Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач ТОВ ""Українська мікрофінансова мережа"" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № ЗП03-00091 від 06.05.2014 р. у сумі 1508,00 гривень, а також судового збору у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позові зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, своєчасно, від отримання судової повістки відмовилась шляхом не з'явлення до органів пошти для її отримання. Про причини неявки суду відповідач не повідомила, заперечень по позову не надавала. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 169 ЦПК України дає право суду у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданих документів вбачається, що 06.05.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська мікрофінансова мережа" (надалі по тексту - Позивач) та [PERSON] ( надалі по тексту - Відповідач), уклали договір фінансового кредиту № ЗП03-00091 ( надалі по тексту - Договір кредиту). Згідно вказаного договору кредиту Позивач надав Відповідачу кредитні кошти, в національній валюті, на умовах строковості, платності та поворотності в розмірі 500,00 грн, строком по 20 травня 2014 року зі сплатою 2 (два) % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами. Відповідно до ст..ст. 1,4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит- кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Фінансовою послугою вважається надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. За змістом ст.. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналогічні приписи передбачено і в договорі про надання фінансового кредиту, п.2.2 якого передбачено, що кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, повертаються Відповідачем у касу Позивача 20.05.2014 року, єдиним платежем, що становить суму не менше 640,00 грн., яка включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та нарахованих процентів за відповідний період користування. Пунктом 2.3.2 договору фінансового кредиту також чітко відмічено, що сплата кредиту та процентів є обов"язком Відповідача, здійснюється ним самостійно, в порядку та на умовах, визначених договором, без окремої письмової чи усної вимоги Позивача. Зазначені положення договору про надання фінансового кредиту чітко випливають із суті ст.. 1048 ЦК України, де вказано, що "Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором". Згідно приписів 3.3.1 договору про надання фінансового кредиту, Позивач зобов"язаний на умовах та в порядку передбаченому цим Договором надати Відповідачу кредитні кошти. Свої зобов"язання за Договором ТОВ "Українська макрофінансова мережа" виконало в повному обсязі., в підтвердження чому є видатковий касовий ордер № 324 від 06.05.2014 р. Відповідно до п. 3.4.2 договору фінансового кредиту Відповідач має зобов"язання своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов"язання за цим Договором і не пізніше терміну про який вказано в ньому, повернути отримані кредитні кошти разом із нарахованими процентами, а також сплачувати штрафні санкції, якщо такі будуть мати місце. Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк. Однак, всупереч зазначеним умовам договору фінансового кредиту та нормам ЦК України свої зобов"язання Відповідач не виконав належним чином, отримані грошові кошти та нараховані проценти не повернув. За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Відповідач відповідно до п.4.1 Договору про надання фінансового кредиту сплачує Позивачу неустойку у вигляді пені у розмірі 4 %, що обчислюється з суми поверненого кредиту та несплачених процентів за кожен день прострочення. В результаті, станом на 14.10.2014 р., сума заборгованості Відповідача по договору про надання фінансового кредиту становить 1508,00 грн., яка складається: - 500,00 грн. сума фінансового кредиту; - 140,00 грн. проценти за користування фінансовим кредитом; - 768,00 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; - 100,00 грн. штраф за несвоєчасне погашення кредиту. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно положень ст..ст.610,611,612 ЦК України "Порушенням зобов"язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання)". Згідно п. 3.3.3. Кредитного Договору Відповідач взяв на себе обов"язок сплачувати витрати, пов"язані з проведенням дій по примусовому погашенні простроченої заборгованості, а також на вимогу Позивача сплачувати можливі неустойки, штраф та пеню. Згідно зі ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ " Українська макрофінансова мережа" про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором про надання фінансового кредиту є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved