Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 14 554,12 грн. за кредитним договором №б/н від 26.11.2010 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 762,00 грн., посилаючись на те, що відповідачка отримала в позивача кредит в розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого за відповідачкою наявна заборгованість за кредитними зобов`язаннями, яку банк просить суд стягнути з останньої. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.11.2018 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 14 554,12 грн. за кредитним договором №б/н від 26.11.2010 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 762,00 грн. - задоволено.Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", місцезнаходження якого: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, з зарахуванням на рахунок № [NUMBER] , МФО 305299, код 14360570 - 14 554 (чотирнадцять тисяч п"ятсот п"ятдесят чотири) грн. 12 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.11.2010 року та 1 762 грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору (а.с.57-58) Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16.04.2019 року заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 13.11.2018 року скасовано (а.с. 90-91). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.4). Відповідачка подала заяву, в якій просила, не враховувати заборгованість за пенею та штрафу, а також просила здійснити перерахунок заборгованості по процентах за користування кредитом (а.с.119). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено, зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 26.11.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит в розмірі 5 000,00 грн. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. На обґрунтування позову банк надав також довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду по договору [PERSON] . Як вбачається з довідки базова ставка за користування кредитом становить 2,5 % у місяць, а також передбачено сплату комісії, пені за несвоєчасне погашення заборгованості і штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань більш, ніж на 55 днів. Позивачем станом на 28.01.2018 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки за кредитними зобов`язаннями в розмірі 14 554 грн. 12 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 4 903 грн. 42 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом - 2 649 грн. 03 коп., заборгованість по пені - 5 832 грн. 43 коп., штраф - 500 грн. (фіксована частина), штраф - 669 грн. 24 коп.(процентна складова) (а.с. 5-11). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови таких договорів розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив також стягнути заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, яку обґрунтовував тим, що право вимоги в цій частині передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Довідкою про умови кредитування. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, визначено умови кредитування, зокрема зазначено базову місячну ставку 2,5% (30% річних) за користування кредитними коштами, що свідчить про підставність вимоги банку в частині стягнення відсотків за користування кредитом. Проте, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року та № 6-1374цс17 від 1 жовтня 2017 року. Отже, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідачки пені у розмірі 5 832,43 грн. та штрафу (процентної складової) у розмірі 669,24 грн. задоволенню не підлягають. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки за кредитним договором б/н від 26.11.2010 року заборгованості у загальній сумі 14 554 грн. 12 коп., є частково обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідачки в користь позивача 8 052 грн. 45 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 26.11.2010 року, яка складається з: 4 903 грн. 42 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 2 649 грн. 03 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), інші позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved