Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про зняття арешту з майна та оголошення заборони на його відчуження, мотивуючи свої вимоги тим, що під час оформлення купівлі-продажу автомобіля марки "Volksvagen", моделі Jetta, 1985 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який йому належить на праві власності, він дізнався, що на все належне йому рухоме майно накладено арешт з забороною його відчуження. Даний арешт було накладено постановою державного виконавця Тульчинського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Шершньової О.Д. за № 43438271 від 22.05.2014. 20.02.2019 він звернувся до відповідача з усною заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень щодо нього та виявив, що на виконанні Тульчинського відділу ДВС відсутні будь-які виконавчі провадження про стягнення з нього коштів на користь фізичних, юридичних осіб чи держави. Штраф, який було накладено на позивача у квітні 2014 року ним сплачено повністю та виконавче провадження закрито. Даний арешт було накладено в ході зазначеного виконавчого провадження. Постановою державного виконавця Шершньової О.Д. було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", що діяв на момент винесення постанови.. Строк повторного пред`явлення виконавчого документу закінчився, виконавче провадження значиться в реєстрі виконавчих проваджень як завершене. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Просить зняти арешт з автомобіля марки "Volksvagen", моделі Jetta, 1985 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , накладений постановою Тульчинського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області у виконавчому провадженні №43438271 від 22.05.2014. Судові витрати просить залишити за сторонами, які їх понесли. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, просив позов задовольнити. Відповідач - представник Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника відділу, позов визнає. Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, в зв`язку неявкою всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 13), є власником автомобіля марки "Volksvagen", моделі Jetta, 1985 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 58432674 від 19.02.2019 (а.с. 9-12), постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції Шершньової Оксани Дмитрівни накладено арешт на все рухоме майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Згідно довідки Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області №19 від 20.02.2019 (а.с. 14), на виконанні у Тульчинському районному відділі ДВС ГТУЮ у Вінницькій області виконавчих документів про стягнення заборгованості з позивача [PERSON] на користь фізичних осіб, юридичних осіб та держави не має. Згідно повідомлення Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області №4628 від 05.04.2019 (а.с. 36), на виконанні відділу перебувала постанова Тульчинського ВДАІ №045774 від 16.04.2014 про стягнення коштів з [PERSON] , проживаючого в [ADDRESS] , в сумі 510 грн на користь держави. 24.07.2014 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до ст. 39 ч. 1 п. 10 Закону України Про виконавче провадження", оскільки з відповіді із Пенсійного Фонду України №1005008347 від 18.07.2014 боржник [PERSON] працює в КП Агропромшляхбудіндустрія", що знаходиться в м. Вінниця , вул. Келецька, 126 а , кімн. 2 , та направлено на виконання до Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції. Крім того, виконавче провадження було знищено на підставі акту про вилучення виконавчого провадження для знищення через закінчення строку його зберігання. В даний час позивач має намір відчужити належний йому автомобіль, однак наявність арешту на все рухоме майно, що йому належить, перешкоджає цьому. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно роз`яснень, викладених у п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Наявність обтяження на належне позивачу майно не позбавляє його права володіння ним. Разом з тим, його наявність, порушує право власності позивача, зокрема, право щодо розпорядження цим майном. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що на даний час позивач позбавлений можливості належним чином розпоряджатись своїм правом власності, підстави для збереження обтяжень на це майно відсутні, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, згідно його позовних вимог, залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved