Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому ійоні Донецької області про визнання незаконною бездіяльність УПФУ Першотравневого району відносно доначисления їй щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01 чня 2006 року по день розгляду судом цієї цивільної справи, зобов*язання Управління ПФУ в ;ршотравневому районі Донецької області, нарахувати на її користь та виплатити щомісячну державну ціальну допомогу за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 25.05.2008 року по день подання ізову, як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобов*язання відповідача нараховувати та плачувати їй вказану допомогу у 2010 році, оскільки вона має статус «дитини війни» і на неї зповсюджуються дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В судове засідання позивачка не з*явилася, в позовній заяві просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача також в судове засідання не з*явився, відповідач надав суду письмове перечення, в якому просить суд розглянути справу за відсутності представника відповідача. В запереченні щовідач посилається на те, що порядок надання пільг, передбачених ст.6 Закону України «Про соціальний шст дітей війни», Кабінетом Міністрів України у 2006 році не було розроблено. Відповідно до п.12 ст.71 кону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у щовідність із цим законом на 2007 рік зупинено, зокрема, дію ст..6 Закону України «про соціальний захист гей війни». Ст. 111 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» передбачено підвищення до пенсії дітям війни» в розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. На підставі зазначених рм, дітям війни виплачувалось підвищення до пенсії з 01.01.07року у розмірі 19 гривень, з 01.04.07 року-19,35 явень, з 01.10.07року-19,75 гривень. Підпунктом 2 п.41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме, текст статті 6 викладений в такій редакції: «дітям іни(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального шсту) до пенсії або що місячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що плачується заміть пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни», шнодавством України не передбачено автоматичного відновлення дії норми, яка втратила чинність на іставі нормативно-правового акта, який було визнано у подальшому неконституційним. Натомість старий :он, що втратив юридичну чинність,тільки за спеціальною вказівкою нового нормативного акту, може ширювати свою дію на відповідні правовідносини. А ні Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 05.08р, а ні іншим нормативно-правовим актом не передбачено відновлення дії ст..6 Закону України «Про дальний захист дітей війни» в редакції до 01.01.08року. Відповідно до ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет раїни на 2009 рік» №835-VI від 26.12.2008 року(зі змінами та доповненнями) Кабінету Міністрів України ;ано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства іначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Таким чином, підвищення «дітям війни» виплачується анами Пенсійного фонду відповідно до чинного на певний час законодавства. Враховуючи вищезазначене та повідно до ст. 128 ЦПК України, відповідач просить в позові-відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних став. З матеріалів справи вбачається, що позивачка має правовий статус «дитина війни», що підтверджується ісійним посвідченням (а.с.9). Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна (іальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Дію статті 6 зупинено на 2006 рік згідно із Законом України від 20.12.2005 року №3235-IV "Про державний бюджет України на 2006 рік", що не дає права на його застосування, а тому у позивача не було права этримання зазначеної в позові доплати до пенсії в 2006 році. Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України зо соціальний захист дітей війни» також зупинена. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення статті 71 акону України «Про державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про оціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» визначено основи соціального захисту дітей війни а гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Статтею 6 цього Закону передбачено виплату державної соціальної підтримки дітей війни, яка додатково виплачується до пенсії. Вказана соціальна підтримка не може розцінюватись як пенсія або її складова частина, обто, йдеться про різні види правовідносин в системі соціального забезпечення та державної соціальної ідтримки. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких іконодавчих актів України» від 28.12.2007 року внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист ітей війни», зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії 5о щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги, що виплачується замість енсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу 1 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про державний бюджет України на 308 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007року щодо внесення змін до ікону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України. Отже, положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" стосовно того, що дітям йни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується імість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, були чинними з 9 липня 2007 року до 31 грудня )07 року та з 22 травня 2008 року. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України ідано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства ізначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, :редбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним іитерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні цносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист гей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Відповідно до позовних вимог за 2010 рік, то Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 к», положення ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не змінено і не скасовано. Більш го, відповідно до ст.З Закону України «Про соціальний захист дітей війни»: «державні соціальні гарантії гям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими тами». Тому, нарахування та виплата у 2009 та 2010 роках дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного ошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні ійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Суд вважає за необхідне зазначити, що загальносуспільні потреби-це потреби, направлені на задоволення ього суспільства, а у цьому випадку спірні виплати направлені на задоволення потреб обмеженого кола оживачів, зокрема визначених Законом України "Про соціальний захист дітей війни". Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему ( про що, зокрема зазначено у иенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 21/2005), пов`язану з реалізацією права на соціальний сист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і ормулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії змадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, гежать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду раїни зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою тетитуційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом нйняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається. Постановляючи судове рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне іезпечення, передбачені статтями 1,3, частиною 2 ст. 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22,23, ;тиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, жене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов`язань, юдячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України. Стосовно вимог позивачки щодо нарахування та виплати 30% надбавки до пенсії у повному обсязі у 2010, вони задоволенню не підлягають, оскільки суд не може зобов*язати відповідача нараховувати та шачувати позивачці надбавку наперед, в зв*язку з постійними змінами у законодавстві. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед\~ судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу воїх вимог або заперечень. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає вдоволенню частково. Є достатньо підстав про визнання незаконною бездіяльність УПФУ Першотравневого айону відносно недоначислення позивачці щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% інімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по З1 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 7 травня 2010 року та зобов*язання Управління ПФУ в Першотравневому районі Донецької області, арахувати на користь позивачки та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу за період з 09 липня 007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 27 травня 2010 року, як дитині війни в розмірі 0% мінімальної пенсії за віком.

Outcome: partial