Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належали на праві власності колгоспним дворам, головами яких були бабуся та батько сторін [PERSON] та [PERSON]. На час ліквідації колгоспних дворів в 1/2 частині вказаного будинку бабуся сторін [PERSON] проживала одна, а в іншій частині будинку проживав позивач та його і відповідача батько [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на 1/2 частину вказаного будинку, яку прийняв батько позивача [PERSON] Отже, після смерті останнього відкрилась спадщина на 3/4 частини вказаного будинку, яку прийняв позивач, вступивши в управління вказаним спадковим майном, та, звернувшись з відповідною заявою до державного нотаріуса. Однак, остання відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на вказану частку спірного будинковолодіння. Видані на ім'я померлих свідоцтва право власності на спірний житловий будинок втрачені. Відповідач на жодну частку у вказаному будинку не претендує. Інші спадкоємці відсутні. Позивач також зазначає, що в актовому записі про народження його батька та у виданому бабусі сторін [PERSON] свідоцтві на право власності наявні розбіжності, в зв'язку з чим позивач не може підтвердити факт родинних відносин між батьком та його матір'ю [PERSON], а також факт належності останній правовстановлюючого документу. Зокрема, невірно вказано ім'я бабусі позивача «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Тому позивач просить встановити факт, що його батько [PERSON] є сином померлої [PERSON], факт належності останній свідоцтва про право власності на частку у спірному будинку та визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на вказані житловий будинок та господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 08.09.2015 року він подав суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, 08.09.2015 року він звернувся до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з положеннями п.п.1, 6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих повторно відповідно 21.04.2015 року та 06.05.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області та відділом ЗАГС муніципальної установи «Адміністрація муніципальної освіти «Інзенський район Ульновської області Російської Федерації», позивач народився [INFO] в с.Княждвір Коломийського району Івано-Франківської області, а відповідач - [INFO] в м.Інза Ульяновської області. Їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9,10). Судом встановлено, що згідно з копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та [NUMBER], виданих відповідно 09.03.1995 року та 26.12.2012 року (повторно) Княждвірською сільською радою Коломийського району, [PERSON] та [PERSON] померли в с.Княждвір Коломийського району відповідно [INFO] та [INFO], актові записи відповідно №16 та №21 (а.с.7, 8). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00015438189, виданого 03.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції, батько позивача [PERSON] народився [INFO]. Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно з довідками №735 та №736, виданими виконкомом Княждвірської сільської ради Коломийського району 01.07.2015 року, померлим [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині спірного житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS]. До своєї смерті [PERSON] в належній їй частині будинку проживала одна. На час смерті [PERSON] в належній йому частині будинку також проживав і позивач. Заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] у виконкомі вказаної сільської ради не посвідчувалися (а.с.16,17). Згідно з копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП "Коломийське МБТІ" 20.05.2015 року, вищевказане будинковолодіння складається з житлового будинку загальною площею 35,7 кв.м., житловою площею 15,9 кв.м., та господарських будівель і споруд: сараю- літера "Г", погребу- літера "Д", навісу - літера "Е", вбиральні - літера "З", сараю- літера "И", сараю- літера "І", криниці - "№1", огорожі -"№3-6" (а.с.12-14). Судом встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ", виданої 13.05.2015 року за №52945, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах ( по 1/2) на підставі свідоцтв про право власності, виданих 13.07.1990 року виконкомом Коломийської районної ради згідно з рішенням №121 від 08.06.1988 року (а.с.15). Судом також встановлено, що вказані свідоцтва втрачені, в зв'язку з чим позивачем подано відповідне оголошення в газету "ЗР-Інформ" №29 (1027) за 17.07.2015 року (а.с.18). Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Петрук О.Л. від 15.07.2015 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності померлого [PERSON] на належну йому частку спірного нерухомого спадкового майна (а.с.21). Згідно зі ст.346 ЦК України право власності на майно припиняється в момент смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі досліджених доказів суд вважає, що існування розбіжностей в зазначенні у вищевказаних документах імені бабусі позивача як "[PERSON]" та "[PERSON]" є наслідком технічної помилки та неуважності працівників, які здійснювали оформлення відповідних документів, зумовлених існуванням цих двох імен. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позивач як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, не взмозі оформити свої права на вказане спадкове майно. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про встановлення факту належності померлій [PERSON] правовстановлюючого документа, то ця вимога не може бути задоволена, оскільки згідно з положеннями ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а згідно з вищевказаними положеннями ст.346 цього Кодексу в зв'язку зі смертю власника припиняється його право власності. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 346, 392, 1268 ЦК України, ст.256 ЦПК України та,

Outcome: partial