Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного підприємства "Регіонземпроект-М" в особі генерального директора Молька Сергія Михайловича про зобов'язання виконати договір, мотивуючи позов тим, що 23.08.2011 року між [PERSON] та Мольком С.М. був укладений договір №22 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. За умовами договору виконавець (відповідач) зобов'язувався виконати проектно-розшукувальні роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а замовник (позивач) згідно з договором у 5-ти денний строк, починаючи з дня підписання договору, зобов'язується здійснити авансовий платіж виконавцю в розмірі 1700 грн. 23.08.2011 року позивачем була оплачена вартість робіт у сумі 1700 грн. Положеннями договору було визначено початок робіт 23.08.2011 року, а їх закінченням визначено 22.02.2012 року. Станом на лютий 2014 року відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, на неодноразові звернення позивача не реагує. Позивач просить зобов'язати відповідача виконати взяті на себе договірні зобов'язання до 15 квітня 2014 року, стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 18615 грн. та 300 грн. витрат на правову допомогу. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, з яких вбачається, що вони відмовляються від позовних вимог в частині стягнення з ПП "Регіонземпроект-М" пені в сумі 18615 грн., решту позовних вимог підтримують в повному обсязі. Представник відповідача ПП "Регіонземпроект-М" Молько С.М. в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що змінені позовні вимоги відповідач визнає. Дослідивши зібрані по справі докази суд, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №22 від 23.08.2011 року вбачається, що замовник [PERSON] та виконавець приватне підприємство "Регіонземпроект-М" в особі генерального директора Молька Сергія Михайловича уклали договір, за умовами договору виконавець (відповідач) зобов'язувався виконати проектно-розшукувальні роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а замовник (позивач) згідно з договором у 5-ти денний строк, починаючи з дня підписання договору, зобов'язується здійснити авансовий платіж виконавцю в розмірі 1700 грн., а виконавець зобов'язаний був приступити до виконання робіт з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 23.08.2011 року, а закінчити 22.02.2012 року. Як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордера №22 від 23.08.2011 року, позивачем була оплачена вартість робіт у сумі 1700 грн. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено визнання відповідачем позову, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.

Outcome: approved