Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач (далі - МТСБУ) звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив стягнути з відповідача на його користь понесені витрати у сумі 24528,97 грн., витрати на послуги аварійного комісара у сумі 580,00 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач [PERSON] 29 січня 2016 року о 12.10. рухаючись у м. Миколаєві, керуючи транспортним засобом УАЗ д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Шевролет д.н.з. [NUMBER] , що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 11.02.2016 постановою Центрального районного суду м. Миколаєва [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля за № 52/03-16, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Шевролет д.н.з [NUMBER] , становить 26421,07 грн. Позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування на загальну суму 24528,97 грн. Посилаючись на наведене та те, що відповідач на момент скоєння ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 24528,97 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджено постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.02.2016 року згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього штраф у розмірі 340 гривень. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При цьому, встановлено, що на момент вчинення ДТП відповідач [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Судом досліджено звіт № 52/03-16 згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Шевролет д.н.з [NUMBER] складає 26421,07 грн. Судом досліджено платіжне доручення № 4431 рв від 07 червня 2016 року згідно якого позивач виплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 24528,97 грн. Судом досліджено платіжне доручення № 3881 р. від 28.04.2016 року згідно якого позивач сплатив послуги аварійного комісара у розмірі 580,00 грн. Судом досліджено довідку № 1 від 26.05.2016 року згідно якої розмір підтвердженої шкода майну становить 24528,97 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ, після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі ж ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved