Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

22 червня 2021 [PERSON] звернувся до Волноваського районного суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Праймс Альянс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О., приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В., просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.04.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., зареєстрований в реєстрі за №1148, про стягнення з позивача на користь відповідача суми боргу в розмірі 50093,62 грн., а також витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису в розмірі 500,94 грн. Також просить стягнути на його користь судовий збір. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем не подано нотаріусу усі необхідні документи, які б підтверджували безспірність заборгованості. З розміром заборгованості не погоджується, окрім того вона стягнута з порушенням строків позовної давності, оскільки строк дії кредитного договору закінчився 05.02.2017 року, а виконавчий напис вчинено 22.04.2020 року. Просив справу розглянути без його участі. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 24.06.2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №1148 від 22.04.2020 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., на підставі якого відкрито виконавче провадження № 62300323. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 24.06.2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судовий розгляд на 15.07.2021р. 30 липня 2021 року від представника відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Праймс Альянс" надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з огляду нате, що 05 лютого 2014 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № R53100523685В у відповідності до якого останньому надано кошти у сумі 50000 грн, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 10% річних. 08.07.2015 року між ПАТ "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", в подальшому, 29.01.2019 між ТОВ "ФК Довіра та Гарантія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Праймс Альянс" було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань в тому числі за кредитним договором № R53100523685В від 05.02.2014 року. 04.03.2019 позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості. Отже з вищевказаного слідує висновок, що ТОВ "ФК "Праймс Альянс" набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № R53100523685В від 05.02.2014 року. У вимозі від 04.03.2019 ТОВ "ФК "Праймс Альянс" зазначив суму заборгованості та строки її погашення, які позивачем були проігноровані. Стверджують, що стягнення проводилось на підставі документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Виконавчий напис було вчинено у межах строку позовної давності, оскільки право примусового стягнення у них виникло з дня направлення вимоги про погашення кредиту, тобто з 04.03.2019 року, а тому у задоволені позову просив відмовити, розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О., приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною стороною справи. Письмових пояснень щодо позову треті особи не надали. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріали справи містять копію кредитного договору № R53100523685В від 05.02.2014 року укладений між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] про надання споживчого кредиту у сумі 50000 грн., зі строком повернення кредиту в повному обсязі 05.02.2017, з розміром процентної ставки за користування кредитом 10% річних. Із спірного виконавчого напису від 22.04.2020 року за номером 1148 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія "Праймс Альянс", яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" на підставі Договору факторінгу за кредитним договорами №29/01/19-1 від 29.01.2019, яке, у свою чергу, є правонаступником всіх прав та обов`язків "ВТБ Банк" згідно Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №080715нв від 08.07.2015р., звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О., із заявою про вчинення виконавчого напису. 22.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №11148, про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № R53100523685В від 05.02.2014 року, укладеним між первісним кредитором ПАТ "ВТБ Банк"(правонаступниками якого є ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ", та в подальшому ТОВ "Фінансова компанія "Праймс Альянс") та [PERSON] . Вказаний виконавчий напис вчинено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року. Сума заборгованості складає 50093,62 грн., у тому числі: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 43839,53 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 2029,09 грн., комісія становить 4225,00 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату зі стягувача у розмірі 500,94 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, складає 50594,56 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В від 10.06.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 62300323 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 50594,56грн. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 39 Закону України«Про нотаріат» (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів Українивід 26листопада 2014року №662 «Про внесеннязмін допереліку документів,за якимистягнення заборгованостіпровадиться убезспірному порядкуна підставівиконавчих написівнотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між відповідачем та позивачем кредитний договір № R53100523685В від 05.02.2014 року, укладеним між первісним кредитором ПАТ "ВТБ Банк" (правонаступниками якого є ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ", а в подальшому ТОВ "Фінансова компанія "Праймс Альянс") та [PERSON] , що наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є документом, який підтверджує безспірність заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором у розумінні п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки стягувачем не надано нотаріусу для вчинення відповідного напису саме нотаріально посвідченого договору, за яким виникла заборгованість. Судом враховано, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Пронотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана позиція в тому числі викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, 02 липня 2019 року справа № 916/3006/17 з подібних правовідносин. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову (Постанова Верховного Суду від 26.06.18 у справі № 910/16252/17). Суд зазначає, що копії документів надані відповідачем, які стали підставою для вчинення виконавчого напису, письмові пояснення та додатки до них, не містять первинних документів про розмір заборгованості. З наявної в матеріалах справи копії кредитного договору вбачається, що кінцевим строком повернення кредиту в повному обсязі є 05.02.2017, тобто з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Посилання представника відповідача про те, що строк позовної давності розпочався для нього з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено, тобто з дня направлення ТОВ "ФК"Праймс Альянс" вимоги про погашення кредиту, яка була відправлена позивачу 04.03.2019 року, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У ч.5 ст.261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У п. 1 кредитного договору № R53100523685В від 05.02.2014 року укладеного між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] сторонами визначено кінцевий строк виконання зобов`язання - 05 лютого 2017 року, умови якого, за положеннями ст.514 ЦК України, є обов`язковими для нового кредитора. Разом з тим, оспорюваний виконавчий напис вчинено 22.04.2020 року, тобто з пропуском строку, в межах якого він міг бути вчинений. Окрім того з матеріалів, наданих суду, неможливо встановити чи була кредитна заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а тому, за вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved