Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

15 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку 110343,26 гривень заборгованості за кредитним договором та судових витрат в розмірі 1655,15 гривень. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 158/3-22 від 12 жовтня 2007 року, згідно з яким [PERSON] отримала кредит в сумі 176750,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних за перший рік користування кредитом, зі зміною процентної ставки за кредитом в подальшому, з кінцевим строком погашення кредиту до 11.10.2032 року. Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком було укладено договір поруки № 158/5-124 від 12 жовтня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] та договір поруки № 158/5-125 від 12 жовтня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було надано [PERSON] кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 12 жовтня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 110343,26 гривень. 14 червня 2010 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було приведено у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства" назву організаційно-правової форми шляхом перейменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк". Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від [PERSON], [PERSON], [PERSON] повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідачів вказану заборгованість в солідарному порядку. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача та просив справу розглянути без його участі ( а.с. 64-65). Відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с.70-71). Однак відповідачі в судове засідання не прибули, про наявність поважних для цього причин суд не повідомили, заперечень проти вимог позивача не висунули, клопотання про розгляд справи без їхньої участі суду не надали. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 158/3-22 від 12 жовтня 2007 року, згідно з яким [PERSON] отримала кредит в сумі 176750,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних за перший рік користування кредитом, зі зміною процентної ставки за кредитом в подальшому, з кінцевим строком погашення кредиту до 11.10.2032 року (а.с. 10-15). Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком було укладено договір поруки № 158/5-124 від 12 жовтня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] (а.с. 32-34) та договір поруки № 158/5-125 від 12 жовтня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] (а.с. 35-37). 14 червня 2010 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було приведено у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства" назву організаційно-правової форми шляхом перейменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (а.с. 55). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконала, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 12 жовтня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 110019,86 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 97482,28 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 11442,63 гривень та пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 1094,95 гривень. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, з урахуванням індексу інфляції - 323,40 гривень, заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 12 жовтня 2017 року складає 110343,26 гривень (а.с. 49-52). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525,526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, бо відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідач не надала позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконала. Отже, у банку виникло право вимагати від [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повернення суми кредиту в солідарному порядку. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 97482,28 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 11442,63 гривень та інфляційних витрат за відсотками в розмірі 323,40 гривень. З приводу вимоги позивача щодо стягнення пені за несвоєчасне повернення відсотків, суд зазначає наступне. Саттею 4 Кредитного договору № 158/3-22 від 12 жовтня 2007 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON], передбачена відповідальність сторін за порушення умов цього договору, а саме сплата штрафних санкцій, до яких віднесено пеню (а.с. 13) Однак, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р м. Донецьк Донецької області віднесено до вказаного переліку (підпункт 1 пункту 1). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], отже, на підставі вказаного Закону вони мають бути звільнені від сплати штрафних санкцій у виді пені за несвоєчасне повернення відсотків за вказаним договором кредиту в сумі 1094,95 грн. З урахуванням викладеного, підлягає стягненню з відповідача заборгованість в розмірі 109248,31 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 97482,28 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 11442,63 гривень та інфляційних витрат в розмірі 323,40 гривень. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. ПАТ "Укрсоцбанк" при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1655,15 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № 0000431669 від 24 жовтня 2017 року (а.с. 3). Оскільки позов задоволено частково, вимоги позивача і в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 1638,76 грн. (1655,15х99,01% (109248,31:(110343,26:100)х1%). А також відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оплату публікації оголошення в пресі в сумі 420,00 грн. було здійснено позивачем ПАТ "Укрсоцбанк", що підтверджується платіжним дорученням № 0000437167 від 23 листопада 2017 року (а.с. 68). Оскільки позов задоволено частково (99,01%), суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, пов'язаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача в розмірі 415,84 грн.

Outcome: partial