Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] 27.06.2018 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. У цьому будинку зареєстровані його дружина [PERSON], а також дочка від попереднього шлюбу [PERSON] Остання з 2005 року проживає в м.Магадан Російської Федерації, громадянство якої вона мала отримати, дочка спілкується із ним лише по телефону. Хоча з вказаного часу відповідач не проживає у його будинку, вона не оплачує комунальні аослуги, що створює позивачу перешкоди у користуванні власним нерухомим майном, так як наразі йому відмовлено у нарарувані субсидії через зареєстровану повнолітню дочку, врахувавши з цих підстав значну суму коштів на неї. Самостійно оплатити комунальні послуги він внаслідок невеликого розміру своєї пенсії не здатен. Попередні його прохання щодо зняття з реєстрації у його будинку в добровільному порядку відповідач не виконала (а.с.2-3). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 10.07.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.26). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 29.08.2018 року розгляд справи відкладено у зв'язку з неявкою позивача. В судовому засіданні 09.10.2018 року позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з викладених у позові обгрунтувань. Додатково просив врахувати обставини реєстрації відповідачем шлюбу, зміну нею прізвища з "[PERSON]" на "[PERSON]", отримання нею паспорту громадянина Російської Федерації, із реєстрацією на її території у 2006 році в [ADDRESS], копії посвідчених нотаріусом документів щодо чого додатково представив суду. Третя особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог, підтвердивши викладені позивачем [PERSON] обставини спору. Представник третьої особи Леляцької сільської ради Жмеринського району - сільський голова [PERSON] за його належним викликом в судове засідання не з'явився, попередньо подавши письмову заяву щодо розгляду справи у його відсутність, зазмістом якої вказав також про відсутність заперечень стосовно заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON]., належно повідомлена згідно положень ч.7,8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася причин своєї повторної неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не представила, клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин чи щодо розгляду справи у її відсутність до суду не подала, що наразі не становить визначених законом підстав для відкладення судового засідання, відтак не перешкоджає судовому розгляду справи. Свідок [PERSON] суд пояснив, що він з 1989 року прожває в [ADDRESS]. З того часу знає, що у вказаному селі проживала сім'я позивача [PERSON], у складі якої разом з батьками проживали багато дітей. Проте, з часом усі діти пороз'їжджались, знявшись з реєстрації у їх будинку, окрім молодшої доньки [PERSON], яка залишається досі там зареєстрованою, хоча тривалий час не мешкає у батьківській хаті, так як постійно проживає на території Російської Федерації. Востаннє він її бачив у селі шість років тому щонайменше. Свідок [PERSON] пояснила суду, що особисто вона не знайома з відповідачем [PERSON], проте, постійно проживаючи у суміжному сусідстві із будинком позивача в [ADDRESS] понад 10 років не бачила, аби упродовж цього строку там проживав хтось іще, окрім самого позивача та його дружини [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно реєстраційного посвідчення від 13.05.2005 року на підставі свідоцтва про право власності від 22.04.2005 року №15, виданого на підставі рішення Леляцької сільської ради Жмеринського району від 24.03.2005 року №14, за позивачем [PERSON] однособово у встановленому законом порядку зареєстровано право приватної власності в цілому на домоволодіння [ADDRESS] (а.с.12, 7, 8-11). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.17) позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земеьна ділянка по [ADDRESS]. У відповідності до копій розрахункових книжок стосовно будинковолодіння по [ADDRESS] оплата житлово-комунальних послуг здійснюється позивачем [PERSON], зокрема за послуги газопостачання, з розрахунку двох мешканців (а.с.13-14,15,16). Відповідно до довідки виконкому Леляцької сільської ради Жмеринського району від 25.06.2018 року №1367 до складу сім'ї позивача [PERSON], який проживає у [ADDRESS], входять дружина [PERSON] та дочка [PERSON]; остання зареєстрована, але не проживає за вказаною адресою (а.с.19). За змістом додатково представлених позивачем копій свідоцтва про укладення шдюбу серії [NUMBER], свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], паспорту № [NUMBER], що посвідчені нотаріально, вбачається, що відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб 03.09.2005 року; 05.09.2006 року вона змінила своє прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]"; 13.09.2006 року їй видано паспорт громадянина Російської Федерації, з 17.08.2006 року відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою місця проживання: [ADDRESS]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення по справі і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1,2,7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Обставин щодо створення відповідачу будь-яких перешкод у проживанні в спірному житловому приміщенні або про поважність причин власної відсутності відповідачем [PERSON] не заявлено. Враховуючи наведене та вимоги діючого законодавства, а також те, що позивач, як власник нерухомого майна має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, відповідач створює позивачу перешкоди у здійсненні нею свого права користування та розпорядження особистим нерухомим майном та позбавляє можливості використовувати житловий будинок за власним розсудом, наразі відповідач [PERSON] не є співвласником даного житлового приміщення, а також фактично відсутня у зазначеному будинку терміном понад один рік, поважності причин чого суду ніким не повідомлено, сукупність встановлених обставин чого визначає застережені законом підстави визнання відповідача особою, яка втратила право користування вказаним спірним будинком, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога позивача стосовно примусового зняття з реєстрації відповідача судом визнається безпідставною за її передчасністю наразі, оскільки підставою такого може бути власне звернення з метою захисту особистих прав позивачем до відповідного органу місцевого самоврядування із даним судовим рішенням після набрання ним законної сили, як визначеної положеннями ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" однієї з підстав здійснення саме зняття з реєстрації місця проживання особи. Відтак у задоволення позову в цій частині вимог суд визначає за необхідне відмовити. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача в частині вказаної вимоги немайнового характеру стягненню на її користь з відповідача підлягає сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 704,80 грн. (а.с.1) згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved