотання про долучення доказів у справі. 29.05.2019 року від позивача у справі до суду надійшли письмові клопотання про долучення доказів у справі. 12.07.2019 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про долучення доказів у справі. 20.08.2019 року до суду надійшла письмова заява від позивача у справі в якій він просив допитати директора ТОВ «Пасивний дім України» [PERSON] як свідка у справі. 12.07.2019 року та 05.09.2019 року до суду надійшли письмові клопотання представника відповідача про долучення доказів у справі. В судових засіданнях Позивач підтримав в повному обсязі позовні вимоги, вважає їх законними і обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволені позову з підстав викладених у Відзиві, вважає вимоги позову незаконними та необґрунтованими. Крім того, просив стягнути з позивача 21 000. 00 грн. в рахунок судових витрат пов`язаних з оплатою відповідачем професійної правничої допомоги, надавши відповідні розрахунок, договір про надання правничої допомоги, акт виконаних робіт та платіжне доручення про сплату правничої допомоги на вказану вище суму. В судовому засіданні також було надано пояснення директором ТОВ «Пасивний дім України» [PERSON] , який повністю підтримав викладене у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки вони не є обґрунтованими та все, що викладено позивачем у позові не відповідає дійсності. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надав показання, що він працював разом з позивачем у відповідача на посаді керівника виробничого відділу у 2018 році. Разом з позивачем вони працювали в США, будували будинки, керівництво ТОВ «Пасивний дім України» їм не сплатило кошти і вони звідти поїхали. Він працював без трудової книжки у відповідача, тому заяву про звільнення не писав, просто не виходив більше працювати. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надав наступні показання. Він з позивачем працювали разом у відповідача. Він займав посаду інженера і постійно знаходився в офісі. Повідомив також про те, що на прохання директора товариства він, а також інші працівники підписали акти про відсутність позивача на роботі, дані акти були підписані за три дні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надав наступні показання. В серпні 2018 року разом з позивачем вони були в США, працювали, проектували і будували будинок. У вересні 2018 року вони поїхали до України, оскільки з ними не розрахувалися. Допитаний в якості свідка директор ТОВ «Пасивний дім України» [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є американська та українська компанія «Пасивний дім України». Позивач жодного відношення до американської компанії не мав. Він не пам`ятає точні дати коли був в США, це було безліч разів і по роботі і по особистим справам. У 2017 році перебував там разом з позивачем, жодного рішення про відрядження Позивача за кордон чи в межах України не приймалось. Щодо звільнення позивача, то особисто він не отримував заяву про звільнення за власним бажанням. В товаристві діють правила внутрішнього розпорядку, які повинні виконуватися всіма працівниками, проте Позивач порушував трудове законодавство і був звільнений за прогули. Станом на сьогоднішній день ним не видавалося жодного розпорядження чи наказу про делегування повноважень іншій особі на прийняття або звільнення працівників товариства. Йому стало відомо про заяву позивача лише у судовому засіданні призначеному у іншій справі, яка знаходиться у провадженні Деснянського районного суду м. Києва. Крім того, він вимагав у позивача, щоб він надав звіт за виконану роботу і після цього може звільнятися з підприємства, проте позивач звіт так і не надав, а почав писати скарги у різні інстанції, після чого в ТОВ «Пасивний дім України» була перевірка з фіскальної служби. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що станом на 2018 -2019 рік займав посаду головного бухгалтера в ТОВ «Пасивний дім України», на даний час займає посаду головного фінансового директора. В січні 2019 року позивач [PERSON] був звільнений з товариства за прогули. В період з вересня 2018 року по січень 2019 року кожного дня працівниками товариства складалися акти про відсутність працівника на роботі. Заяву позивача про звільнення він не бачив, його не було в офісі в той час, коли можливо позивач приходив і приносив таку. Йому також відомо про те, що на вимогу директора товариства позивач не подавав будь яких фінансових звітів та звітів про виконану ним роботу. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працювала разом з позивачем з 2017 року в офісі, який знаходиться по вул. В.Васильківській в м. Києві. З самого початку позивач постійно ходив на роботу, у нього було робоче місце, ноутбук. На початку літа минулого року позивач почав приходити до офісу товариства досить агресивно настроєний, на підвищених тонах спілкувався, напевно у нього стався конфлікт з директором товариства [PERSON] Змушував її прийняти якусь заяву, ніби то про звільнення, але вона цього не зробила, оскільки це не входить в її посадові обов`язки. Крім того їй відомо про те, що позивача було звільнено за прогули про що в період з вересня 2018 року по січень 2019 року кожного дня працівниками товариства складалися акти про відсутність працівника на роботі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, заслухавши свідків, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved