Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

18.10.2016р. представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, покликаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.08.2011р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Вказував, що банк свої зобов'язання за договором виконав шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі, встановленому в договорі. Власник картки зобов'язаний згідно Умов та правил надання банківських послуг слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що зазначено у розрахунку заборгованості за договором. Зазначав, що у зв'язку з зазначеними порушеннями [PERSON] станом на 30.09.2016р. має заборгованість 16327 грн. 21 коп., яка складається з наступного: 478 грн. 13 коп. заборгованість за кредитом, 11295 грн. 40 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом, 3300 грн. 00 коп. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом. Крім цього, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг підлягають стягненню з відповідача 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 753 грн. 68 коп. штрафу (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. З огляду на вищенаведене, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] в користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість по кредитному договору в сумі 16327 гривень 21 коп. та судові витрати в розмірі 1378 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутності. Згідно поданих 20.01.2017р. письмових пояснень до позову, при оформленні кредиту заява про отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою. Вказана заява також підтверджує, що позичальник ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Укладення договору здійснюється за принципом укладення між банком і клієнтом договору приєднання, що мало місце у даному випадку. Одночасно звертають увагу, що споживчий кредит - це кошти, які надаються кредитодавцем фізичним особам на придбання споживчих товарів або послуг у тимчасове користування під процент на умовах строковості та платності. Оскільки відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку без зазначення цільового призначення, даний кредит не можна вважати споживчим, а відтак посилання представника відповідача на Закон України "Про захист прав споживачів" не має жодного смислового навантаження. Відповідач отримала кредитні кошти на підставі власно заповненої заяви, в якій зазначено, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були їй представлені для ознайомлення в письмовому вигляді. Вона висловила свою згоду з тим, що дана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею і банком договір. Оскільки спірний договір був укладений шляхом приєднання, підписанням заяви відповідач приєдналася до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг. Тобто в даному випадку договір зафіксований у декількох документах: заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах, така форма договору чинним законодавством України не заборонена. Банком надано усю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є підписання договору сторонами. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов"язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування є положення ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладення договору дією. Таким чином кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства і є чинним. При цьому звертають увагу, що в анкеті-заяві чітко визначено, яку саме картку отримала відповідач - платіжна картка "Кредитка Універсальна", тобто твердженням відповідача, що вона не розуміла, яку саме картку отримує, остання вводить суд в оману. З приводу заяви про застосування позовної давності до вимог за позовом бажають роз"яснити, що згідно Умов і Правил картковий рахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці. Згідно Умов та Правил "Картрахунки відкриті на невизначений строк". Платіжна картка - це спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої у встановленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку клієнта тощо. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць, рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця, отже строк перевипущеної картки до останнього дня липня 2016р. (довідка про видачу кредитних карт). Позивач звернувся в суд із позовом 11.10.2016р., тобто до спливу строку позовної давності. У зв'язку з цим обставини, на які відповідач посилається у своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності, як загальний, так і спеціальний, позивачем при зверненні до суду дотримано. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснивши, що викладені у позові обставини виникли більше трьох років назад. Договір між сторонами був укладений 25.08.2011р. на обслуговування кредитної картки у зв"язку із отриманням соціальної допомоги та допомоги по догляду за дитиною і встановлено кредитний ліміт 500грн., проте відповідача не було ознайомлено із умовами використання овердрафту. Вона, вважаючи, що на картці лише кошти соціальної допомоги, використала їх у 2011р.. З цього часу по сьогоднішній день [PERSON] жодного разу не сплачувала відповідачу жодних коштів за даною заборгованістю, так як не знала про її існування. Правових підстав для переривання перебігу позовної давності чи віднесення їх до правовідносин більш ніж трирічної давнини до правовідносин, на які позовна давність не поширюється, немає. Позивачем не ставиться питання про поновлення строку позовної давності, а також не надано належних доказів щодо переривання таких строків. ВСУ у своїй постанові від 19.03.2014р. № 6-20цс14 звернув увагу, що позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Крім цього у листі ВССУ від 16.01.2013р. № 10-70/0/4-13 зазначено, що зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене правило застосовується і до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 % вартості продукції) у разі невиконання ним зобов"язань за договором. На підставі наведеного просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В судове засідання 07.06.2017р. позивач та її представник не зявилися. У зв'язку з неявкою в судове засідання 07.06.2017р. всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту зазначеної статті випливає, що предметом кредитного договору є грошові кошти, а кредитодавцем виступає фінансова установа. Згідно з ст.ст.526,\~530 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.611,\~625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням\~\~встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із Договору б/н від 25.08.2011р., який складається із Анкети-заяви [PERSON] (д.п. [PERSON]) [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та Умов і правил надання банківських послуг, [PERSON] (д.п.Телюк) Г.М. був відкритий картковий рахунок з обслуговуванням платіжної картки. Кредитний ліміт був встановлений в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно довідки ПАТ КБ "Приватбанк" № 30.1.0.0/2-20161014/51 від 19.01.2017р. [PERSON] отримала картки № 55772127135338323 та 5211537330653911, остання з яких мала термін дії до останнього дня липня 2016р. (а.с.65). 12.03.2012р. [PERSON] одружилася з [PERSON], змінивши своє прізвище на [PERSON] (а.с.57). Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним договором [PERSON] (д.п.Телюк) Г.М. станом на 30.09.2016р. має перед банком заборгованість на суму 15073 грн. 53 коп., яка складається з наступного: 478 грн. 13 коп. заборгованість за кредитом, 11295 грн. 40 коп. заборгованість по процентах за користуванням кредитом, 3300 грн. 00 коп. нарахованої комісії. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Як вбачається із довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", яка є невід"ємною частиною кредитного договору, сторони узгодили, що заборгованість за договором сплачується щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості до 25 числа місяця наступного за звітним. Отже, сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі цього договору. За змістом ч.3 ст.254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлюється спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність тривалістю в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається із наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором та випискою по кредитному рахунку клієнта [PERSON], яка надана на вимогу суду за клопотанням представника відповідача, які не спростовані відповідачем та її представником жодними належними та допустимими доказами, [PERSON] у 2013-2014рр. частково виконувала умови кредитного договору, а в подальшому припинила оплату чергових платежів. При цьому з характеру та несистематичності таких платежів вбачається, що такі не були спрямовані на погашення чергової частини платежу, що б свідчило про визнання відповідачем лише певної частини боргу, а були спрямовані на часткове погашення усієї суми заборгованості за кредитним договором, тобто мали своїм наслідком переривання строку позовної давності. Оскільки останній платіж за договором [PERSON] (д.п. [PERSON]) Г.М. здійснила 17.01.2014р., а з позовом до суду банк звернувся 18.10.2016р., тобто в межах строку позовної давності, а відтак сума заборгованості за кредитом, проценти за користування ним та сума нарахованої комісії підлягають стягненню з відповідача у розмірі, вказаному у розрахунку заборгованості. Крім цього, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг підлягають стягненню з відповідача 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 753 грн. 68 коп. штрафу (процентна складова). При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що [PERSON] (д.п. [PERSON]) Г.М. уклала договір на обслуговування кредитної картки у зв'язку із отриманням соціальної допомоги та допомоги по догляду за дитиною, проте не була ознайомлена з умовами використання овердрафту, оскільки такі спростовуються матеріалами справи, а саме анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаною відповідачем, де вона сама в графі "виявляю бажання оформити на своє ім'я" вказала платіжну картку Кредитка "Універсальна" і власноручно вказала розміру бажаного кредитного ліміту. Також у вказаній заяві прописано, що відповідач ознайомилася і згідна з умовами та правилами банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. В п.2.1.2 вказаних Умов та Правил детально розписано порядок здійснення платіжних операцій з використанням картки, в тому числі умови використання овердрафту. Також не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на те, що [PERSON] з 2011р. не здійснювала жодних платежів по кредиту, оскільки всупереч вимог ст.60 ЦПК України такі заперечення не доведені жодними належними та допустимими доказами у справі, спростовуються розрахунком заборгованості та випискою по кредитному рахунку відповідача, наданими позивачем. Необґрунтованими на думку суду є посилання представника відповідача на норми Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки в судовому засіданні не доведено, що кредитні кошти надавалися відповідачу в споживчих цілях, а вищезгаданий Закон регулює лише відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності. У відповідності до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачену ним та документально підтверджену суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved