Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.11.2011 року померла її рідна матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: - земельної ділянки № 480, кадастровий номер 4420987200:16:003:0152, загальною площею 5,2000 га (площа якої виправлена на підставі Протоколу № 20 від 15.08.2013 р. та внесена до Державного земельного кадастру та становить 5,2046 га), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 044929, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 554 належало померлій [PERSON]; - грошового вкладу, що міститься на особовому рахунку № 915511300 на ім'я померлої [PERSON] (Білокуракинське відділення Ощадбанку № 3316, філія № 3316/02). Після смерті матері позивач у встановлений законом шестимісячний строк особисто звернулася до приватного нотаріуса Білокуракинського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Разом із заявою позивачкою були передані правовстановлюючі документи на спадкове майно. Приватним нотаріусом [PERSON] 17.05.2012 року було заведено спадкову справу за № 26, номер у спадковому реєстрі 52814094. Проте, здійснити переоформлення документів на своє ім'я не встигла у зв'язку зі смертю приватного нотаріуса [PERSON], а документи були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву. З метою подальшого переоформлення спадщини після смерті матері, вона особисто, із наявними копіями документами, бо оригінали залишилися в матеріалах спадкової справи, звернулася із заявою до державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори про видачу їй Витягу зі спадкового реєстру. 01.11.2016 року виконуючим обов'язки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано вказаний Витяг зі Спадкового реєстру. Позивачу було повідомлено про те, що оскільки іншим нотаріусом вже була заведена спадкова справа та відомості про неї внесено до Спадкового реєстру, то інший нотаріус не має права на вчинення вказаних нотаріальних дій щодо оформлення спадщини. У зв'язку з чим вона просить визнати за нею право власності на вказану вище земельну ділянку та грошовий вклад, які належали [PERSON], померлій 21.11.2011 р.. Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву до суду про розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання 26.12.2016 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом направлення на адресу Павлівського сільської ради Білокуракинського району Луганської області судової повістки, яка була отримана уповноваженою особою 15.12.2016 року, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 26.12.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.2011 року померла [PERSON] (а.с. 6). Позивач по справі, [PERSON], є донькою померлої [PERSON] (а.с.11,12). На момент смерті [PERSON] разом з нею проживала її донька [PERSON] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: - земельної ділянки № 480, кадастровий номер 4420987200:16:003:0152, загальною площею 5,2000 га (плаща якої виправлена на підставі Протоколу № 20 від 15.08.2013 р. та внесена до Державного земельного кадастру та становить 5,2046 га), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 044929, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 554 (а.с. 17-22), та грошовий вклад, що міститься на особовому рахунку № 915511300 на ім'я померлої [PERSON] (Білокуракинське відділення Ощадбанку № 3316, філія № 3316/02) (а.с. 23). Після смерті матері позивач у встановлений законом шестимісячний строк особисто звернулася до приватного нотаріуса Білокуракинського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом [PERSON] 17.05.2012 року було заведено спадкову справу за № 26, номер у спадковому реєстрі 52814094 (а.с.12). Оформити спадщину позивач не встигла у зв'язку зі смертю приватного нотаріуса [PERSON]. Матеріали спадкової справи були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 246/7 "Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області", наказом Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 № 46-В "Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області" та наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 21.04.2015 № 136-В "Про внесення змін до наказу Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 року № 46-В" Луганський обласний державний нотаріальний архів переміщений до м. Старобільськ Луганської області. Однак, фактично архів та документи Луганського обласного державного нотаріального архіву знаходяться у м. Луганську, їх перевезення до м. Старобільська на сьогодні є неможливим, поштове сполучення з м. Луганськом відсутнє (а.с.14-15). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved