Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

ПАТ «КБ «Надра» звернулося з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування вимог вказує, що 06.12.2006 року позивач уклав з відповідачкою [PERSON] кредитний договір № 06/12/2006/980-К9/42 і надав кредит в сумі 40 000,00 грн. зі сплатою 18,00% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 05.12.2014 року. У відповідності до п.4.3.3. договору відповідачка зобов»язана повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, згідно договору. 06.12.2006 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] поручилася перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов»язань згідно кредитного договору № 06/12/2006/980-К9/42 від 06.12.2006 року. 06.12.2006 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] поручився перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов»язань згідно кредитного договору № 06/12/2006/980-К9/42 від 06.12.2006 року. Згідно поруки поручителі відповідають перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідальність поручителів виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов»язання , так і при невиконанні позичальником зобов»язання в цілому. Поручителі відповідають перед кредитором за виконання зобов»язання у повному об»ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Однак своїх зобов"язань за договором відповідачі своєчасно не виконали, внаслідок чого, станом на 16.05.2013 року виникла заборгованість в сумі 112165,89 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідачів, а також стягнути 1121,66 грн. понесених позивачем судових витрат. 23.09.2013 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , ПАТ "КБ "Надра" та просить визнати недійсним договір поруки № 06/12/2006/980-К9/42 від 06.12.2006 року, укладений між нею і ПАТ "КБ "Надра", предметом якого є надання поруки перед ПАТ «КБ «Надра» за належне виконання [PERSON] зобов»язань за кредитним договором від 06.12.2006 року, оскільки договір не укладала та не підписувала. Представник ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, у зустрічному позові просить відмовити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча про день і час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі матеріалів. [PERSON] та її представник - [PERSON] в судовому засіданні просять позов ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення та визнати недійсним договір поруки № 06/12/2006/980-К9/42 від 06.12.2006 року, укладений між ПАТ "КБ "Надра" і [PERSON] з тих підстав, що остання цей договір не укладала і не підписувала. [PERSON] та його представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення, оскільки останній його не укладав і не підписував. Заслухавши відповідачів та їх представника , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ "КБ "Надра" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково, позов ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , ПАТ "КБ "Надра" про визнання договору поруки недійсним підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ПАТ "КБ "Надра" та [PERSON] 06.12.2006 року укладено кредитний договір № 06/12/2006/980-К9/42, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» надав [PERSON] грошові кошти в сумі 40 000,00 грн. зі сплатою 18,00% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 05.12.2014 року. У відповідності до п.4.3.3. договору відповідачка зобов»язана повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, згідно договору. Відповідно до п.1.3.2 кредитного договору плата за управління кредитом сплачується відповідачкою щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,42 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом, зазначеним у п.1.1 договору. У відповідності до п.5.1. додаткового договору у разі порушення відповідачкою строків сплати відсотків та повернення кредиту відповідачка зобов»язана сплатити на користь банку пеню у розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення відповідачкою вимог п.п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10., цього договору позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору, за кожен випадок. У відповідності до п.п.4.2.4 договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов»язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо відповідачка не внесла платіж згідно графіка. За договором поруки від 06.12.2006 року [PERSON] та [PERSON] зобов"язалися відповідати перед позивачем , як солідарні боржники. Відповідно до договору поруки відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов"язання перед позивачем відповідати по зобов"язанням відповідачки [PERSON], які виникають з умов кредитного договору і полягають у поверненні кредиту, відсотків, сплаті неустойки та відшкодуванні збитків. Але, як встановлено судом, [PERSON] вказаний договор поруки з позивачем не укладала і його не підписувала, що підтверджується висновком експерта судової почеркознавчої експертизи Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за №102 П від 23.12.2013 року . Відповідно до ч.3, 4 ст.203 ЦК України - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 06.11.2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" та п.14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"- відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний), або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема , у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити, виходячи з норм чинного законодавства (статті 636, 638, 1056-1 ЦК). Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою.У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п"ятої ЦК (435-15). Судом також встановлено, що спірний договір за формою і змістом відповідає вимогам закону, але почеркознавчою експертизою підтверджено, що одна із сторін, а саме відповідачка [PERSON], його не підписувала, а тому такий договір є вчиненим. У цьому випадку п.8 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 06.11.2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" та п.14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"про невчинення договору, чи не укладення - не застосовуються. Тому факт підписання договору особою, яка не мала на це повноважень, що встановлено експертизою, та встановлений факт відсутності волевиявлення [PERSON], яка у подальшому не схвалила такого правочину, є підставою для визнання вчиненого договору поруки недійсним за ст.ст.203, 215 ЦК України. Тому, на підставі вищезазначеного, позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 06/12/2006/980-К9/42 від 06.12.2006 року задоволенню не підлягають, оскільки остання договір поруки від 06.12.2006 року не укладала і не підписувала, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , ПАТ "КБ "Надра" про визнання договору поруки недійсним підлягає задоволенню. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] своєчасно не виконали взяті на себе зобов"язання по договору і станом на 16.05.2013 року у них виникла заборгованість в розмірі 110845,89 грн. в тому числі : 40000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту ; 46479,01 грн. - заборгованість по відсотках ; 11857,60 грн. - заборгованість по платі за управління кредитом ; 8509,28 грн. - нарахована пеня ; 4000,00 грн. - штраф згідно п.5.2, яку слід стягнути на користь позивача у сумі 110845,89 грн., а не 112165,89 грн., оскільки прослідковується арифметична помилка. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Тому, на підставі вищезазначеного, позов ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню частково із відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір, що підтверджується меморіальним ордером від 28.05.2013 року.

Outcome: partial