Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач з вернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що 30.05.2011 р. між Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державною спеціалізованою фінансовою установою "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3, за умовами якого фонд надав [PERSON] кредит на будівництво житла за адресою: [ADDRESS] на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 339072,00 грн. зі строком повернення 309 місяців, починаючи з моменту перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника відповідно до умов договору. 30.09.2011 р. між забудовником ТОВ ВБП «Сільбуд-Інвест» та [PERSON] було підписано Акт прийому-передачі житла за адресою: [ADDRESS], згідно якого житло було передано від забудовника [PERSON] В подальшому, у зв'язку зі смертю [INFO] р. [PERSON] та на підставі свідоцтва про спадщину за законом 08.03.2014 р. між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництв у» та [PERSON] було підписано додатковий договір до Кредитного договору № 3 від 30.05.2011 р., згідно якого остання прийняла зобов'язання за кредитним договором № 3 від 30.05.2011 р. Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі та надав кошти (кредит) на будівництво житла. В свою чергу відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не здійснює, на вимоги позивача про повернення коштів не реагує. Позивач, посилаючись на вищевказані обставини, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по сплаті тіла кредиту в розмірі 17172,34 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 13339,26 грн., пеню за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 465,22 грн., збитки від інфляції в сумі 6223,28 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Ухвалою суду від 26.03.2018 р. було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав, своїм правом подання відзиву на позов не скористався. Представник третьої особи також в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (а.с.75), про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Крім того, враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України). В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом достовірно встановлено, що Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву - державна спеціалізована фінансова установа, утворена з метою реалізації державної житлової політики та підпорядкована Кабінету Міністрів України, яка використовує кошти державного, місцевих бюджетів та інших джерел, виділені для надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла. 30.05.2011 р. між Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державною спеціалізованою фінансовою установою "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3, за умовами якого фонд надав [PERSON] кредит на будівництво житла за адресою: [ADDRESS] загальною площею 45,8 кв.м згідно з договором про участь у будівництві від 2.05.2011 р. №11-ф, укладеним між позичальником (учасником) та товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-будівельне підприємство «Сільбуд-Інвест» (забудовник) на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 339072,00 грн. зі строком повернення 309 місяців, починаючи з моменту перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника відповідно до умов договору ( надалі - Договір). Відповідно до вимог п. 2.5. Договору плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 10,75 % річних суми зобов'язань за кредитом. Нарахування відсотків за користування кредитом починається з моменту перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника (п. 2.6. Договору). Відповідно до п.4.2.3 кредитного договору Позичальник зобов'язується погашати кредит з дати зарахування коштів кредиту на рахунок Позичальника в банку-агенті, що передбачений в п.2.3. цього договору, протягом кожного місяця, але не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, сплачувати суми коштів, що визначені у розрахунку розміру щомісячних платежів, на рахунок Київського іпотечного центру Фонду, вказаний у п.1.3 цього договору, до повного виконання зобов'язань за цим договором. Початок погашення кредиту, відповідно до цієї умови - 30.09.2016 р. Згідно п. 5.2.1 Договору - у кожному випадку несплати або часткової сплати визначеної згідно з Додатком № 2 цього Договору щомісячного платежу до останнього дня звітного місяця у період виконання зобов'язань за цим Договором, позичальник к сплачує на рахунок Київського іпотечного центру Фонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення, строк виконання яких настав, але сума нарахованої пені не повинна бути більша, ніж сума прострочених зобов'язань. 30.09.2011 р. між забудовником ТОВ ВБП «Сільбуд-Інвест» та [PERSON] було підписано Акт прийому-передачі житла за адресою: [ADDRESS], згідно якого житло було передано від забудовника [PERSON] [INFO] р. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданого 20.07.2013 р. відділом реєстрації смерті у м. Києві. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2014 р. спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO] р., є її мати [PERSON],[INFO] Спадщина складається з квартири під [ADDRESS] На підставі вищевказаного свідоцтва про спадщину за законом, 08.03.2014 р. між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] було підписано додатковий договір до Кредитного договору № 3 від 30.05.2011 р., згідно якого остання прийняла зобов'язання за кредитним договором № 3 від 30.05.2011 р. Згідно п. 2 Додаткового договору до Кредитного договору № 3 від 30.05.2011 р. всі інші умови кредитного договору, не змінені цим додатковим договором залишаються без змін. В укладеному кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Позивачем зобов'язання за договором виконані в повному обсязі. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Згідно довідки-розрахунку заборгованості позивальника [PERSON] станом на 29.01.2018 р. становить 37200,10 грн., з яких: 17172,34 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 465,22 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 13339,26 грн. - відсотки за користування кредитом, 6223,28 грн. - збитки від інфляції. На виконання вимог п.п. 4.3.2 кредитного договору Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" надсилалась відповідачу претензія щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 1194 від 18.07.2017 р. Проте, відповідач ухиляється від виконання умов кредитного договору. Згідно положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ч. 1 ст. 526 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно полодень ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв'язку з цим, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач при зверненні до суду з даним позовом, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, а отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем в сумі 1762,00 гривень, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved