overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат та просив стягнути суму сплаченого страхового відшкодування в загальному розмірі 43528 грн. 16 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 30.09.2016 року о 08-35 год. в м. Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) "Тоуота" д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; 2) Мегсеdes, д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою від 28.11.2019 року Приморським районним судом м.Одеса у справі № 522/20418/16-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АІ/9545839). Потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП від 03 10.2016, та Заявою про виплату страхового відшкодування від 12.Ц.2016 р. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 43528.16 грн. На дату скоєння пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Заподіяна відповідачем шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 43528.16 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 3905рв від 04.05.2017 року. Відповідно до п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відпо\-відальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була запо\-діяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Відповідно до Звіту №291/16 вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження при ДТП автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313 CDi (903)», державний номер [NUMBER] , складає - 48449 грн. 58 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

У березні 2020 року позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 лютого 2017 року на перехресті вулиць Скляренка та Куренівської в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , під кермуванням [PERSON] та автомобіля Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , яким кермував відповідач [PERSON] . Пригода відбулась унаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем у справі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику вказаного транспортного засобу [PERSON] , становив 75647,67 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (далі - ТДВ "Експрес Страхування") на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/8982203. У свою чергу, цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , застрахована не була. Позивач стверджував, що збитки, спричинені дорожньо-транспортною пригодою, не були відшкодовані потерпілій особі особисто винуватцем пригоди. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було долучено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/8982203 з строком дії з 11 квітня 2016 року до 10 квітня 2017 року. Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до ст. ст. 22, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ сплатило потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] страхове відшкодування у сумі 64403,29 грн. Також позивач сплатив 550,00 грн за послуги аварійного комісара. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У травні 2018 року позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05 квітня 2016 року на вул. Скляренка, 7 в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Corolla, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault Clio, д.р.н. [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 05 квітня 2016 року, автомобіль Toyota Corolla, д.р.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику вказаного транспортного засобу складає 19792,90 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Toyota Corolla, д.р.н. [NUMBER], була застрахована у приватному акціонерному товаристві "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія") на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/5144833. У свою чергу, цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Renault Clio, д.р.н. [NUMBER], застрахована не була. Позивач стверджував, що збитки, спричинені дорожньо-транспортною пригодою, не були відшкодовані потерпілій особі особисто винуватцем пригоди. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було долучено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/5144833 з строком дії з 14 вересня 2015 року до 13 вересня 2016 року. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до ст. ст. 22, 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ сплатило потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особі страхове відшкодування у сумі 17843,48 грн. Також позивач сплатив 550,00 грн за послуги аварійного комісара. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У травні 2020 року позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19 липня 2018 року на вул. Стеценка, 13 в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Sonata, д.р.н. [NUMBER] , під кермуванням [PERSON] та автомобіля Volkswagen Toureg, д.р.н. [NUMBER] , яким кермував відповідач [PERSON] . Пригода відбулась унаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем у справі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Hyundai Sonata, д.р.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику вказаного транспортного засобу становив 10154,86 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Hyundai Sonata, д.р.н. [NUMBER] , була застрахована приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-Страхування" (далі - ПрАТ "ПРОСТО-Страхування") на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/7815848. У свою чергу, цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Volkswagen Toureg, д.р.н. [NUMBER] , застрахована не була. Позивач стверджував, що збитки, спричинені дорожньо-транспортною пригодою, не були відшкодовані потерпілій особі особисто винуватцем пригоди. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було долучено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/7815848 з строком дії з 28 грудня 2017 року до 27 грудня 2018 року. Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до ст. ст. 22, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ сплатило потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди страхове відшкодування у сумі 10154,86 грн. Також, як зазначив позивач, ним сплачено 850,00 грн за послуги аварійного комісара. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

У лютому 2019 року позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07 листопада 2016 року на вул. Скляренка, 17 в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Kia Cerato, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Daewoo Lanos, д.р.н. [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] Пригода відбулась унаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем у справі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Kia Cerato, д.р.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику вказаного транспортного засобу становив 18229,18 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Kia Cerato, д.р.н. [NUMBER], була застрахована приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування" (далі - ПрАТ "ПРОСТО-страхування") на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4584882. У свою чергу, цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Daewoo Lanos, д.р.н. [NUMBER], застрахована не була. Позивач стверджував, що збитки, спричинені дорожньо-транспортною пригодою, не були відшкодовані потерпілій особі особисто винуватцем пригоди. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було долучено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4584882 з строком дії з 14 серпня 2016 року до 13 серпня 2017 року. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до ст. ст. 22, 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ сплатило потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди страхове відшкодування у сумі 17144,37 грн. Також позивач сплатив 685,00 грн за послуги аварійного комісара. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10 серпня 2015 року на перехресті вулиць Драйзера та Закревського в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Nissan Note, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля VOLVO, д.р.н. [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] Пригода відбулась унаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем у справі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Nissan Note, д.р.н. [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику вказаного транспортного засобу становив 179355,96 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Nissan Note, д.р.н. [NUMBER], була застрахована товариством з додатковою відповідальністю "Експрес-Страхування" (далі - ТДВ "Експрес-Страхування") на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3561500. У свою чергу, цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля VOLVO, д.р.н. [NUMBER], застрахована не була. Позивач стверджував, що збитки, спричинені дорожньо-транспортною пригодою, не були відшкодовані потерпілій особі особисто винуватцем пригоди. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було долучено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3561500 з строком дії з 12 лютого 2015 року до 11 лютого 2016 року. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до ст. ст. 22, 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ сплатило потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди страхове відшкодування у сумі 50000,00 грн. Також, як зазначив позивач, ним сплачено 1034,50 грн за послуги аварійного комісара. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача Спільно медико-технічного підприємства "МТЦ" ЛТД заборгованість за договором позики в сумі 30000,00 грн., посилаючись на те, що 20.06.2004року відповідач Спільне медико-технічне підприємство "МТЦ" ЛТД в особі директора товариства Мандзюка Любомира Михайловича позичив у нього кошти в сумі 30000,00грн. та зобов'язався повернути вказані кошти на вимогу позичальника, однак, незважаючи на неодноразові вимоги про повернення коштів, боргу не повернув, а тому просить стягнути заборгованість в розмірі 30000,00 грн., а також понесені судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, однак подав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених у заяві та просить задовольнити. Представник відповідача Спільно медико-технічного підприємства "МТЦ" ЛТД у судове засідання не з"явився, однак подав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини. 20.06.2004 року Спільно медико-технічне підприємство "МТЦ" ЛТД в особі директора товариства Мандзюка Любомира Михайловича отримав в борг від [PERSON] 30000,00грн. та зобов'язався повернути позивачу отримані кошти на вимогу, що стверджується договором позики грошей від 20.06.2004року, згідно письмової розписки. Такими чином, між позивачем [PERSON] та відповідачем Спільно медико-технічним підприємством "МТЦ" ЛТД в особі директора товариства Мандзюка Л. М. було укладено договір позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст.530 ЦК України Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем, у строк та в порядку, встановленому договором. Борговий документ - оригінал договору позики грошей у сумі 30000,00грн. на час звернення з позовом до суду знаходиться у позивача, що підтверджує факт невиконання зі сторони відповідача Спільно медико-технічного підприємства "МТЦ" ЛТД зобов'язань щодо повернення позикодавцеві грошових коштів. Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем Спільно медико-технічним підприємством "МТЦ" ЛТД прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з Спільно медико-технічного підприємства "МТЦ" ЛТД на користь [PERSON] боргу за договором позики у сумі 30000,00 грн. та судових витрат по справі, позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду та в письмовій заяві про розгляд справи бей її участі, позовні вимоги підтримала і просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач [PERSON] є її батьком. На час звернення до суду донька навчається у Сумському Державному педагогічному університеті імені А.С. Макаренко на другому курсі, денної форми навчання, на бюджетній основі, за спеціальністю 014 "Музичне мистецство", та у зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, до досягнення двадцяти трьох років у розмірі ј частини заробітку відповідача, щомісячно. Ухвалою від 08.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 11.01.2021 року. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що в матеріалах справи є повістка-повідомлення про виклик в судове засідання, за допомогою мобільного зв"язку, що дає суду можливість розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов про стягнення аліментів обгрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження є відповідач [PERSON] (а.с.3). Донька [PERSON] продовжує навчання у Сумському Державному педагогічному університеті імені А.С. Макаренко на другому курсі, денної форми навчання, на бюджетній основі, за спеціальністю 014 "Музичне мистецство", термін навчання до 30 червня 2024 року, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, але не більше до досягнення двадцяти трьох років (а.с. 8). [PERSON] є особою працездатного віку, та проживає окремо від доньки, та має можливість надавати їй матеріальну допомогу до закінчення навчання в університеті. Згідно ст. 199 ч.1 Сімейного кодексу України, передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З урахуванням обставин, а саме матеріального становища дитини та стану її здоров`я, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає необхідним стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку на утримання повнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] на користь позивачки до закінчення навчання дитини у Сумському Державному Педагогічному університеті імені А.С. Макаренко до 30.06.2024 року, починаючи стягнення з часу звернення до суду. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на період її навчання. На підтвердження зазначила, що з 2012 року навчається у Кам"янець-Подільському коледжі культури і мистецтва Хмельницької області за спеціальністю "Музичне мистецтво", термін навчання в якому закінчується 30 червня 2016 року. Вона отримує стипендію, однак харчування, проживання, придбання підручників та зошитів все платне. Оплату проводить мати, проте, коштів не вистачає, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а тому звертається до суду про стягнення допомоги в розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення навчання. В поданій заяві справу просить розглядати у її відсутності і згідна на земеншення розміру аліментів 300 гривень. Відповідач в поданій заяві позов визнав частково і зазаначив, що може сплачувати 300 гривень щомісячно, оскільки не працює, має іншу сім"ю та неповнолітню дитину 2014 року народження, також просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (копія додається). Згідно довідок №348 від 20 жовтня 2014 року, №363 від 31.10.2014 року видно, що [PERSON] навчається у Кам"янець-Подільському коледжі культури і мистецтва на 3 курсі по спеціальності "Музичне мистецтво", денна форма навчання за держзамовленням, термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 рік. Відповідно до ст. 199 СК України - "якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і з врахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання." Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дітей, що продовжують навчання, (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. При визначені розміру стягуваних аліментів з відповідача суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, а також позивача. Суд вважає, що виходячи із положень ст. 200 СК України з врахуванням матеріального стану відповідача [PERSON], який не працює і має на утриманні неповнолітню дитину 2014 року народження, з нього слід стягнути на користь позивачки аліменти на період навчання в розмірі 300 грн., щомісячно, до дня закінчення навчання. В решті позовних вимог відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати - судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial