Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Кредитна спілка «Хортиця» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.12.2013 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 67-13, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3\~000, 00 грн., строком до 02.12.2014 р. Відповідач [PERSON] не виконала свої зобовязання по кредитному договору належним чином, у звязку з чим, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014 року з [PERSON] на користь КС «Хортиця» стягнуто заборгованість у розмірі 9961,57 грн., що складається з суми заборгованості за кредитом 3, 000, заборгованість по процентам за користуванн кредитом за період з 02.12.2013 по 14.08.2014 р. 1892,22 грн., проценти згідно з п.6.3. договору кредиту у розмірі 5069,35 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 14.10.2014 р., проте відповідач ні в добровільному, ні в примусовому порядку обовязок зі сплати грошової суми, покладений на нього в судовому порядку, в повному обсязі не виконав. Посилаючись на зазначені обставини, КС «Хортиця» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 15.08.2014 по 25.08.2015 р. згідно з п. 6.3. договору кредиту у розмірі 5717, 26 грн., інфляційні витрати за період з травня 2014 по червень 2015 р. у розмірі 1953,10 грн., а всього 7670,35 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. За клопотанням представника позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень суду не надавав. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що статутом КС «Хортиця», який міститься в матеріалах справи, передбачено здійснення діяльності з надання фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Статутом КС "Хортиця" передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх зворотності, платності, строковості за рахунок власного капіталу. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та надання фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 1 ст. 21 Закону встановлено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. \~\~ Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про кредитні спілки" кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 , ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" \~фінансовий кредит це кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. 02.12.2013 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 67-13, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3 000,00 грн., що підтверджується касовим ордером № 304 від 02.12.2013 року. Згідно з п. 3.4. зазначеного кредитного договору [PERSON] зобовязалася щомісячно сплачувати встановлені договором проценти за користування кредитом і частку суми кредиту та остаточно розрахуватися до 02.12.2014 року (п. 1.2. договору кредиту). Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014 року по справі № 2-331/1644/15, [PERSON] зобовязання за договором кредиту не виконала, тому вказаним рішенням суду позов КС «Хортиця» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено, стягнено з [PERSON] на користь КС «Хортиця» заборгованість за кредитом 3 000, 00 грн. заборгованість по процентам за користуванн кредитом за період з 02.12.2013 по 14.08.2014 р. 1892,22 грн., проценти згідно з п.6.3. договору кредиту у розмірі 5069,35 грн. та судові витрати на суму 243,60 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням \~у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь \~ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з п. 8.1. договору кредиту № 67-13 від 02.12.2013 року, кредитний договір діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань по цьому договору. \~Згідно з п. 6.3. договору кредиту № 67-13 від 02.12.2013 року за прострочення Позичальником строків сплати, передбачених графіком розрахунків та/або п. 5.1.5., 8.6. цього договору, Позичальник сплачує Кредитодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 185 % річних від простроченої суми. Згідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити \~проценти. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором, а також, не виконала рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014 року по справі № 2/331/1644/15 в повному обсязі, у звязку з чим згідно з п. 6.3. договору кредиту за період за період з 15.08.2014 р. по 25.08.2015 р. у розмірі 5717, 26 грн., інфляційні втрати за період з травня 2014 р. по червень 2015 р. складають 1953, 10 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем. На підставі викладеного, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідач не виконала свої зобовязання, внаслідок чого у неї виникла заборгованість по процентам, відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявленні позову пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved