Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просила припинити право відповідача на 1/4 частини автомобіля "Mazda", модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі - [NUMBER]; визнати право власності на автомобіль "Mazda", модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі - [NUMBER]. Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до рішення Солом'янського районного суд м. Києва від 06.08.2013 року та ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 02.07.2014 року про роз'яснення рішення суду [PERSON] виділено зі спільного майна подружжя та визнано за [PERSON] право особистої приватної власності на 3/4 частини автомобіля "Mazda", модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі - [NUMBER]; [PERSON] виділено зі спільного майна подружжя та визнано за [PERSON] право особистої приватної власності на 1/4 частину автомобіля "Mazda", модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі - [NUMBER]. Позивач вказує на те, що згідно з висновку про незалежну оцінку транспортного засобу від 23.09.2014 року, проведену оцінювачем ПП "Консалтингова група "АГРО-ЕКСПЕРТ", що діє на підставі Статуту та Сертифікату ФДМУ від 08.09.2014 року № 16891/14 визначено, що ринкова вартість автомобіля "Mazda", модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі - [NUMBER], власником якого є відповідач станом на 23.09.2014 року становить 110 600 грн., що у відповідно 1/4 частини зазначеного автомобіля складає 27 650 грн. У зв'язку з постійним користуванням позивачем спірного автомобіля та виплатою відповідачу грошової компенсації за частини автомобіля, позивач просить визнати за ним право власності на вказаний автомобіль. В подальшому позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив припинити право відповідача на 1/4 частини автомобіля "Mazda", модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі - [NUMBER]; визнати право власності на автомобіль "Mazda", модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі - [NUMBER]; стягнути з депозитного рахунку суду № 37319001004186, ЄДРПОУ 02896762, МФО 820019, банк отримувач ГУ ДКСУ у м. Києві. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення судового виклику в газеті "Урядовий кур'єр", про причини його неявки суду не відомо, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Солом'янського районного суд м. Києва від 06.08.2013 року та ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 02.07.2014 року про роз'яснення рішення суду [PERSON] виділено зі спільного майна подружжя та визнано за [PERSON] право особистої приватної власності на 3/4 частини автомобіля "Mazda", модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі - [NUMBER]; [PERSON] виділено зі спільного майна подружжя та визнано за [PERSON] право особистої приватної власності на 1/4 частину автомобіля "Mazda", модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі - [NUMBER]. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно з ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ частини із спільного майна не допускається згідно із законом, або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до п.1 ч. 1, ч 2 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, і суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Виходячи з роз'яснень, викладених у абз. 1 та 2 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за № 11 від 21.12.2007 року вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК (2947-14) щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК ( 435-15 ), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. В разі неможливості виділу цього майна в натурі він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Надання у володіння зазначеної частки в натурі у відповідності до ч. 2 ст. 183 цього Кодексу можливе лише за умови, що майно є подільним. Якщо надання частки є неможливим, співвласник вправі вимагати від інших співвласників її матеріальної компенсації. Вбачається, що згідно з висновку про незалежну оцінку транспортного засобу від 23.09.2014 року, проведену оцінювачем ПП "Консалтингова група "АГРО-ЕКСПЕРТ", що діє на підставі Статуту та Сертифікату ФДМУ від 08.09.2014 року № 16891/14 визначено, що ринкова вартість автомобіля "Mazda", модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі - [NUMBER], власником якого є відповідач станом на 23.09.2014 року становить 110 600 грн., що у відповідно 1/4 частини зазначеного автомобіля складає 27 650 грн. Оцінивши Висновок про незалежну оцінку транспортного засобу від 23.09.2014 року за правилами ст. 212 ЦПК України, суд не знайшов обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновків чи суперечливість їй іншим матеріалам справи, а тому суд приймає дані висновки до уваги при постановленні даного рішення у справі для визначення відповідної грошової компенсації. Відповідно до ст. 183 ЦК України автомобіль, є неподільною річчю, як річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з квитанції № 3010039 від 30.01.2015 року, [PERSON] внесено кошти на депозитний рахунок суду в розмірі 27 650,00 грн., чим остання виконала вимоги ч. 2 ст. 365 ЦПК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що частка [PERSON] є незначною і не може бути виділена в натурі, автомобіль марки "Mazda", модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі - [NUMBER] є неподільним, спільне користування ним між сторонами неможливе, до того ж таке припинення не завдасть істотної шкоди [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України сторонi, на користь якої ухвалено рiшення, суд присуджує з другої сторони понесенi нею i документально пiдтвердженi судовi витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 276,50 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved