Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] \~про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.09.2007 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачці кредит в розмірі та на умовах, визначених в договорі. В порушення норм закону та умов договору відповідачка свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 31.10.2015 року, має заборгованість перед Банком в розмірі 14 632,98 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1 982,06 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 9 066,02 грн., заборгованість за пенею та комісією 2 650,00 грн., штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) 684,90 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ\~КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 14 632,98 грн. за договором № б/н від 04.09.2007 року та судові витрати в розмірі 1 218,00 грн. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, однак надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, своє відношення до позовних вимог не зазначила. Таким чином, суд розглядає справу без участі в судовому засіданні сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, зясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04.09.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до умов вказаного договору Банк надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В свою чергу, відповідачка зобовязалася відповідно до пункту 6.5. Умов та правил надання банківських послуг здійснювати погашення заборгованості за кредитом, сплатити відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також комісії на умовах, передбачених договором (а. с. 11). Підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», відповідачка погодилась, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та Правилами користування платіжною карткою складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг (а. с. 7, 8). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 параграфа 1 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та в обумовлений в договорі термін. В свою чергу відповідачка свої зобовязання не виконує, допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим, станом на 31.10.2015 року, має заборгованість перед Банком в розмірі 14 632,98 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1 982,06 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 9\~066,02 грн., заборгованість за пенею та комісією 2 650,00 грн., штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) 684,90 грн. 30.04.2009 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ "ПриватБанк" змінено тип та найменування позивача із "Закрите акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк" на "Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк". У п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" є правоноступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.18). Згідно з ч. 3 ст. 512, ст. 514 кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. В ч. 1 ст. 516 ЦК України встановлено, що зміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ПАТ КБ "ПриватБанк" перейшли права кредитора за договором № б/н від 04.09.2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неусойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.\~549\~ЦК\~України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме Тарифами банку передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, включаючи заборгованість, за кожний день прострочення. Крім того, пунктом 8.6. розділу 8 "Відповідальність сторін" Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів. Враховуючи вищевикладене та норми статті 549 ЦК України,\~штраф і пеня є одним видом\~\~цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання\~\~положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України,\~щодо заборони подвійної\~\~цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова\~\~ ВСУ від 21 жовтня 2015 року\~\~ № 6-2003-цс15).\~\~ Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 250,00 грн. та його процентної складової в розмірі 684,90 грн. задоволенню не підлягають. За таких обставин суд доходить висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 13 698,08 грн. за кредитним договором №\~б/н від 04.09.2007 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1 982,06 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 9 066,02 грн., заборгованість за пенею та комісією 2 650,00 грн., що утворилась в результаті невиконання відповідачкою взятих на себе зобовязань перед Банком. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1218,00 грн., який сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду. Також суд враховує, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 222896 , виданим виконавчим комітетом Новоіванівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області 28.07.2012 року відповідачка змінила прізвище з "Монах" на "Глушкова" ( а.с. 40). На підставі викладеного,

Outcome: partial