Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

19.03.2020 року [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання за позивачем за [PERSON] , право на земельну частку (пай) розміром 3,39 умовних кадастрових гектарів розташовану в межах території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є сином померлої [PERSON] . 25.08.2004 року протокольним рішенням №3 загальних зборів працівників та пенсіонерів із числа ВАТ "Родніки" Миколаївського району Миколаївської області затверджено списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) в переліку яких значиться [PERSON] . Оскільки вона не може у позасудовому порядку вирішити питання про отримання спадщини, тому звертається до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивач не з`явився. При тому її представник подала письмову заяву в якій просила про розгляд справи за їх відсутності. Представником Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що предметом спору є земельний пай, який знаходиться за межами населеного пункту і не є комунальною власністю сільської ради, також посилався на абзац 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, тощо. Тож представник сільської ради просив замінити сільську раду на належного відповідача, але не вказав на якого саме. Також просив розглядати справу без участі представника. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] , померла [INFO] . Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.02.2020 року державним нотаріусом Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] на право на земельну частку (пай) у ВАТ "Родніки" Миколаївського району Миколаївської області, у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на спадкове майно. Відповідно копії повідомлення від 16.07.2019 року начальника відділу у Миколаївському районні Головного управління Держгеокадастру Миколаївської області, 25.08.2004 року протокольним рішенням №3 загальних зборів працівників та пенсіонерів із числа членів ВАТ "Родніки" Миколаївського району Миколаївської області затверджено списки громадян, які мають право на земельну частку (пай), в переліку останніх значиться [PERSON] . Розмір земельної частки (паю), визначений для членів сільськогосподарського підприємства ВАТ "родніки", розташованого на території Веснянської сільської ради становить 3,39 умовних кадастрових гектарів. Разом з тим повідомлено, що державний акт на право (приватної) власності на земельну ділянку (землю) в межах території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області на вище зазначену земельну ділянку не видавався. Згідно надісланої Четвертою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області копії спадкової справи № 77/8 до майна померлої [PERSON] , [INFO] , то позивач [PERSON] прийняв у встановленому законом порядку спадщину після смерті [PERSON] . Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином позивач згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України успадкувала усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. До таких успадкованих позивачкою прав відноситься і право на земельну частку (пай). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року також роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у деяких випадках при розгляді цивільних справ про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування суди неправильно встановлюють зміст правовідносин, що виникають, та застосовують до спірних правовідносин норми, що регулюють право власності на земельні ділянки, та не беруть до уваги, що право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Як зазначено в повідомлені від 16.07.2019 року розмір земельної частки (паю), визначений для членів сільськогосподарського підприємства ВАТ "Родніки", розташованого саме на території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області становить 3,39 умовних кадастрових гектарів Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі в порядку спадкування згідно ст. 131 Земельного кодексу України. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались, фактично спадщину не приймали. Таким чином, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на вищевказану земельну ділянку, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай). Тому, за викладених обставин позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай) є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved