Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з теплопостачання, в якому зазначило наступне. Концерн "Міські теплові мережі" в період з 01.11.2009 року по 30.04.2010 року надавав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позивач у період з 01.01.2009 року по 31.03.2011 року надав відповідачам послуги на загальну суму 10 946,12 грн., однак відповідачі частково здійснили оплати за надані послуги за вказаний період. У зв"язку з чим, станом на 01.04.2011 року сума заборгованості складає 3723,86 грн. На адресу відповідачів направлялись претензії стосовно наявності заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, однак вони залишились без задоволення з боку відповідачів. Концерн "Міські теплові мережі" просить суд стягнути з відповідачів на користь Концерну "Міські теплові мережі" заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в розмірі 3723,86 грн., судові витрати, пов"язані зі сплатою судового збору у розмірі 243 грн.60 коп. Під час розгляду справи представником позивача зменшений розмір позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідачів на його користь суму боргу за послуги теплопостачання у розмірі 3163,45 грн. У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позову з підстав, зазначених в позові. Відповідачі проти позову заперечували, пояснивши що договір з позивачем не укладали, тому позивач на має права на стягнення суми послуг, крім того, сума боргу визначена позивачем безпідставно, оскільки позивач включив в розрахунковий період за червень 2010 року суму у розмірі 3723,86 грн., яка не відповідає дійсності та нічим не підтверджена, На їх звернення до позивач, позивач повідомив, що 28.05.2010 року представниками концерну складений акт, яким зафіксовані покази приладу обліку горячої води, - 297 куб.м, за даними працівників К „МТМ" останні показання квартирного приладу обліку на кінець січня 2009 року становлять 40 куб.м, звідси підрахована сума боргу виходячи з різниці яка складає 257 куб.м. Однак жодних доказів такого розрахунку позивач не надав. В задоволенні позовних вимог відповідаіпросять відмовити. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що, згідно зі статутом Концерну "Міські теплові мережі", основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надання та безперебійне забезпечення споживачів теплової енергії, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Концерн "Міські теплові мережі" в період з 01.01.2009 року по 31.03.2011 року надавав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки Центру обслуговування МКП „Основаніє» від 04.08.2014 р., за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON], [PERSON] Концерн «Міські теплові мережі» є постачальником послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, тобто виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води ( рішення виконавчого комітету Запорпізької міської ради № 25 від 29.01.2009 р.), починаючи з 01.01.2009 року. Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку (п.10 Правил). Судом встановлено, що в квартирі відповідачів мається квартирний прилад обліку гарячої води. Судом також встановлено, що на протязі 2010-2014 років відповідач [PERSON] неодноразово зверталася до позивача з приводу нарахування суми боргу, на що отримувала письмові відповіді про правомірність нарахування заборгованості. Згідно з довідкою ЗАТ „Теплосервіс" від 20.09.2004 року покази прибору КВ 1,5 № 361988 до повірки - 00083, після повірки - 00084. Згідно з актом представника виконавця послуг від 28.05.2010 р., початкові показання - 297 куб.м (а/с 54). Як встановлено судом, заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води визначена відповідачем в червні 2010 року, виходячи з останніх показань квартирного приладу на кінець січня 2009 року, а саме 40 куб.м., у зв"язку з відсутністю інформації щодо обсягів спожитої гарячої води згідно показань квартирного лічильника з січня 2009 р. по травень 2010 р., плата за гарячу воду відповідачем не нараховувалась. 28.05.2010 року представниками К „МТМ" проведено контрольне зняття показань квартирного приладу обліку гарячої води, та зафіксовано покази - 297 куб.м Як свідчить розрахунок суми боргу (а/с 91-97) починаючи з лютого 2009 року до червня 2010 р. нарахування за постачання гарячої води взагалі відсутні, докази щодо наявності боргу за відповідачами перед КП „ВРЕЖО № 1", яким була здійснена передача даних К „МТМ" також відсутні, обґрунтованого та доведеного розрахунку суми заборгованості матеріали справи не містять. Отже, позовні вимоги є не доведеними, а тому безпідставними та не підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed