Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

24 грудня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 21.10.1995 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з відповідачем стосунки не підтримують та проживають окремо, дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Відповідач здоровий, працездатний, офіційно працевлаштований, а тому, на, її думку, він має можливість, відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на дитину на її користь, але не менше 30% прожиткового мінімуму, передбаченого на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення їхнім сином повноліття. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заперечень проти задоволення позову до суду не надав, із заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21.10.1995 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 576. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач у справі. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою КП ДЄЗ "Океан" № 7011 від 23.12.2014р. Доходи позивача за шість місяців склали 7648,29 гривень, що підтверджується довідкою КП "Жовтневі ласощі", чого недостатньо для утримання себе і дитини. Відповідно до ст.182 СК України, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працює в ТОВ Сервісний центр "Металург" слюсарем-ремонтником та отримує стабільну заробітну плату, що підтверджується довідкою підприємства № 359 від 13.03.2015 року. Дохід відповідача за шість місяців склав 43161,87 гривень, що дозволяє надавати допомогу на утримання сина. Враховуючи стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан відповідача, який офіційно працює та має стабільну зарплатню, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) на дитину на користь позивача, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. в зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved