Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 03.08.2015 року та просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 98 220,26 грн. та суму судового збору. В обґрунтування позову вказував, що між ПАТ "Страхова група "ТАС" та ПрАТ "МТС-Україна" було укладено договір добровільного страхування майна, серед якого приміщення салону- магазину за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 22 Партз'їзду, 8/121. 25.06.2012 року з вини відповідача мала місце пожежа в приміщенні вказаного магазину, в результаті якої ПрАТ "МТС-Україна" завдано матеріальні збитки на суму 257 820,26 грн. Оскільки ПАТ "Страхова група "ТАС" виконала свої договірні зобов'язання перед ПрАТ "МТС-Україна", виплативши суму страхового відшкодування за вирахуванням суми франшизи в розмірі 98 220, 26 грн., то до ПАТ "Страхова група "ТАС", в межах суми виплаченого страхового відшкодування, в силу ст. 993 ЦК України, перейшло право вимоги до винної особи. Представник позивача за довіреністю до суду не з'явися, згідно заяви просив справу розглянути за їх відсутності, при цьому позов підтримав (а.с. 63Ю,64). Відповідач в судове засідання 22.12.2015 року не з'явився, відповідно до його заяви від 17.11.2015 року просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 55), при цьому проти позову заперечував. В обґрунтування заперечень вказував, що жодних договорів з позивачем не заключав, та що відносно нього ухвалено вирок суду. Представник третьої особи ПрАТ "МТС-Україна" до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення повісток (а.с. 53,62). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, 20.09.2010 року між ПАТ "Страхова група "ТАС" та ПрАТ "МТС Україна" було укладено договір добровільного страхування майна МКО/12, згідно якого страховик взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику. Згідно п. 4.1.1, 4.3 вказаного договору страхування предметом договору страхування серед іншого виступало майно страхувальника, в тому числі приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 22 Партз'їзду 8/121, а страховим випадком являлася в тому числі пожежа (а.с. 4-13). Пункт 11 договору передбачав визначення франшизи в розмірі 159600 грн., а дія вказаного договору продовжувалася додатковими угодами, в тому числі до 30.12.2012 року (а.с. 8). В період дії вказаного договору добровільного страхування, мала місце пожежа в салоні-магазині ПрАТ "МТС Україна" за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 22 Партз'їзду 8, що підтверджується актом про пожежу від 25.06.2012 року, з якого вбачається, що в результаті пожежі знищено диван, пошкоджено торгівельне обладнання, скло вхідних дверей, внутрішній блок комп'ютеру, телевізор, пожежна та охоронна сигналізація (а.с. 14). Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30.10.2012 року [PERSON] засуджено за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, тобто за умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу. При цьому, вказаним вироком суду встановлено, що розмір матеріального збитку завданого [PERSON] ПрАТ "МТС-Україна", виходячи з цивільного позову заявленого ПрАТ "МТС-Україна" складає 19 469,60 грн., який було стягнуто з [PERSON] вказаним вироком суду (а.с. 18-19). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для покладення на винну особу відповідальності за шкоду необхідно доведення факту вини (за виключенням випадків, визначених законом), наявності самої шкоди та причинного зв'язку між шкодою (її розміром) та винними діями такої особи. Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказував, що відносно нього вже є вирок суду, а відповідно вказаного вироку, розмір завданої ним ПрАТ "МТС-Україна" шкоди в результаті підпалу магазину-салону ПрАТ "МТС Україна" за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 22 Партз'їзду 8, складає 19469,60 грн., яка була стягнена безпосередньо з нього на підставі вироку суду. Зазначене підтверджено вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30.10.2012 року. Вказаний вирок набрав законної сили. Будь-яких доказів, які б спростовували факт заподіяння з вини [PERSON] саме такого розміру шкоди, позивачем не надано, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про недоведеність причинного зв'язку між винними діями [PERSON] та збитками ПрАТ "МТС-Україна" на суму 257820,26 грн. Як вбачається з страхового акту ПрАТ "МТС-Україна", розмір страхового відшкодування складає 98 220,26 грн., виходячи з розміру матеріального збитку 257820,26 грн., який визначено на підставі листа ПрАТ "МТС-Україна" (а.с. 15-17, 27-28). На виконання умов договору добровільного страхування майна ПАТ "Страхова група ТАС" перерахувала ПрАТ "МТС-Україна" 98 220,26 грн. (а.с. 29). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Виходячи зі змісту вказаної статті до ПАТ "Страхова група ТАС", після виплати страхового відшкодування ПрАТ "МТС-Україна" перейшло право вимоги до особи, винної у заподіянні шкоди ПрАТ "МТС-Україна" на суму 98 220,26 грн. Однак, враховуючи недоведеність причинного зв'язку між винними діями [PERSON] та розміром завданої шкоди (257820,26 грн. - франшиза 159600 грн. = 98220,26 грн.), той факт, що розмір підтвердженої шкоди на суму 19469,60 грн. вже стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ "МТС-Україна" вироком суду, який набрав законної сили, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору задоволенню не підлягають (а.с. 3).

Outcome: dismissed