Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в особі представника за довіреністю Сафіра Ф.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 19 листопада 2007 року у розмірі 18 844 грн. 01 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов'язань за договором станом на 30 вересня 2014 року вона має заборгованість перед банком у зазначеному розмірі. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача за довіреністю - Піскун\~ О.С. надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому законом порядку, відповідно до вимог п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 19 листопада 2007 року ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку вкладу, який, відповідно до п. 3.13 Умов і правил надання банківських послуг, за відсутності заяви позичальника про відмову від продовження строку вкладу автоматично продовжується ще на один строк, зазначений у п. 1 угоди. Кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку (а.с. 14 зв., 15-20). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи 19 листопада 2007 року заяву клієнта банку, погодилася з тим, що вона разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого вона зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та іншими передбаченими договором витратами - платежами у встановленому Умовами та Правилами надання банківських послуг розмірі та у визначений період (а.с.14зв., 15-20). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 30.09.2014 р. за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно відповідного розрахунку становить 18 844 грн. 01 коп. і складається з: заборгованості за кредитом - 10 751,70 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 6 158,20 грн., заборгованості за комісією за користування кредитом - 798,68 грн., штрафу (фіксованої частини) - 250,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 885,43 грн. (а.с.6-13). Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором б/н від 19.11.2007 р. [PERSON] порушила встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов'язань, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з неї вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем - 243 гривні 60 копійок судового збору в порядку ст. 88 ЦК України також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved