Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 27.05.2013 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська у справі за позовом ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» до [PERSON] про відшкодування збитків постановлено заочне рішення суду, яким стягнуто з нього на користь енергопостачальної компанії 6602,73 грн. та судові витрати по справі. З травня по червень 2016 року частину цієї суми (432,34 грн.) відраховано Правобережним обєднаним УПФ України в м.Дніпропетровську з його пенсії, про що він дізнався у червні 2016 року. 13.06.2016 року він звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з заявою про перегляд заочного рішення суду. 22.06.2016 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська його заяву задоволено та заочне рішення суду скасовано. 28.09.2016 року позовні вимоги ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» залишено без розгляду у звязку з неодноразовою неявкою представника позивача. 23.11.2016 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська постановлено ухвалу про поворот виконання рішення суду та стягнуто з ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» на його користь 229,94 грн. на відшкодування збитків та 275,60 грн. на відшкодування судового збору. В результаті звернення ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» до суду з позовом про стягнення з нього збитків, він зазнав моральних страждань, які полягають у наступному: щоденні спогади і думки про психотравмуючи події, негативні переживання та спогади, відчуття тривоги та дискомфорту, відірваність від активного соціального життя, знижений настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, нервозність, дратівливість, відчуття образи, приниження гідності. Зазначає, що погіршився стан його здоровя, зявились болі в серці та запаморочення голови, протягом розгляду справи він не мав можливості отримувати додатковий прибуток. Через звернення ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» до суду він мав нераціонально витрачати свій час та ресурси. Спричинену моральну шкоду оцінює в 50\~000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Позивач додатково зазначив, що на час виявлення порушень він дане житло орендував, власником його не являється. Після виявлення відрахувань з пенсії був вимушений докладати додаткових зусиль для відновлення своїх прав та витратив на це багато часу, через що втратив можливість заробітку на будівництві. Не дивлячись на скасування заочного рішення суду та поворот його виконання, гроші відповідач йому не повернув. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила в них відмовити за безпідставністю, пояснила, що співробітниками компанії було зафіксовано факт самовільного підключення до мережі енергопостачальної компанії, позивачем не надано пояснень, яким чином він спожив електроенергію при відключеному енергопостачанні, не надано жодного доказу сплати за спожиті послуги з енергопостачання. Дослідивши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, оцінивши їх належність та допустимість, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Відносини з приводу постачання фізичних осіб електричною енергією регулюються ст. 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМ України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562. Відповідно до ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.05.2013 року у справі №205/1980/13ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» до [PERSON] про відшкодування збитків стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» 6602,73 грн. та судові витрати в розмірі 229,40 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.06.2016 року заочне рішення суду скасовано. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.09.2016 року позовні вимоги ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» залишені без розгляду у звязку неодноразовою неявкою представника позивача. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2016 року допущено поворот виконання рішення суду від 27.05.2013 року шляхом стягнення з ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» на користь [PERSON] на відшкодування збитків 229,40 грн. та на відшкодування судового збору 275,60 грн. Приводом звернення ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» до суду з позовом про відшкодування збитків став акт Н№Д 010346 від 24.04.2012 року, складений у відношенні споживача послуг енергопостачальної компанії [PERSON] за адресою: м.Дніпро, вул.Мостова, 228а, за фактом самовільного бездоговірного підключення до мережі компанії. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною четвертою ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Пунктом 42 Правил користування електроенергією для населення, передбачений обов'язок споживача дотримуватись вимог нормативно-технічних документів. Згідно з пунктом 48 Правил побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Відповідно до пункту 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. N 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. За визначенням пункту двадцять другого частини першої ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. У відповідності з пунктом першим частини третьої ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Положеннями частин першої та другої ст. 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Отже позивач, який у судовому засіданні визнав, що тимчасово, на момент складення акту, проживав у будинку за адресою: м.Дніпро, вул.Мостова, 228а, був споживачем послуг ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» з постачання електроенергії, оскільки фактично отримував їх від відповідача, а відсутність договору між сторонами не свідчить про відсутність споживчих правовідносин між ними. Відповідно до частини першої ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Рішення суду, яким спростовано факт самовільного підключення до електромережі відповідача споживача послуги за адресою: м.Дніпро, вул.Мостова, 228а відсутнє. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Дії відповідача з звернення до суду з позовними вимогами до споживача послуги з метою відшкодування завданих самовільним підключенням збитків кореспондуються з правом особи на судовий захист, а також наведеними вище нормативними актами Правилами користування електроенергією для населення та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Оскільки реалізацією відповідачем права на судовий захист не було порушено жодного права позивача, більш того, право на звернення до суду гарантовано не тільки національним законодавством, а й акцептованою Україною Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON], в задоволенні яких слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed