Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач в особі ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування. Мотивуючи свої вимоги тим, що 05 жовтня 2014 року о 07 год. 00 хв. на б-рі Шевченка в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Део», державний номерний знак [NUMBER], який був застрахований в ПрАТ «ПРОСТО-страхування» за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу зі строком дії з 07 липня 2014 року по 06 липня 2015 року, під керування [PERSON], та автомобіля «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автотоварознавче дослідження. Згідно Звіту товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 09 жовтня 2014 року, вартість збитку завданого автомобілю «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], становить 3 518 грн. 87 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, здійснено ПрАТ «ПРОСТО-страхування» у вказаній сумі за вирахуванням суми франшизи - 510 грн., 3 008 грн. 87 коп. Вважає, що водій транспортного засобу, причетний до ДТП, зобов»язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомити про ДТП, проте цього не зробив, тому він в порядку зворотньої вимоги (регресу) на підставі ст. 33, п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просить стягнути з відповідача заподіяні ним матеріальні збитки. В судовому засіданні представник позивача Бузінський А.В., діючий на підставі довіреності від 23 грудня 2015 року (а.с.50), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухави пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 05 жовтня 2014 року о 07 год. 00 хв. на б-рі Шевченка в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Део», державний номерний знак [NUMBER], який був застрахований в ПрАТ «ПРОСТО-страхування» за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу зі строком дії з 07 липня 2014 року по 06 липня 2015 року, під керування [PERSON], та автомобіля «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с.3, 8, 9-10) В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER]. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.9-10). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автотоварознавче дослідження. Так, згідно Звіту товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 09 жовтня 2014 року, вартість збитку завданого автомобілю «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], становить 3 518 грн. 87 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, здійснено ПрАТ «ПРОСТО-страхування» у вказаній сумі за вирахуванням суми франшизи - 510 грн., 3 008 грн. 87 коп. ПрАТ «ПРОСТО-страхування» здійснило [PERSON] виплату страхового відшкодування в сумі 2 008 грн. 87 коп. (а.с.3, 8, 9-10, 11-12, 13-14, 15-25, 26)) Водій транспортного засобу, причетний до ДТП, зобов»язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомити про ДТП, проте відповідач цього не зробив, тому він в порядку зворотньої вимоги (регресу) на підставі ст. 33, п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", має відшкодувати заподіяні ним матеріальні збитки позивачу. Про вказану ДТП страхувальник та, як водій забезпеченого транспортного засобу, причетний до ДТП, не повідомили ПрАТ «Просто-страхування», як того вимагає договір про страхування та Закон України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Суд вважає, що відповідач на підставі пп. "г" п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", має відшкодувати 3 008 грн. 87 коп. - витрат, пов"язаних із виплатою ПрАТ «Просто-страхування» страхового відшкодування, як особа, яка не повідомила страховика у строки і за умов, визначених у пп.33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (пп. "г" п. 38.1.1. ст. 38 вказаного Закону). За таких правових підстав та наданих доказів позов є обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню; підстав для його відмови судом не встановлено. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судові витрати - судовий збір в сумі 1 218 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного пп. "г" п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved