Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Позивачці відомо, що мати мала право на земельну частку (пай), оскільки з 1940 року до виходу на пенсію працювала в колгоспі імені Улянова Петрівського району Кіровоградської області та на момент розпаювання земель даного господарства залишалась його членом. В результаті декількох реорганізацій колгоспу імені Ульянова не існує, а на його базі створено ПСП "Баштиньське", яке не являється його правонаступником. Державний акт на право колективної влосності на землю господарство отримало 30.09.1996 року, тобто мати позивачки набула право на земельну частку (пай) з дня видачі державного акта, однак при житті так і не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), а тому позивачка просить суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити строк для звернення до суду з позовом, визнати за нею право на земельну частку (пай) після смерті матері. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача Петрівської районної державної адміністрації Петрівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, позов визнає. Представник відповідача Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям..." право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в них. Згідно державного акту серії КР №0000010 від 30.09.1996 року на право колективної власності на землю, виданого колективному сільськогосподарському підприємству імені Ульянова Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, земля передається у колективну власність 3301,9 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 20.06.1995 року №23/22 (а.с.18-24). Відповідно до довідки відділу Держкомзему у Петрівському районі Кіровоградської області від 10.08.2012 року, розмір середньої земельної частки(паю) становить 10,54 в умовних кадастрових гектарах (а.с.15). [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 08.07.2013 року Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області(а.с.6). Факт родинних стосунків позивачки з матір'ю підтверджується: копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER], виданого 01.10.1954 року Долинським районним бюро ЗАГСу Кіровоградської області(а.с.7), копією витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00013038452 від 14.11.2013 року(а.с.8). Після смерті матері залишилось спадкове майно, і позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак, отримала відмову(а.с.27), в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачці відомо, про те, що мати мала право на земельну частку(пай) на території Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, і при житті тривалий час займалася збором документів для звернення до суду за захистом своїх законних прав, але не встигла передати позов до суду, так як померла. Згідно копії трудової книжки №394(а.с.9), мати позивачки в 1940 році була прийнята в члени колгоспу імені Ульянова Петрівського району Кіровоградської області, який 09.03.2000 року було реорганізовано в СВК «Баштинське» та 21.03.2001 року в ПСП «Баштинське»(а.с.17), і працювала в господарстві до виходу на пенсію. Згідно з архівними довідками від 01.03.2013 року №01-25/140, від 04.03.2013 року №01-25/141, від 01.03.2013 року №01-25/148 підтверджується факт роботи матері позивача в КСП імені Ульянова Петрівського району Кіровоградської області (а.с.10-12). Отже на момент отримання КСП імені Ульянова державного акту на право колективної власності на землю, мати позивачки була його членом, що підтверджується також архівною довідкою від 03.04.2013 року №01-75/19(а.с.14), однак її не було внесено до списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до отриманого державного акту на право колективної власності на землю, і в додаткові списки вона також не була включена. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ(із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку(пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі(на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю(п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям..." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель(зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки(паю) в натурі, тощо. Враховуючи те, що на день видачі господарству державного акту на право колективної власності на землю, мати позивачки являлася членом вказаного господарства, тому мала право на земельну частку(пай), яку необхідно виділити із земель запасу Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, оскільки згідно довідки Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 26.05.2011 року, на території сільської ради землі резервного фонду відсутні(а.с.16). Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку(пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). У відповідності до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Інших спадкоємців за законом, крім позивачки, немає, тому єдиною спадкоємицею спадкового майна являється позивач. На підставі викладеного та враховуючи те, що мати позивачки на момент смерті мала право на земельний пай, суд вважає, що позивачка, як єдиний спадкоємець, може успадкувати те, що їй належало, а тому позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються Указом Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям...», ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)», п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ(із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року), ст.ст.1218, 1268 ЦК України.

Outcome: approved