Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначала, що 10 жовтня 2008 року вона і [PERSON] уклали шлюб. 10 квітня 2013 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та перебуває на повному її утриманні. 15 липня 2015 року вона уклала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Відповідач [PERSON] життям дитини не цікавиться, участі у вихованні дочки не бере, матеріальної допомоги їй не надає. 23 червня 2017 року вона подала до суду позов про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку, який 14 листопада 2017 року рішенням суду задоволено. Проте відповідач дане рішення суду не виконує, має значну суму заборгованості по сплаті аліментів на дитину. Наведені вище обставини свідчать про ухилення [PERSON] від виконання ним своїх батьківських обов`язків відносно дочки [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області Шкардун М.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу без її участі, позов підтримує. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що з 10 жовтня 2008 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 12 травня 2009 року зроблено актовий запис за № 452. Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2013 року, ухваленим у цивільній справі № 361/1726/13-ц, шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу малолітня дочка сторін [PERSON] постійно проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на повному її утриманні. Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2017 року, ухваленим у цивільній справі № 361/3743/17, із відповідача [PERSON] на користь матері дитини [PERSON] стягнуто аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01 квітня 2019 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] , становить 44223 грн., про що свідчить довідка № 19047 від 19 квітня 2019 року, видана Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Згідно із характеристикою учениці 4-Б класу Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 [PERSON] , вона навчається у школі з 01 вересня 2015 року, фізично розвинута добре, на уроках активна, впевнена у своїх силах, доброзичлива, ініціативна. Мати дитини [PERSON] завжди приділяє належну увагу вихованню та навчанню дочки, систематично відвідує батьківські збори. За весь період навчання дитини в школі її батько [PERSON] на батьківські збори жодного разу не приходив, життям і навчанням дочки [PERSON] він не цікавився. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області від 21 травня 2019 року за № 04-22/526 малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає, але не зареєстрована, разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 18 квітня 2019 року працівником Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , у ході якого встановлено, що за вказаною адресою проживає позивач [PERSON] , її діти: дочка [PERSON] , син [PERSON] , [INFO] , та офіційний чоловік [PERSON] . Дочка [PERSON] проживає в окремій кімнаті, має окреме ліжко, шафу для речей, письмовий стіл, комп`ютер, забезпечена усім необхідним одягом, взуттям, продуктами харчування, шкільним приладдям. 22 квітня 2019 року спеціалістом Служби у справах дітей було проведено з дитиною співбесіду, де на прохання розповісти про своїх родичів, вона перерахувала родичів, вітчима [PERSON] назвала татом [PERSON] , про свого біологічного батька нічого не зазначила та вказала, що спілкуватися з ним вона не бажає, ображена на нього, оскільки він її не привітав з Днем народження. Дитина знає про намір матері позбавити батька батьківських прав щодо неї, проте не зовсім усвідомлює необхідність та наслідки цього. Відповідач [PERSON] офіційно повідомлявся рекомендованим листом про розгляд питання щодо надання висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав, запрошувався на засідання комісії з питань захисту прав дитини, що відбулися 24 квітня і 15 травня 2019 року, однак він не з`явився, про причини своє неявки комісію не повідомив. Враховуючи наведені обставини, Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дочки [PERSON] , у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок про те, що ухилення матері, батька від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти пред`явленого позову про позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] життям, здоров`я та навчанням своєї дочки [PERSON] , [INFO] , не цікавиться, вихованням дитини не займається, із дочкою не спілкується, будь-якого інтересу до дочки він не проявляє, матеріального допомоги дитині не надає, рішення суду про сплату на користь матері дитини, позивача [PERSON] аліментів на дочку [PERSON] не виконує, станом на 01 квітня 2019 року має заборгованість по сплаті аліментів на дитину в загальному розмірі 44223 грн. Усі ці обставини свідчать про нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками та його свідоме ухилення від їх виконання. Будь-яких заперечень проти позову відповідач до суду не подавав. У ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , свідомо ухиляється, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Вимог про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , позивачем [PERSON] не заявлено, питання щодо стягнення аліментів на дитину судом не вирішується, оскільки заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2017 року у цивільній справі № 361/3743/17 із відповідача на користь позивача уже стягнуто аліменти на дочку [PERSON] в розмірі ј частки його заробітку (доходу). При подачі позову до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved