Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

20.07.2021 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що, [PERSON] , яка померла [INFO] являється матір`ю [PERSON] ; встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що, [PERSON] , яка померла [INFO] являється матір`ю [PERSON] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: 1/2 частку квартири [ADDRESS] ; житловий будинок з надвірними спорудами та господарським будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивують тим, що письмовими відповідями приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончарової О.С. № 247/02-14 від 02.11.2020 року та №248/02-14 від 02.11.2020 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вирішення справи залишив на розсуду суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 17 лютого 2006 року та зареєстрованого в реєстрі під № 2/582; - 5/6 частин квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № [NUMBER] виданого Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 14 серпня 1997 року та свідоцтва про право на спадщину виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 17 лютого 2006 року та зареєстрованого в реєстрі під № 2-585; свідоцтва про право на спадщину виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 02 березня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі під № 2-504. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.04.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] та 5/6 частин квартири [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №66088181 від 19.08.2021 року, наданої приватним нотаріусом Гончаровою О.С., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.07.1965 року; - донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.10.1972 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.07.1991 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Встановлено, що прізвище спадкодавця у свідоцтві про смерть зазначено як " [PERSON] ", в той час як у свідоцтвах про народження спадкоємців прізвища зазначені як " [PERSON] ", також у паспорті [PERSON] прізвище також зазначено як " [PERSON] ". На думку суду, вказані неточності у свідоцтвах про народження виникли у зв`язку з помилковим різним написанням прізвища спадкодавця та прізвища позивачів у різних документах. Крім того, у свідоцтвах про народження російською мовою прізвище зазначено як " [PERSON] ", а ім`я та по-батькові матері - [PERSON] , що фактично підтверджує те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що протягом шести місяців з часу відкриття спадщини позивачі по справі подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , і таким чином прийняли спадщину. Письмовими відповідями приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончарової О.С. № 247/02-14 від 02.11.2020 року та №248/02-14 від 02.11.2020 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з тим, що позивачі не змогли довести родинний зв`язок зі спадкодавцем, а саме: прізвище матері у свідоцтві про смерть зазначено як " [PERSON] ", в той час як у свідоцтвах про народження прізвища зазначені як " [PERSON] ", також у паспорті [PERSON] прізвище також зазначено як " [PERSON] ". Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що позивачами доведено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що, [PERSON] , яка померла [INFO] являється матір`ю [PERSON] та факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що, [PERSON] , яка померла [INFO] являється матір`ю [PERSON] ,іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved