Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд із позовом до ПП "ТРАНС-ОКОГРУП", [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позов обґрунтовано тим, що 02.09.2010 року в смт. Шацьк, Шацького району, Волинської області між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 85 000 доларів США, які останній отримав у повному обсязі до підписання договору позики та зобов`язувався повернути не пізніше 02.09.2011 року. Місцем виконання договору позики сторони визначили адресу: [ADDRESS] . 07.08.2011 року між [PERSON] та ПП «ТРАНС-ОКОГРУП», в особі [PERSON] , в забезпечення належного виконання вище вказаного договору позики, був укладений договір поруки. \~ \~ \~ \~Після закінчення терміну повернення коштів, зв`язок з [PERSON] пропав. Позивач неодноразово направляв відповідачам письмові вимоги про повернення грошей, однак кошти не були повернуті. \~ \~ \~ \~У договорі позики також було прописано штраф за порушення умов договору, а саме 50 % від суми позики. Отже, станом на час звернення до суду, сума боргу, враховуючи штраф, становить: 85 000 дол. США (сума позичених коштів) + 42 500 дол. США (штраф - 50 % від позиченої суми) = 127 500 доларів США, що в еквіваленті на гривні станом на момент подання позову (курс НБУ 23,98 грн.) становить 3 057 457 грн., які позивач просив стягнути солідарно з відповідачів. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що дійсно [INFO] в смт. Шацьк, Волинської області між ним та позивачем був укладений договір позики на суму 85\~000 доларів США, однак ПП "ТРАНС-ОКОГРУП", як поручитель, погасило борг ще у 2011 році, а він натомість мав виконати даному підприємству певну роботу, що ним і було зроблено. Тому він позовні вимоги не визнає, повністю заперечує проти задоволення позову, просив застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення з нього боргу та відмовити у задоволенні позову повністю. Також [PERSON] просив розглядати справу без його присутності у судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] подав відповідь на відзив у якому зазначив, що строк позовної давності для його звернення до суду з позовом про стягнення боргу з відповідачів не сплинув, оскільки згідно п.7.3.9 договору позики сторони договору дійшли згоди, що строк позовної давності щодо зобов`язань сторін за цим договором становить 10 років, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 259 ЦК України. Також позивач зазначає, що борг не був погашений взагалі, ні позичальником, ні поручителем, оскільки жодних доказів сплати боргу відповідач до відзиву не надав. Тому [PERSON] просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову, в якій зазначає, що у зв`язку з певними домовленостями із учасниками справи з приводу даного спору, він повністю визнає даний позов та не заперечує проти задоволення позову. Наслідки визнання позову йому зрозумілі. Представник відповідача ПП "ТРАНС-ОКОГРУП" Маєвський О.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, у якій зазначає, що повністю визнає всі обставини викладені позивачем у своєму позові і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову, просив справу розглянути за відсутності їхнього представника. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Шацьк, Шацького району, Волинської області між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 85 000 доларів США. Грошові кошти [PERSON] отримав у повному обсязі до підписання договору позики, що підтверджується п. 3.2 договору позики. Строк повернення грошових коштів визначений договором не пізніше 02.09.2011 року. Згідно п. 6.2 договору місцем його виконання сторони визначили адресу: [ADDRESS] та домовилися, що будь-які можливі спори, що виникають з цього договору підсудні Шацькому районному суду Волинської області. Відповідно до п. 7.3.9 договору позики сторони договору дійшли згоди, що строк позовної давності щодо зобов`язань сторін за цим договором становить 10 років. 07.08.2011 року в м. Київ між [PERSON] та ПП «ТРАНС-ОКОГРУП», в особі [PERSON] , в забезпечення належного виконання зазначеного договору позики, був укладений договір поруки. Згідно даного договору ПП «ТРАНС-ОКОГРУП» зобов`язалося відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань [PERSON] , що виникли з договору позики від 02.09.2010 року щодо повернення [PERSON] грошових коштів у сумі 85\~000 доларів США. Згідно ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах і телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~ Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Однак, після завершення строку повернення коштів, грошові кошти у сумі 85\~000 доларів США не були повернуті [PERSON] . Позивач звертався до відповідачів з вимогами про повернення грошей, однак станом на день звернення до суду [PERSON] із даним позовом, зазначені кошти не були повернуті. Викладені обставини підтверджуються описами вкладень до цінного поштового відправлення про направлення позивачем відповідачам вимоги про повернення грошей, що містяться в матеріалах справи. Згідно п. 5.2 договору позики при порушенні позичальником строку повернення позики, позичальник повинен сплатити позикодавцю штраф у розмірі 50 % від суми позики. Тому, станом на даний час, сума боргу враховуючи штраф становить: 85 000 дол. США (сума позичених коштів) + 42 500 доларів США (штраф - 50 % від позиченої суми) = 127 500 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 18 лютого 2020 року становить 3\~116\~814 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за договором позики грошей, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст.ст. 549, 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведеного, оскільки відповідачі [PERSON] та ПП "ТРАНС-ОКОГРУП", в порушення вимог закону та умов договору, свої зобов`язання за договором позики грошей та договором поруки не виконали, боргу не повернули, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про солідарне стягнення з відповідачів на його користь боргу у сумі 127 500 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 18 лютого 2020 року становить 3\~116\~814 грн. підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. \~ \~ \~ \~ Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом у 2019 році та він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки він віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії А № [NUMBER] від 26.12.2008 року. Тому, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 9605 грн., тобто по 4802 грн. 50 коп. з кожного. На підставі ст.ст. 526, 530, 543, 554, 610, 629, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved