Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Вишгородського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], треті особи Вишгородська районна державна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що після смерті матері дізнався про заповіт, яким померла [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Вважає, що вказаний заповіт не відповідає волі померлої, в звязку з тим, що за життя мати не мала бажання складати заповіт, а обставина підписання третьою особою заповіту за дорученням померлої не відповідають дійсності з тих обставин, що мати не була в хворобливому стані, щоб уповноважити довіреністю третю особу на підпис заповіту. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги пітримали та просять задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON]І та її представник [PERSON] позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні, з підстав усвідомлення дій померлої при складанні заповіту, бажання настання правових наслідків та волевиявленням померлої, а також в зв"язку з дотриманням норм діючого законодавства під час посвідчення заповіту. Відповідач - приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] проти позову заперечив з підстав відповідності заповіту волі заповідача та належним оформленням заповіту. Представник третьої особа Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Треті особи [PERSON] та [PERSON] позов підтримали і просять задовільнити. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до суду не зявились, про розгляд справи були повідомленні належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Допитаний як свідок [PERSON], сусідка померлої [PERSON], повідомила суду про те, що померлою піклувалась відповідач [PERSON], а при житті свідок чула зі слів [PERSON]Ф, що майно остання залишить онуці, в звязку з тим, що та її доглядає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що являлась сусідкою померлої, додатково надала пояснення, що відповідач [PERSON] завжди допомагала по господарству та доглядала [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами, в родинних стосунках не перебувають, повідомили суду, що [PERSON] самостійно запросила їх бути свідками при складанні заповіту, на що вони погодились. В нотаріальній конторі нотаріус за їх відсутності спілкувався з заповідачем, потім був складений заповіт, який вони вголос прочитали заповідачу, яка була сліпа. Заперечень щодо свого розпорядження [PERSON] не висловлювала, зі змістом заповіту була згодна. Вони розписались в заповіті про те, що заповіт ними прочитано вголос. [PERSON], яка була допита в якості свідка, надала пояснення, що на момент посвідчення заповіту вона була депутатом Воропаївської сільської ради, родичкою [PERSON] не була, на прохання [PERSON] прибула до нотаріальної контори та після оголошення заповіту свідками, оскільки [PERSON] була сліпа, особисто підписала заповіт за дозволом останньої. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] померла 19 квітня 2015 року, актовий запис\~№\~\~8 (а.с. 14). Виконавчим комітетом Воропаївської сільської ради від 14 вересня 2015 року, за заявою позивача, видано довідку форми № 3, з якої випливає, що по вул. Клюзько, буд. 5, в с. Воропаїв зареєстровані [PERSON], [PERSON]І, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Додатково, з довідки вбачається, що власником будинку являється померла [PERSON] (а.с. 19). З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, виданого Вишгородською районною державною нотаріальною конторою, № 41172351 від 10 серпня 2015 року та витягу з спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 41017339 від 25 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON] є спадкодавцем на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON]А (а.с.\~16- 17). Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Законодавець визначив пріоритет спадкування за заповітом над спадкуванням за законом, зазначивши в ч. 2 ст. 1223 ЦК України, що спадкування за законом має місце лише в разі відсутності заповіту. Судом встановлено, щр 24 червня 2014 року [PERSON] заповіла все нажите їй майно відповідачці [PERSON] З заповіту ,зареєстрованого в реєстрі за № 1372, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] вбачається, що заповідач не могла особисто прочитати текс заповіту, тому згідно з ст. 1253 ЦК України заповіт був посвідчений в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], якими вказаний заповіт було зачитано в голос та постановлено їх підписи. Додатково в заповіті зазначалось, що «заповідач сліпа і не може підписати заповіт власноручно, на її особисте прохання та в її присутності текст заповіту, після прочитання його вголос заповідачу, підписала гр. [PERSON]» (а.с. 82). Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 44 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що обов'язком нотаріуса є перевірити чи усвідомлює особа у момент підписання правочину, в тому числі, заповіту значення своїх дій та (або) чи може особа керувати своїми діями. Під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом або іншими документами, передбаченими ст. 43 Закону України "Про нотаріат" (крім посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення виданого за місцем роботи фізичної особи), які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. Відповідно до роз'яснень п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. [PERSON] з причин втрати зору отримала першу групу інвалідності, що випливає з довідки серія КИО І № 009839 від 18 листопада 1999 року (а.с. 40). Пунктом 4 статті 207 ЦК України встановлено, що у разі якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текс правочинну у її присутності підписує інша особа. З абз..3 ч.2 ст.1248 ЦК України вбачається, що якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбутися при свідках. Відповідно до ст.1253 ЦК України у випадках, встановленим абзацом третім частини другої ст.1248 цього Кодексу присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов"язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною дієздатністю. Цією ж статтею Кодексу передбачено які особи не можуть бути свідками. Як видно із заповіту, заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] цього ж дня, о 15 годині 10 хвилин. Заповіт зачитано вголос [PERSON], [PERSON] , про що в заповіті зазначено, крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили дану обставину в судовому засіданні. За дорученням заповідача [PERSON] у присутності нотаріуса [PERSON] заповіт підписано. Особу заповідача встановлено, її дієздатність перевірена. Саме нотаріальна форма заповіту дає змогу впевнитися у вільному волевиявленні заповідача, з'ясувати справжній зміст заповіту, запобігти прийняттю поспішних, необміркованих рішень, особливо під впливом сторонніх осіб, скористатися порадами фахівця, і головне, уникнути обставин, які надалі суд може визнати підставами для визнання заповіту недійсним. Згідно з ч. 2 ст. 1257 ЦК України суд за позовом заінтересованої особи визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи\~\~дослідженні\~\~докази, суд вважає, що заповіт [PERSON] відповідав її волевиявленню, при посвідченні нотаріусом заповіту особу заповідача [PERSON] було встановлено, дієздатність її перевірено, форму та порядок посвідчення заповіту виконано в відповідності до діючого законодавства, а за таких обставин позовні вимоги позивача [PERSON] є необгрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed