Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Хорупанської сільської ради Млинівського району Рівненської області, Дошкільного навчального закладу дитячий ясла-садок "Лелека" Хорупанської сільської ради Млинівського району Рівненської області ( далі ДНЗ), в якому просить визнати відмову другого відповідача у прийнятті її на роботу в дитячий ясла садок "Лелека" незаконною та зобов"язати дошкільний навчальний заклад укласти з нею трудовий договір і прийняти на роботу вихователем. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що в періоди: з 12 жовтня по 29 грудня 2015; з 15 лютого по 04 березня 2016 року; з 20 квітня по 29 квітня 2016 року; з 18 травня по 27 травня 2016 року, працювала в дошкільному навчальному закладі дитячий ясла -садок " Лелека" Хорупанської сілської ради Млинівського району виховатилем. З 14 липня 2016 року перебуває на Д-обліку з приводу вагітності. 28 липня 2016 року звернулась в Млинівський районний центр зайнятості населення, де отримала направлення на працевлаштування на вільне робоче місце в ДНЗ дитячий ясла-садок "Лелека". 29 липня 2016 року звернулася до відповіачів із заявою про прийняття на роботу та направленням про працевлаштування, однак 3 серпня 2016 року отримала відмову, з якої слідувало, що вакантні посади у садку відсутні. Також від сільської ради отримала корінець направлення на працевлаштування з відміткою завідувуча ДНЗ датованою 01.08.2016 року про відмову у прийнятті на роботу, у зв'язку з тим, що робоче місце зайняте з 01.08.2016 року. Будь-якої відповіді у письмовій формі від ДНЗ "Лелака", де було б наведено обгрунтування відмови у прийнятті на роботу, не отримала. Вказану відмову вважає незаконною, оскільки на час її звернення із заявою про прийняття на роботу в ДНЗ була наявна вакантна посада вихователя і за положеннями ст. 22 КЗпП України на час її звернення ніхто від ДНЗ "Лелека" про причини неможливості її працевлаштування, не повідомляв. Навпаки, завідуюча ДНЗ [PERSON] в усній формі запевнила що її заява має розглянутись позитивно, однак з невідомих причин порекомендувала звернутись до сільського голови Хорупанської сільської ради для погодження працевлаштування. Крім цього, позивач повідомляла в усній формі керівництву садка в особі завідуючої про стан вагітності, у зв'язку з чим вважає, що відмова у прийнятті на роботу також суперечить положенням ст.184 КЗпПУкраїни. В судовому засіданні з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, [PERSON] та її представник позов підтримали з тих же підстав та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. [PERSON] суду пояснила, що отримавши 28 липня 2016 року направлення від РЦЗ, на наступний день 29 липня 2016 року безпосередньо звернулась із заявою про прийняття на роботу до завідувача ДНЗ [PERSON], яка, не пояснюючи причин, направила її до сільского голови Хорупанської сілської ради [PERSON]. При цьому, у день зверенння з заявою до завідувача ДНЗ, відмови у прийнятті на роботу не отримувала, і в корінці про направлення на працевлаштування відміток у той день ніхто не робив, а сама завідувач запевнила, що з заявами про працевлаштування до ДНЗ, на той момент, ще ніхто не звертався, проте направила до сільського голови. Через декілька днів отримала корінець направлення з відмовою у прийнятті на роботу, у зв'язку з тим, що вакантна посада вихователя з 01.08.2016 року зайнята. Представники відповідача ДНЗ дитячий ясла-садок "Лелека" [PERSON] та [PERSON] позов не визнала. [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] звернулась до ДНЗ із заявою про її працевлаштування раніше [PERSON], а саме 27.07.2016 року, у зв'язку з чим, було вирішено взяти на роботу саме її. Разом з ти підтвердила, що фактично рішення про прийняття на роботу [PERSON] та [PERSON] самостійно не приймала, оскільки погоджувала це питання з сільським головою [PERSON], незважаючи на те, що законодавством та установчими документами ДНЗ таке погодження не передбачено. Сільський голова Хорупанської сільської ради Млинівського раойну [PERSON] погодив на посаду вихователя саме кандидатуру [PERSON], а не [PERSON], тому працевлаштованою була саме [PERSON]. Представник відповідача - Хорупанської сільської ради Млинівського району [PERSON] позов не визнав, вважає, що при розгляді заяви [PERSON] про працевлаштування трудове законодавство порушено не було, хоча й визнає, що погодження ним, як сільським головою, кандидатур на посаду вихователя у ДНЗ, до його повноважень не входить і законодавством це не передбачено. Третя особа - [PERSON] та її представник [PERSON] проти позову заперечували, вважаючи, що при прийнятті на роботу в ДНЗ її - [PERSON] було дотримано вимоги чинного КЗпП України, а право [PERSON] порушені не були. Представник третьої особи - Млинівського районного центру зайнятості населення [PERSON] суду пояснила, що до Млинівського РЦЗ звертались як [PERSON], так і [PERSON]. Спочатку до РЦЗ, а саме 28.07.2016 року з заявою про працевлаштування звернулась [PERSON], якій було видано направлення на працевлаштування на вакантну посаду вихователя у ДНЗ ясла-садок "Лелека". Після цього, 29.07.2016 року до РЦЗ звернулась [PERSON], якій також було видано направлення на працевлаштування в той же дошкільний навчальний заклад. Як представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, своє ставлення щодо суті позову не висловлювала, оскільки спір має бути вирішено у відповідності до закону. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, допитавши свідків та дослідивши подані сторонами докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28 липня 2016 року [PERSON] отримала у Млинівському РЦЗ направлення на працевлаштування на робоче місце ( вакансію) вихователя ДНЗ-ясла-садок "Лелека" Хорупанської сілської ради Млинівського району. ( а.с.12) Після цього, на наступний день 29.07.2016 року звернулась до ДНЗ із заявою про прийняття на роботу та направленням на працевлаштування для укладення трудового договору. До заяви додала копію паспорта, корінець направлення, копію диплому про освіту. ( а.с.13) На час звернення [PERSON] з заявою про прийняття на роботу та направлення Млинівським РЦЗ її на працевлаштування, а саме 29 липня 2016 року у ДНЗ була вакантна посада вихователя, що видно з інформації Млинівського РЦЗ та звіту ДНЗ ясла-садок "Лелека" про попит на робочу силу від 26 липня 2016 року, з яких видно, що в період з 26 липня 2016 року по 04 серпня 2016 року у ДНЗ була вакантною посада вихователя з розміром посадового окладу 2050 грн.. ( а.с.42-45). Однак, незважаючи на наявність у ДНЗ вакантної посади, заяву [PERSON] керівництвом дошкільним навчального закладу розглянуто на було, що визнала в судовому засіданні завідувач на той час дитячим садком [PERSON]В, яка також підтвердила, що направила [PERSON] для вирішення вказаного питання до сільського голови Хорупанської сільської ради [PERSON], для погодження її кандидатури. Як встановлено судом, у подальшому сільським головою Хорупанської сільської ради Млинівського раойну [PERSON] було проведено сіпвбесіду між [PERSON] та [PERSON] і в усній формі надано вказівку завідуючій ДНЗ [PERSON] прийняти на роботу [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються поясненнями як самої [PERSON], так і слідують з пояснень [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Вирішуючи даний спір та оцінюючи такі дії керівництва ДНЗ, а також сільського голови [PERSON], суд виходить з наступного. Згідно п. 1.4 Статуту ДНЗ дитячого ясла-садок "Лелека", затвердженого рішенням сесії № 292 від 28 січня 2015 року Хорупанської сільської ради та зареєстрованим державним реєстратором 17.04.2015 року, ДНЗ у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України: "Про освіту"; " Про дошкільну освіту", Положенням про дошкільний навчальний заклад, затвердженим Постановою КМУ від 12 березня 2003 року № 305, іншими законодавчими актами, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами МОН, інших центральних органів виконавчої влади, рішеннями місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування власним статутом. Згідно п.7.2 Статуту, на посаду педагогічного працівника дошкільного навчального закладу призначається особа, яка має відповідну педагогічну освіту, а саме освітньо-кваліфікаційний рівень магістра, спеціаліста, бакалавра або молодшого спеціаліста, а також стан здоров"я якої дозволяє виконувати професійні обов'язки. Відповідно до п.8.1 Статуту управління ДНЗ здійснюється його засновником ( Хорупанською сільською Радою Млинівського району). Безпосереднє керівництво ДНЗ здійснює його завідувач. Згідно п.8.4.3 Завідувач приймає на роботу та звільняє з роботи працівників дошкільного навчального закладу. Таким чином, як видно з положень статуту ДНЗ, вирішення питань пов'язаних з укладенням чи розірванням трудових відносин з дошкільним навчальним закладом, віднесено до виключної компетенції та повноважень завідувача ДНЗ. При цьому, будь-яких погоджень з засновником ДНЗ, а саме з Хорупанською сільською радою, як органом місцевого самоврядування, а тим більше одноосібно з сільським головою, вказаним нормативним документом не передбачено. Таким чином, з огляду на наведене, суд вважає, що дії завідувача ДНЗ при розгляді заяви [PERSON] про прийняття на роботу та направленні її на працевлаштування, суперечать статуту ДНЗ, а також КЗпП України, а тому є неправомірними. Крім цього, судом встановлено, що станом на 29 липня 2016 року третя особа [PERSON] перебувала у трудових відносинах з іншою юридичною особою, а саме працювала на посаді фахівця із соціальної роботи в Млинівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і була звільнена 29 липня 2016 року. ( а.с.79 ) При цьому, як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, трудову книжку [PERSON] отримала 29 липня 2016 року, після чого звернулась в Млинівський РЦЗ за направленням на працевлаштування у ДНЗ ясла-садок "Лелека". Про це свідчать запис у трудовій книжці під № 6, вчинений на підставі наказу №12 від 28.07.2016 року, а також надані в суді пояснення представника Млинівського РЦЗ [PERSON], з яких видно, що із заявою про взяття на облік, як безробітної [PERSON] звернулась до РЦЗ теж 29.07.2016 року, маючи на руках видану їй трудову книжку. Таким чином, з олгяду на наведені факти та з врахуванням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 днем звільнення [PERSON] з роботи у Млинівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді є саме 29.07.2016 року. Отже судом встановлено, що на момент звернення [PERSON] до ДНЗ із заявою про прийняття на роботу вихователем, нею було подано всі необхідні документи, для укладення з нею трудового договору. Зокрема станом на 29.07.2016 року [PERSON] подала до ДНЗ направлення на працевлаштуванням, диплом про освіту, який підтверджував у неї освітньо - кваліфікаційний рівень ( бакалавра) для заняття посади вихователя, а також наявну у неї трудову книжку, яка підтверджувала її педагогічний стаж. Факт подання [PERSON] разом із заявою трудової книжки, визнала в суді й сама [PERSON]. В той же час, станом на 29.07.2016 року [PERSON] із заявою про прийняття її на роботу до ДНЗ після отримання нею направлення з Млинівського РЦЗ, яке отримала пізніше [PERSON], не зверталася. При цьому, подання заяви [PERSON] до ДНЗ 27 липня 2016 року без подання трудової книжки не мало юридичної сили для укладення з нею трудового договору, оскільки суперечить положенням ч.ч.2,3 ст.24 КЗпП України. Так, згідно вказаного правила при укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Наведене вище свідчить про те, що в будь-якому разі, трудова книжка [PERSON] могла бути надана для вирішення її заяви про прийняття на роботу не раніше 01.08.2016 року та, як наслідок трудовий договір з нею станом на 29.07.2016 року, тобто на час звернення [PERSON] із заявою про працевлаштування укладений бути не міг. Такі висновки підтверджуються фактичними обставинами справи, оскільки наказ про прийняття [PERSON] на роботу було видано лише 01.08.2016 року( а.с.80), в той час, як [PERSON] про причини відмови в укладенні трудового договору станом на 29.07.2016 року повідомлено не було. З показань допитаних в суді свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що причиною прийняття на роботу вихователем у ДНЗ саме [PERSON] є її далекі родинні стосунки з сільським головою [PERSON], дочка якого перебуває у шлюбі з гр. [PERSON], який проживає в будинку [PERSON], і який, у свою чергу є рідним дядьком для [PERSON]. Враховуючи показання свідків та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що причиною направлення [PERSON] для погодження її кандидатури до сільського голови, та фактичне ухилення завідувача ДНЗ від прийняття 29.07.2016 року відповідно до п. 8.4.3 Статуту ДНЗ самостійного рішення про укладення з нею трудового договору, або ж обгрунтованої відмови у цьому, була особиста заінтересованість [PERSON] у прийнятті на роботу саме [PERSON]. Згідно ст.2-1 КЗпП України, забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоровя, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обовязків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому обєднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не повязаними з характером роботи або умовами її виконання. Статтею 5-1 КЗпП України передбачено гарантії забезпечення права громадян на працю, в тому числі у вигляді правового захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно ч.ч.1,2 ст.22 КЗпП України, забороняється необгрунтована відмова у прийнятті на роботу. Відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент зверення 29 липня 2016 року [PERSON] із заявою про прийняття її на роботу, інших заяв, окрім заяви саме [PERSON], які б могли бути розглянуті у той же день з укладенням трудового договору, не було, так-як заява [PERSON] з наданою нею трудовою книжкою могла бути розглянута не раніше 01.08.2016 року. При цьому будь-яких законних підстав для відмови [PERSON] у прийнятті на роботу станом на 29.07.2016 року у ДНЗ не було, оскільк нею було виконано вимоги ст.24 КЗпП України. З наведеного, суд прийшов до висновку, що законних підстав у керівництва ДНЗ для відмови в укладенні з [PERSON] 29.07.2016 року трудового договору не було, а причиною фактичної відмови в прийнятті її на роботу послужили непрямі переваги, надані [PERSON], зумовлені її далекими родинними стосунками з сільським головою [PERSON]., що в свою чергу стало причиною того, що при розгляді заяви [PERSON] про прийняття на роботу, завідувач ДНЗ, як посадова особа, самостійно не діяла, а приймала рішення за вказівкою сільського голови. Отже, неправомірними є не тільки дії завідувача ДНЗ [PERSON] у погодженні кандидатури [PERSON] з сільським головою, а й у безпідставній фактичній відмові в укладенні з нею трудового договору за її звернення станом на 29.07.2016 року. Таким чином, позов [PERSON] до другого відповідача - ДНЗ ясла-садок "Лелека" є підставним і таким, що підлягає до задоволення. Для відновлення порушених трудових прав [PERSON] суд вважає необхідним задовольнити її позовні вимоги до другого відповідача та зобов'язати ДНЗ ясла-садок "Лелека" прийняти на роботу [PERSON] виховатилем та укласти з нею трудовий договір. В той же час, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Хорупанської сілської ради Млинівського району Рівненської області слід відмовити, оскільки, як встановлено судом безпосередньо між Хорупанською сільською радою та [PERSON] спірні правовідносини відсутні, в силу того, що Статутом ДНЗ ясла-садок "Лелека" не передбачено повноважень сільської ради з приводу прийняття та звільнення з роботи педагогічних працівників вказаного дошкільного навчального закладу, у зв'язку з чим будь - яких трудових обов'язків сільська рада перед [PERSON] не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь [PERSON] підлягають стягненню з другого відповідача понесені нею витрати на оплату судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: partial