Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Кредитна спілка «Хортиця» звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.12.2013 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 78-13, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4 000 грн., строком до 27.06.2014 р. В забезпечення вимог Договору кредиту № 78-13 від 27.12.2013 року позивачем був укладений договір поруки від 27.12.2013року з [PERSON], згідно якого [PERSON] зобов'язується відповідати перед КС «Хортиця» по зобов'язанням [PERSON] за повернення грошового кредиту згідно Договору кредиту № 78-13 від 27.12.2013 року та Договору поруки від 27.12.2013 року. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання по кредитному договору і станом на 16.09.2014 утворилася заборгованість: за кредитом - 4000,00 грн., проценти за користування кредитом за період з 27.12.2013 по 16.09.2014 - 2572,44 грн., проценти згідно п.6.3 договору - 6888,91 грн., інфляційні витрати - 602,04 грн. Тому, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 14063,39 грн. (кредит - 4000,00 грн., проценти за користування кредитом за період з 27.12.2013 по 16.09.2014 - 2572,44 грн., проценти згідно п.6.3 договору - 6888,91 грн., інфляційні витрати - 602,04 грн.) та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. За клопотанням представника позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що статутом КС «Хортиця», який міститься в матеріалах справи, передбачено здійснення діяльності з надання фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Статутом КС "Хортиця" передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх зворотності, платності, строковості за рахунок власного капіталу Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та надання фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 1 ст. 21 Закону встановлено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про кредитні спілки" кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 , ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит -це кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. 27.12.2013 року між КС «Хортиця» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 78-13, відповідно до п.1.1 якого кредитор зобов'язується видати позичальнику кредит у розмірі 4000,00 грн. КС «Хортиця» свої зобов'язання виконала надавши відповідачу кредит у сумі 4000,00 грн., що підтверджується касовим ордером № 331 від 27.12.2013 року. Відповідно до п. 1.4 зазначеного договору розмір процентів за користування кредитом становить 72% річних. Відповідно до п. 3.1 договору кредиту № 78-13 від 27.12.2013 року проценти за користування кредитом нараховуються за кожен день користування кредитом на залишок кредиту та несплаченим в строк процентам до повної сплати кредиту. Відповідно до п. 6.3 договору кредиту № 78-13 від 27.12.2013 року за прострочення позичальником строків сплати, передбачених графіком розрахунків та/або п.5.1.5, 8.6 цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю на його вимогу суму боргу уз урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 185% річних від простроченої суми. 27.12.2013 року в забезпечення вимог КС «Хортиця» між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого поручитель, тобто, [PERSON] зобов'язується відповідати перед КС «Хортиця» по зобов'язанням члена КС [PERSON] за повернення грошового кредиту (відповідно до п 1.1 договору поруки від 27.12.2013 року) Таким чином, заборгованість відповідачів станом на 16.09.2014 становить: за тілом кредиту - 4000,00 грн., процентами за користування кредитом за період з 27.12.2013 по 16.09.2014 - 2572,44 грн., проценти згідно п.6.3 договору - 6888,91 грн., інфляційні витрати - 602,04 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим у позові розрахунками. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, позов обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved