Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до відповідача про стягнення на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА [PERSON]» завданої матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 95 800 грн. 15 коп., а також судовий збір у розмірі 1 437 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідно до постанови Печерського районного суду м.Києва від 16 квітня 2015 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13 березня 2015 року по вулиці Кловський узвіз, 8 в м.Києві за участю автомобіля марки „Mercedes-Bens G500, державний номер [NUMBER], яким керував він, та в результаті якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], з якою 06 жовтня 2014 року було укладено Комплексний договір № 06/03-01-002516 добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків. Строк дії договору страхування з 16 жовтня 2014 року по 15 жовтня 2015 року. Відповідно до рахунку № С-00069473 від 10 квітня 2015 року вартість ремонту транспортного засобу «Toyota Yaris» д/н [NUMBER] становить 95\~800,15 грн. На виконання умов договору страхування ПАТ «КНЯЖА ВІЄННА [PERSON]» здійснило виплату страхового відшкодування. Завдану шкоду [PERSON] не відшкодував, тому у Приватного акціонерного товариства «КНЯЖА ВІЄННА [PERSON]» виникло право вимоги до відповідача про відшкодування виплачених страхових коштів у розмірі 95\~800 грн. 15 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, направив на адресу суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити в задоволенні, оскільки позовна заява містить відомості, що не відповідають дійсності та спростовується наявними у справі документами. Зазначила, що постанова Печерського районного суду м.Києва від 16 квітня 2015 року є неналежним доказом, поскільки дата народження та адреса, зазначена в ній, не збігаються з фактичними обставинами та паспортними даними відповідача. Рахунок-фактура № С-00069473 від 10 квітня 2015 року підписаний невідомою особою без відповідних повноважень. Крім того, даний рахунок-фактура не містить істотних умов ( місця розташування однієї із сторін ([PERSON]В.), перелік робіт, перелік розрахунків). До суми прямих збитків позивачем неправомірно включено ПДВ в розмірі 15966 грн. 69 коп. У довідці Управління Державтоінспекції ГУ МВС України в м.Києві від 13 березня 2015 року, заяві про настання події (КАСКО) від 16 березня 2015 року було зафіксовано вичерпний перелік пошкоджень, яких зазначав автомобіль [PERSON] У акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 16 березня 2015 року перелік пошкоджень збільшився в три рази. Крім того, даний акт не відповідає вимогам закону. Відсутня повна калькуляція (кошторис) відновлювального ремонту. Фото транспортного засобу не містять дати, місця та часу їх виготовлення, що не дає можливості встановити, яке відношення вони маються до даного позову. Також позивач на підтвердження свої позовних вимог надав суду лише рахунок-фактуру, хоча обов`язково мав надати наряд-замовлення на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісного транспортного засобу, який засвідчується підписом контролера якості та скріплюється печаткою виконавця. Судом було встановлено наступне. Постановою Печерського районного суду м.Києва від 16 квітня 2015 року [PERSON], [INFO], проживаючий [INFO], був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 13 березня 2015 року о 16 год.50 хв. [PERSON], керуючи по вулиці Кловський узвіз, 8 в м.Києві автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номер [NUMBER], , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Yaris», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України. В результаті даної пригоди два автомобілі отримали механічні пошкодження. (а.с.21). Відповідно до копії паспорта відповідача [PERSON], народився він 19 квітня 1987 року, зареєстрований та проживає в [INFO], вул [PERSON], 1.(а.с.118). В результаті даної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Toyota Yaris», державний номер [NUMBER]( а.с.19-20). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 295804 власником автомобіля марки «Toyota Yaris», державний номер [NUMBER], є [PERSON] (а.с.17). 06 жовтня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА [PERSON]» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/03-01-002516. Строк дії договору від 16 жовтня 2014 року по 15 жовтня 2015 року (а.с.6-14). Відповідно до довідки ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м.Києві автомобіль марки „Тойота, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], отримав наступні ушкодження : розбито задній бампер, задню ліву блок фару, деформація кришки багажнику (а.с.19). 13 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА [PERSON]» із заявою про настання події (КАСКО). Було встановлено, що її автомобіль марки «Toyota Yaris», державний номер [NUMBER], отримав наступні ушкодження : задній бампер, задня ліва фара, кришка багажника (а.с.15-16). 16 березня 2015 року спеціалістом відділу врегулювання ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА [PERSON]» був оглянутий автомобіль марки «Toyota Yaris», державний номер [NUMBER], та складений акт, в якому зафіксовані пошкодження, яких отримав даний транспортний засіб у дорожньо-транспортній пригоді, а саме : кришка багажного відсіку - деформація; холдинг кришки багажного відсіку деформація; ліхтар задній правий розламано; бампер задній розрив; протитуманна фара задня ліва відсутня; датчики паркування задні ліві зламано (не реагують); підкрилок задній лівий зламано кріплення; можливі приховані дефекти (а.с.22-29). 06 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до голови правління ПрАТ „УСК „КНЯЖА ВІЄННА [PERSON] із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.32). Відповідно до рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю „Автосаміт ЛТД № С-00069473 від 10 квітня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля, що належить [PERSON] становить 95800 грн. 15 коп. (а.с.30). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 150000027079 від 14 квітня 2015 року розмір страхового відшкодування [PERSON] становить 95\~800 грн. 15 коп. (а.с.33). Відповідно до страхового акту № 150000027079 від 14 квітня 2015 року було прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 95\~800 грн. 15 коп. після встановлення вини до [PERSON] (а.с.34). 24 квітня 2015 року позивачем на розрахунковий рахунок ТОВ „Автосаміт ЛТД були перераховані грошові кошти в розмірі 93\~246 грн. 47 коп., як відшкодування згідно страхового акту № 150000027079 від 14 квітня 2015 року за ремонт транспортного засобу, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] (а.с.35). Відповідно до довідки ПрАТ „УСК „КНЯЖА ВІЄННА [PERSON] по страховій справі № 150000027079 (страхувальник [PERSON], ДТП від 13 березня 2015 року) частина страхового відшкодування в розмірі 2\~553 грн. 68 коп. було зараховано до несплачених страхових платежів відповідно до п. 23 договору № 06/03-01-002516 від 06 жовтня 2014 року (а.с.36). 08 вересня 2015 року на адресу відповідача [PERSON] була направлена претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 95800 грн. 15 коп. Відповідно до даної претензії відповідач повинен був перерахувати на рахунок позивача кошти в розмірі 95\~800 грн. 15 коп. протягом 10 днів з дня отримання цього листа (а.с.37-38). Як вбачається з копії повідомлення [PERSON] отримав дану претензію 15 вересня 2015 року (а.с.39). Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Це передбачено і ч.1 ст.22 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якої при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст.38 вищезазначеного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно із положенням ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, позивач має право зворотньої вимоги до особи, яка у встановленому законом порядку визнана винною у вчиненні даної ДТП у розмірі виплаченого потерпілій відшкодування. Однак, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу ч. 2 та ч. 3 ст. 10 цього Кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Аналізуючи зміст статей 26, 27, 30 - 33 ЦПК України в їх сукупності, можна вважати, що належним відповідачем у справі є особа, діями або бездіяльністю якої порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача. В даній категорії справ відповідачем є особа, яка у встановленому законом порядку визнана винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Одним із доказів на підтвердження цьому може бути і постанова судді, винесена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, що набрала законної сили. В матеріалах справи мається постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2015, на яку посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до даної постанови, [PERSON], [INFO], що проживає [INFO], визнаний винним за ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Разом з тим, відповідачем у даній цивільній справі є [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [INFO], що підтверджено копією його паспорта. Такі неточності та неспівпадання анкетних даних особи не дають підставу суду впевнитися, що особа, зазначена в позовній заяві, є належним відповідачем у даній справі. Порядок внесення описок у судові рішення, у разі наявності та доведеності підстав для цього, регламентовано процесуальним законодавством України. За таких обставин, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. При вирішенні питання про відмову у задоволенні позову суд не бере до уваги доводи представника відповідача [PERSON] [PERSON], як підставу відмови в задоволенні позову, щодо неправомірного включено ПДВ в розмірі 15966 грн. 69 коп. в суму відшкодування, оскільки з наданих самим же представником [PERSON] доказами (а.с. 119), ТОВ "АВТОСАМІТ ЛТД" зареєстроване платником податку з 27.06.1997. Даних стосовно анулювання такої реєстрації немає. Анулювання реєстрації платника податку СП у вигляді ТОВ "АВТОСАМІТ ЛТД" не є належним доказом анулювання такої реєстрації ТОВ "АВТОСАМІТ ЛТД". Крім того, суд не бере до уваги доводи представника відповідача, як підставу відмови в задоволенні позову, стосовно наявних розбіжностей у переліку пошкоджень автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON], зафіксованих у довідці ДАІ від 13.03.2015, заяві про настання події (Каско) від 16.03.2015 та акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 16.03.2016 з наступних підстав. Довідку ДАІ та заяву про настання події складали особи, які не мають спеціальних знань та навичок для визначення повного переліку пошкоджень, їх правильну назву та розмір збитків. Натомість дефектна відомість складена особою, яка спеціалізується на таких видах робіт з використанням спеціальних програм. Крім того, суд вважає, що перелік та характер пошкоджень, зазначених в дефектній відомості, кардинально не відрізняється від переліку в довідці та заяві, а лише детальніше конкретизує їх. Інші доводи представника позивача як підстави відмови у позові, як то недоліки рахунку-фактури (не зазначення повної інформації щодо розташування платника, відсутність переліку робіт і розрахунків) (а.с. 30-31), підписання його неповноважною особою, відсутність наряду-замовлення в їх сукупності самостійно не є підставою для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 988, 1191 ЦК України,

Outcome: dismissed