Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Скаржник фізична особа- підприємець [PERSON] в особі свого представника [PERSON], звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця Маріуци Т.В. Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про відмову у відкритті виконавчого провадження від 08.07. 2014 року, залучивши в якості заінтересованої особи боржника [PERSON], в обґрунтування своєї скарги посилається, що дана постанова порушує його права та свободи , оскільки ідентифікаційний номер боржника не є обов'язковим реквізитом виконавчих документів і зазначається у виконавчому документі лише у випадку, якщо вказані дані відомі суду, отже не може стати причиною відмови у відкритті виконавчого провадження. Таким чином, постанова державного виконавця Маріуци Т.В. органу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції від 08 липня 2014 року є незаконною та такою, що порушує законні права та інтереси стягувача, а отже підлягає скасуванню в судовому порядку. Представник скаржника [PERSON]., який діє на підставі довіреності від 17.02.2014 року( а.с.6) скаргу підтримав, просив суд задовольнити вимоги викладені в скарзі. Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, надіслав факсограму, яка зареєстрована в загальній канцелярії за вх. № 39547 від 28.09. 2014 року, просив розглядати скаргу без участі державного виконавця. Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, а ч. 2 ст. 384 цього Кодексу передбачено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Встановлено, що постановою державного виконавця Маріуца Т.В. Відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ м. Києва від 08.07.14 року ВП № 4394397 відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 753/19953/13 виданим Дарницьким районним судом міста Києва від 06.06.2014 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 12 396 ( дванадцять тисяч триста дев'яносто шість) гривень. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо. Представник скаржника [PERSON] для прикладу наявності зазначеної підстави скарги на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про відмову у відкритті виконавчого провадження від 08.07. 2014 року, посилається на постанову судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25.06. 2014 року ( а.с.9-12) та виходить із того, що державним виконавцем не використані в повному обсязі надані йому права та обов'язки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а відомості про ідентифікаційний номер або номер та серію паспорта боржника можуть бути надані лише на вимогу державного органу у відповідності до п.3 ч.3 ст. 11 Закону, який надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження. Представник скаржника у своїх вільних поясненнях послався на подібні правовідносини беручи за приклад постанову судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25.06. 2014 року, проте, у зазначеній постанові приведений приклад процедури розгляду заяв про видачу судового наказу, який відбувається без судового засідання та виклику стягувача та боржника для заслуховування їхніх пояснень. Разом з тим, відповідно до заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.03. 2014 року ( а.с.7) представник позивача подав заяву до суду про розгляд справи у його відсутність, не забезпечивши суд даними про ідентифікаційний номер боржника та не надав клопотання про його витребування. У відповідності з ст. 10 ЦПК України обставини з'ясовуються судом на засадах змагальності. Сторони користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках, передбачених Кодексом. Згідно цивільно- процесуального законодавства України судом розглядаються заяви, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана на довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 131 ЦПК України, саме на сторін у справі покладаються зобов'язання надати свої докази суду. Крім того, всі учасники процесу, які приймають участь у справі, у відповідності з ст. 27 ЦПК України зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами. Відповідно до ч.2 ст. 32 Конституції України й ч.1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п.1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручання в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Частина 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" містить вимоги до виконавчого документа у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника ( фізичної особи). Відповідно до п.6 ч.1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Посилаючись на наведене, суд вважає, що постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві Маріуца Т.В.від 08.07.2014 року є законною, оскільки прийнята у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Суд роз'яснює скаржнику, що відмова в задоволенні скарги не позбавляє його звернутися до суду на загальних підставах в порядку ст. 369 ЦПК України щодо належного оформлення виконавчого листа, виправлення помилки в ньому та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню На підставі викладеного,

Outcome: dismissed