Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач - представник Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" в особі представника Швед В.Я. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №KF 49724 від 04 червня 2008 року у розмірі 99378,83 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 липня 2016 року складає 2 467 418,54 та 213 315,40 грн. - пені, а всього на загальну суму 2 680 733,94 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 40 900,01 грн.. 15 вересня 2016 року, ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «ВіЕс Банк», [PERSON] про визнання договору поруки - недійсним, об'єднано в одне провадження з первісним позовом за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 30 листопада 2016 року, зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «ВіЕс Банк», [PERSON] про визнання договору поруки недійсним - залишено без розгляду. Позовні вимоги мотивує тим, що 04 червня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник якого є ВАТ «Електрон Банк») та [PERSON], укладено кредитний договір №KF 49724, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 185 000 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 02 червня 2023 року зі сплатою 12,5% річних. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 04 червня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник якого є ВАТ «Електрон Банк») та [PERSON] був укладений договір поруки №РО 94277, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався нести солідарну відповідальність за виконання [PERSON] умов кредитного договору. У зв'язку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору, станом на 01 липня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 2 680 378,94 гривень, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] та судові витрати у розмірі 40900,01 грн.. Позивач - представник Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк» Михайлишин В.М. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали до суду заперечення на позовну заяву, які мотивують тим, що в доданих до позовної заяви ПАТ "ВіЕс Банк" матеріалах справи відсутній будь-який документ, який міг би підтвердити отримання боржником коштів, передбачених кредитним договором , а саме - 185 000,00 доларів США. Також, зазначають, що позивачем не дотримано вимоги чинного законодавства та судової практики щодо нарахування пені і зазначають, що умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Так, вважають, що у позовній заяві Банк намагається стягнути -2- з відповідачів пеню, яка обрахована за обліковою ставкою Національного Банку України, в іноземній валюті - долар США, тобто Банк, в порушення вимог чинного законодавства намагається отримати прибуток. Також, звертають увагу суду на те, що позивач посилається на укладення Договору поруки №РО 94277 укладеним з [PERSON] в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №KF 49724 від 04 червня 2016 року, однак, не вказує на дату укладення договору поруки - 04 квітня 2007 року, яка не може передувати даті укладення кредитного договору, а отже на п.1.1 Договору поруки, згідно якого 04 квітня 2008 року між кредитором і боржником укладений Кредитний договір № №KF 49724, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 185 000 доларів США. Відповідно до п.1.2 Договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за порушення зобов'язань боржника, які випливають з кредитного договору № KF 49724 від 04 червня 2008 року, укладеного між кредитором та боржником. Отже, Договір поруки № РО94277 від 04 квітня 2008 року на який посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості з поручителя не відповідає Кредитному договору №№KF 49724 від 04 червня 2008 року, позаяк Кредитний договір, зазначений у Договорі поруки укладений на 2 місяці раніше ніж Кредитний договір, на який посилається позивач. Тому на підставі вищенаведеного просять застосувати строки позовної давності при нарахуванні боргу, в задоволення позовної заяви ПАТ "ВіЕс Банк" - відмовити. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04 червня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник якого є ВАТ «Електрон Банк» ) та [PERSON], укладено кредитний договір №KF 49724, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 185 000 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 02 червня 2023 року зі сплатою 12,5% річних (а.с.19-21). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 04 червня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник якого є ВАТ «Електрон Банк») та [PERSON], укладений договір поруки №РО 94277, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався нести солідарну відповідальність за виконання [PERSON] умов кредитного договору (а.с.25). Відповідно до Заяви на видачу готівки №1449_46 від 04 червня 2008 року, стверджується що відповідач по справі [PERSON], отримав грошові кошти у розмірі 185 000 доларів США - у повному обсязі. Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №KF 49724 від 04 червня 2008 року, станом на 01 липня 2016 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, у сумі 99 378,83 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 2 467418,54 гривень, з яких 91758,35 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 2 278214,12 гривень - заборгованість по кредиту, 7 620,48 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 189 204,42 гривень - заборгованість по відсотках, та 213 315,40 гривень - пеня (а.с.13-18). Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. На підставі статтей 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків У відповідності до статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з частини 1 статті 524 Цивільного кодексу України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Частиною 1 та 2 статті 533 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. -3- Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем, що стверджується Заявою на видачу готівки №1449_46 від 04 червня 2008 року, про отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів у розмірі 185 000 доларів США, а останній належним чином не виконав умови кредитного договору №1449_46 від 04 червня 2008 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved