Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до співвласників майна колишнього СВК „Чарторийський" Маневицького району Волинської області в особі уповноваженої особи [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 3.09.2013 року між нею та співвласниками майна колишнього СВК „Чарторийський" Маневицького району в особі уповноваженої особи [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого позивач придбала, а співвласники майна колишнього СВК „Чарторийський" Маневицького району в особі уповноваженої особи [PERSON] продали приміщення гаража, загальною площею 998 м2, по [ADDRESS], приміщення свинарника, загальною площею 883.3 м2, по [ADDRESS], приміщення комори, загальною площею 137.5 м2, по [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно перебувало на балансі СВК „Чарторийський" Маневицького району та було видано групі пайовиків - членів СВК „Чарторийський" в рахунок їх майнових паїв у відповідності до протоколів загальних зборів СВК „Чарторийський" Маневицького району № 2 від 22.07.2008 року, № 3 від 15.10.2008 року та актів прийому-передачі майна. Сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна від 3.09.2013 року у повному обсязі виконані всі умови вказаного договору, зокрема, позивачем проведено розрахунок за придбане нерухоме майно, співвласники майна колишнього СВК „Чарторийський" Маневицького району в особі уповноваженої особи [PERSON] згідно акту прийому-передачі передали [PERSON] вказане нерухоме майно. Від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 3.09.2013 року співвласники майна колишнього СВК „Чарторийський" Маневицького району в особі уповноваженої особи [PERSON] ухиляються. Зазначена обставина позбавляє позивача можливості зареєструвати право власності на нерухоме майно в реєстраційній службі Маневицького районного управління юстиції. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 3.09.2013 року дійсним та визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме: виробничу будівлю гаража, загальною площею 998 м2, що знаходиться по [ADDRESS], виробничу будівлю свинарника, загальною площею 883.3 м2, яка знаходиться по [ADDRESS], виробничу будівлю комори, загальною площею 137.5 м2, що знаходиться по [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 3.09.2013 року дійсним та визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме: виробничу будівлю гаража, загальною площею 998 м2, що знаходиться по [ADDRESS], виробничу будівлю свинарника, загальною площею 883.3 м2, яка знаходиться по [ADDRESS], виробничу будівлю комори, загальною площею 137.5 м2, що знаходиться по [ADDRESS]. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Підтвердив, що 3.09.2013 року між позивачем та співвласниками майна колишнього СВК „Чарторийський" Маневицького району, інтереси яких він представляв у відповідності до нотаріально посвідчених довіреностей, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого [PERSON] придбала, а співвласники майна колишнього СВК „Чарторийський" Маневицького району продали приміщення гаража, загальною площею 998 м2, по [ADDRESS], приміщення свинарника, загальною площею 883.3 м2, по [ADDRESS], приміщення комори, загальною площею 137.5 м2, по [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно перебувало на балансі СВК „Чарторийський" Маневицького району та було видано групі пайовиків - членів СВК „Чарторийський" в рахунок їх майнових паїв у відповідності до протоколів загальних зборів СВК „Чарторийський" Маневицького району № 2 від 22.07.2008 року, № 3 від 15.10.2008 року та актів прийому-передачі майна. Сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна від 3.09.2013 року у повному обсязі виконані всі умови вказаного договору, зокрема, позивачем проведено розрахунок за придбане нерухоме майно, співвласники майна колишнього СВК „Чарторийський" Маневицького району згідно акту прийому-передачі передали [PERSON] вказане нерухоме майно. Не оспорює, що на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 3.09.2013 року співвласники [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] померли, а тому він не мав повноважень на представництво їх інтересів. Право власності на приміщення гаража, загальною площею 998 м2, по [ADDRESS], приміщення свинарника, загальною площею 883.3 м2, по [ADDRESS], приміщення комори, загальною площею 137.5 м2, по [ADDRESS] на момент передачі їх співвласникам не було зареєстроване у встановленому законом порядку за СВК „Чарторийський" Маневицького району, а також не було зареєстроване у встановленому законом порядку за співвласниками на момент укладення договору купівлі-продажу з позивачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Враховуючи думку представника позивача [PERSON], представника відповідачів [PERSON], які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності позивача [PERSON], а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частини другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 248 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю припиняється у разі: 1) закінчення строку довіреності; 2) скасування довіреності особою, яка її видала; 3) відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; 4) припинення юридичної особи, яка видала довіреність; 5) припинення юридичної особи, якій видана довіреність; 6) смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків; 7) смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. З припиненням представництва за довіреністю втрачає чинність передоручення. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов'язаний негайно повернути довіреність. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.ст. 655, 657 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. В судовому засіданні встановлено, що 3.09.2013 року між позивачем та співвласниками майна колишнього СВК „Чарторийський" Маневицького району, інтереси яких [PERSON] представляв у відповідності до нотаріально посвідчених довіреностей, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого [PERSON] придбала, а співвласники майна колишнього СВК „Чарторийський" Маневицького району продали приміщення гаража, загальною площею 998 м2, по [ADDRESS], приміщення свинарника, загальною площею 883.3 м2, по [ADDRESS], приміщення комори, загальною площею 137.5 м2, по [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально посвідчений не був. Вказане нерухоме майно перебувало на балансі СВК „Чарторийський" Маневицького району та було видано групі пайовиків - членів СВК „Чарторийський" в рахунок їх майнових паїв у відповідності до протоколів загальних зборів СВК „Чарторийський" Маневицького району № 2 від 22.07.2008 року, № 3 від 15.10.2008 року та актів прийому-передачі майна. Сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна від 3.09.2013 року у повному обсязі виконані всі умови вказаного договору, зокрема, позивачем проведено розрахунок за придбане нерухоме майно, співвласники майна колишнього СВК „Чарторийський" Маневицького району згідно акту прийому-передачі передали [PERSON] вказане нерухоме майно. На момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 3.09.2013 року співвласники [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] померли, а тому [PERSON] не мав повноважень на представництво їх інтересів як на момент укладення договору купівлі-продажу, так і в судовому засіданні. Право власності на приміщення гаража, загальною площею 998 м2, по [ADDRESS], приміщення свинарника, загальною площею 883.3 м2, по [ADDRESS], приміщення комори, загальною площею 137.5 м2, по [ADDRESS] на момент передачі їх співвласникам - членам СВК „Чарторийський" не було зареєстроване у встановленому законом порядку за СВК „Чарторийський" Маневицького району, а також не було зареєстроване у встановленому законом порядку за співвласниками на момент укладення договору купівлі-продажу з позивачем. Технічні паспорти на зазначені приміщення були виготовлені за зверненням позивача після укладення договору купівлі-продажу. Земельні ділянки, на яких знаходяться виробнича будівля гаража, загальною площею 998 м2, по [ADDRESS], виробнича будівля свинарника, загальною площею 883.3 м2, по [ADDRESS], виробнича будівля комори, загальною площею 137.5 м2, по [ADDRESS], у власності позивача не перебувають, права на їх оренду [PERSON] також не має. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються представником відповідачів, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, а саме: договору купівлі-продажу нерухомого майна від 3.09.2013 року, акту прийому-передачі нерухомого майна від 3.09.2013 року, розписки від 3.09.2013 року про отримання грошових коштів на суму 306210 гривень, протоколу загальних зборів СВК „Чарторийський" Маневицького району № 2 від 22.07.2008 року, протоколу загальних зборів СВК „Чарторийський" Маневицького району № 3 від 15.10.2008 року, акту прийому-передачі майна згідно протоколу загальних зборів СВК „Чарторийський" Маневицького району № 2 від 22.07.2008 року, акту прийому-передачі майна згідно протоколу загальних зборів СВК „Чарторийський" Маневицького району № 3 від 15.10.2008 року, нотаріально посвідчених довіреностей від 2.09.2008 року, 3.09.2008 року та 14.10.2008 року, довідок Старочорторийської сільської ради Маневицького району № 24/01-13/2-14 від 6.02.2014 року, № 147/01-13/2-14 від 14.07.2014 року та № 209/01-12/2-14 від 29.10.2014 року, повідомлення трудового архіву Маневицького району № 298/3-71 від 4.06.2013 року, технічних паспортів на виробничу будівлю гаража, загальною площею 998 м2, що знаходиться по [ADDRESS], виробничу будівлю свинарника, загальною площею 883.3 м2, яка знаходиться по [ADDRESS], виробничу будівлю комори, загальною площею 137.5 м2, що знаходиться по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд при вирішенні заявлених позивачем вимог бере до уваги, що відповідно ст. 60 ЦПК України саме на позивача покладається обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а також представити суду докази у підтвердження обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Разом з тим, позивачем в поданій до суду позовній заяві, а її представником в судовому засіданні відповідно ст. 60 ЦПК України не наведено та не представлено суду доказів у підтвердження того, що інша сторона договору купівлі-продажу нерухомого майна від 3.09.2013 року ухиляється від його нотаріального посвідчення. Клопотання про залучення до участі в справі як відповідачів інших осіб ні позивачем в поданій до суду позовній заяві, ні її представником в судовому засіданні не заявлялись. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до співвласників майна колишнього СВК „Чарторийський" Маневицького району Волинської області в особі уповноваженої особи [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 3.09.2013 року дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, а саме: виробничу будівлю гаража, загальною площею 998 м2, що знаходиться по [ADDRESS] Волинської області, виробничу будівлю свинарника, загальною площею 883.3 м2, яка знаходиться по [ADDRESS] Волинської області, виробничу будівлю комори, загальною площею 137.5 м2, що знаходиться по [ADDRESS] Волинської області, слід відмовити.

Outcome: dismissed