Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» м. Київ звернулося до суду з позовом до [PERSON], Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, зазначивши, що 06.06.2006 року між [PERSON] та АКБ "Райффайзенбанк Україна", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № CМ-В00/042/2006 від 06.06.2006 року, відповідно до якого АКБ "Райффайзенбанк Україна" надав [PERSON] кредит у розмірі 23100,00 дол. США, та 06.12.2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № CМ-SMEВ00/090/2006, відповідно до якого ЗАТ «ОТП банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 30000 дол. США, позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених в договорі. ПАТ «ОТП Банк» в якості продавця та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в якості покупця 10.12.2010 року уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за відповідними кредитами. Позичальник належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов кредитних договорів, чим утворив заборгованість станом на 23.07.2014 року в загальному розмірі 603187 грн. 13 коп. та штрафні санкції в розмірі 2206483 грн. 54 коп. Крім цього, позивач зазначає, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № CМ-SMEВ00/090/2006 від 06.12.2006 року між банком та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] був укладений договір іпотеки № РМ- SMEВ00/090/2006 від 06.12.2006 року, відповідно до умов якого ФОП [PERSON] передав банку в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: вбудовані приміщення в підвалі житлового будинку з вбудованими приміщеннями під № 50 (44), загальною площею 42,8 кв. м., що сладає 9/50 часток вбудованих приміщень в підвалі, які знаходяться в [ADDRESS], а тому, враховуючи, що зобов'язання по кредитним договорам не виконані, позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № CМ-В00/042/2006 від 06.06.2006 року у розмірі 1155638 грн. 66 коп. та за кредитним договором CМ-SMEВ00/090/2006 від 06.12.2006 року у розмірі 1654032 грн. 00 коп. В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором CМ-SMEВ00/090/2006 від 06.12.2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно - вбудовані приміщення в підвалі житлового будинку з вбудованими приміщеннями під № 50 (44), загальною площею 42,8 кв. м., що сладає 9/50 часток вбудованих приміщень в підвалі, які знаходяться в [ADDRESS] та належать на праві власності суб'єкту підприємницької діяльності фізичній особі [PERSON], а кошти отримані від реалізації Предмета іпотеки, направити на погашення загальної заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що складає в гривневому еквіваленті 1654032 грн. та застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки із застосуванням процедури, передбаченої ст. 39, 41 Закону України «Про іпотеку», а саме: шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна в ході виконавчого провадження. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений (оголошення в пресі) про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до Кредитного Договору № CМ-В00/042/2006 від 06.06.2006 року та Частини № 2 до Кредитного Договору № CМ-В00/042/2006 від 06.06.2006 року Акціонерний комерційний банк "Райффайзенбанк Україна" надав [PERSON] кредит у розмірі 23100,00 дол. США., цільове використання кредиту - проведення ремонту нерухомого майна, зі сплатою відсотків у розмірі 14% річних, в строк до 05.06.2013 року, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок № [NUMBER], відкритий у АКБ "Райффайзенбанк Україна" (а.с. 9, 10-12). Згідно Кредитного Договору № CМ-SMEВ00/090/2006 від 06.12.2006 року та Частини № 2 до Кредитного Договору № CМ-SMEВ00/090/2006 від 06.12.2006 року Закрите акціонерне товариство "ОТП Банк" надало [PERSON] кредит у розмірі 30000,00 дол. США, цільове використання кредиту - на споживчі цілі, зі сплатою відсотків у розмірі 5,5% річних, в строк до 05.12.2013 року, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок № [NUMBER], відкритий у ЗАТ "ОТП Банк" (а.с. 13, 14-16). Відповідно до кредитної заявки від 06.12.2006 року ЗАТ "ОТП Банк" видало 07 грудня 2006 року [PERSON] 30000,00 доларів США, шляхом перерахування кредитних коштів з Кредитного рахунку на поточний рахунок № [NUMBER] відкритий в ЗАТ "ОТП Банк" (а.с. 24). Зміст Договору іпотеки № РМ - SMEВ00/090/2006, укладеного 06.12.2006 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" як Іпотекодержателем та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] як Іпотекодавцем, вказує, що Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме вбудовані приміщення в підвалі житлового будинку з вбудованими приміщеннями під № 50 (44), загальною площею 42,8 кв. м., які складаються з: кабінету 44, площею 10.8 кв.м., кабінету 41, площею 24,9 кв.м., комори 45, площею 2,7 кв.м., 46, площею 4,4 кв.м., приміщення загального користування 42, 59, 18, 19, 20 площею 13,1 кв.м., що складає 9/50 часток вбудованих приміщень в підвалі, що знаходяться в [ADDRESS] та належать на праві власності Суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі [PERSON], в забезпечення зобов'язань згідно Кредитного договору № CМ-SMEВ00/090/2006 від 06.12.2006 року, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути Іпотекодержателю кредит в сумі 30000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 05.12.2013 року. (а.с. 17-19). Згідно Свідоцтва про право власності № 369 від 13.11.2006 року, виданого Управлінням комунального майна Вінницької міської ради, зазначає, що вбудовані приміщення в підвалі, загальною площею 55,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, під № 50 (44), належать покупцеві - фізичній особі - підприємцю [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу № 4118 від 03.11.2006 року (а.с. 20). Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, виданого Реєстраційною палатою Вінницької міської ради, зазначено, що [PERSON] зареєстрований суб'єктом підприємницької діяльності в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів, дата реєстрації 08.07.2003 року, ідентифікаційний номер: [NUMBER]. (а.с. 27-28). Зміст договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року, вказує, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як покупець придбало, а ПАТ «ОТП Банк» як продавець продало, кредитний портфель, до складу якого входить право вимоги до боржника [PERSON] згідно кредитних договорів № CМ-В00/042/2006 від 06.06.2006 року та № CМ-SMEВ00/090/2006 від 06.12.2006 року (а.с. 30-39). Договір про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», вказує, що ПАТ «ОТП Банк» передав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитними договорами № CМ-В00/042/2006 від 06.06.2006 року та № CМ-SMEВ00/090/2006 від 06.12.2006 року відносно боржника [PERSON] (а.с. 40-44). Згідно розрахунку заборгованості за договором № CМ-SMEВ00/090/2006 від 06.12.2006 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» станом на 23.07.2014 року становить 30494,70 дол. США в тому числі: залишок заборгованості за кредитом в сумі 23796,54 дол. США; відсотки за користування кредитом в сумі 6698,16 дол. США. та сума пені за прострочення зобов'язання в сумі та 1298940 грн. 28 коп. (а. с. 49). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № CМ-В00/042/2006 від 06.06.2006 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» станом на 23.07.2014 року становить 21306,03 дол. США в тому числі: залишок заборгованості за кредитом в сумі 16896,26 дол. США; відсотки за користування кредитом в сумі 4409,77 дол. США. та сума пені за прострочення зобов'язання в сумі та 907543 грн. 26 коп. (а.с. 50). Досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № CМ-SMEВ00/090/2006 від 06.12.2006 року та за кредитним договором № CМ-В00/042/2006 від 06.06.2006, вказує, що відповідачу було запропоновано здійснити дострокове погашення кредиту з метою досудового врегулювання спору (а. с. 45-47). Роздруківка руху коштів по рахунку № [NUMBER] клієнта [PERSON] вказує, що, починаючи з 07.12.2006 року та по 24.11.2008 року на даний рахунок періодично вносились кошти(а.с. 51-60). Станом на 23.07.2014 року Національний банк України встановив такі офіційні курси гривні до іноземної валюти, а саме: 100 Долар США - 1164,4375 (а.с. 29). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається з норми ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Зміст ст. 7 Закону України «Про іпотеку» зазначає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» прописує, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону, при цьому зазначається, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Зміст ст. 35 Закону України «Про іпотеку» зазначає про необхідність надсилання іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання, однак, ч.2 даної статті прописує, що відповідні обставини не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. З огляду на вимоги ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. При ухваленні рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду України, закріплену в постанові суду № 6-79цс14 від 02.07.2014 року, де Верховний Суд України прийшов до правового висновку, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобов'язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України. Виходячи із наведеного, з огляду на надані суду докази, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно укладеного кредитного договору № CМ-SMEВ00/090/2006 від 06.12.2006 року та кредитного Договору № CМ-В00/042/2006 від 06.06.2006 року, право вимоги за якими набув позивач, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього та необхідності їх захисту, беручи до уваги те, що відповідні кредитні зобов'язання були забезпеченні іпотекою, шляхом укладання іпотечного договору, право вимоги за яким також було набуте позивачем у спосіб передбачений законом, в силу чого останній має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому суд вважає, що позов є обгрунтований, в силу чого підлягає до задоволення з визначенням суми заборгованості відповідача з врахуванням зазначеного позивачем офіційного курсу долара США станом на 23.07.2014 року з розподілом судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України..

Outcome: approved