Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

У листопаді 2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (далі по тексту - ТОВ "Євро-Реконструкція", позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції в загальній сумі 9604.62 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. [PERSON] мешкає у квартирі [ADDRESS], а ТОВ "Євро-Реконструкція" надає для зазначеного будинку послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. [PERSON] з жовтня 2014 р. не вносить плату за отримані послуги з централізованого опалення, що обумовило виникнення заборгованості в розмірі 9604.62 грн. Отже [PERSON] як боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов'язаний сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 1342.21 грн. та трьох процентів річних в сумі 222.37 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та проведення розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем її проживання, проте в судове засідання вона не з'явилася, про причини неявки не повідомила, письмових заперечень на позов не подавала. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд відповідно до положень статті 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до відомостей з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві, відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає у [ADDRESS] (а.с. 32). ТОВ "Євро-Реконструкція" має ліцензію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на постачання теплової енергії (а.с. 27), і надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води для будинку № 29 по вул. Ревуцького в м. Києві, що підтверджується затвердженим Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією Переліком (а.с. 18-21). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV). Підпункти 1, 10 пункту 1 частини 1 статті 1 Закону № 1875-IV дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідач [PERSON] користується жилим приміщенням квартири [ADDRESS], а отже він є споживачем комунальних послуг. За приписами статті 20 Закону № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на комунальні послуги, які надаються позивачем, формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] з жовтня 2014 р. своєчасно та в повному обсязі не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим станом на 01.05.2017 р. утворилась заборгованість в розмірі 8040.04 грн. (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. За приписом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Прострочення боржником виконання грошового зобов'язання кореспондує праву кредитора вимагати сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Згідно з наданими позивачем розрахунками внаслідок прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за період з жовтня 2014 р. по травень 2017 р. його втрати від інфляції склали 1342.21 грн., а три проценти річних від простроченої суми за вказаний період становлять 222.37 грн. Отже з огляду на встановлені обставини вимоги ТОВ "Євро-Реконструкція" суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1 600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved