overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, так як вона продовжує навчання в Комунальному закладі охорони здоров'я "Красноградський медичний коледж" денної форми навчання, відділення "Сестринська справа", строк навчання до 01.07.2016 року. В обгрунтування позову позивачка зазначила, відповідач є її батьком, який сплачував аліменти на її утримання до повноліття. В 2013 році померла її мама і вона зараз мешкає разом з молодшою сестрою піклувальником якої Розпорядженням Красноградської районної державної адміністрації визнана позивачка. Матеріальне становище є скрутним, доходи мінімальні, в зв'язку з навчанням вона не працює і потребує матеріальної допомоги від батька, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Позивачка подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, тому у відповіданості до ст.224 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставні наявних у справі доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України якщо розгляд справи відбувається без участі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є рідним батьком позивачки [PERSON] [INFO] (а.с.5) Позивачка навчається в Комунальному закладі охорони здоров'я "Красноградський медичний коледж" на денній формі навчання, в зв'язку з навчанням не працює, що підтверджується довідкою з навчального закладу (а.с.10). Мати позивачки померла, вона проживає разом із своєю сестрою [PERSON] [INFO], піклувальником якої вона призначена Розпорядженням Красноградської РДА від 19.06.2014 року (а.с.2) Позивачка потребує матеріальної допомоги від батька на своє утримання в зв'язку з навчанням, так як її матеріальне становище є скрутним, відомості про матеріальне становище батька відсутні, він до суду не з'явився, заперечень на позов не надав, але суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки і стягнути з відповідача аліменти на її утримання в зазначеному позивачкою розмірі на період її навчання. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень, від сплати яких позивачка звільнена. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

04.11.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі являються батьками [PERSON], [INFO], який являється студентом 1 курсу Національного технічного університета України "Київський політехнічний інститут", відповідач не надає допомоги на його утримання, просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку до закінчення ним навчання 30.06.2014 року. Позивач та третя особа в судове засідання не з"явились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти. [PERSON] являється сином відповідача, навчається за держзамовленням на 1 курсі Національного технічного університета України "Київський політехнічний інститут" на денній формі навчання та буде продовжувати навчання до 30.06.2018 року(а.с. -7). Згідно ст. 199 СК України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх дітей які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до 23 років. В порушення вимог ст. 199 СК України відповідач не надає матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання, хоча повинен, позов визнав, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 199- 201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за договором овердрафту стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в сумі 10 330 (десять тисяч триста тридцять) гривень 76 копійок та стягнути судові витрати по справі. Обґрунтування позовних вимог позивач виклав в позовній заяві (а.с.2-4). Представник позивача у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача ТОВ"Конвалія" Дзундза М.І., у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з»явився, хоч про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Матеріалами справи, зокрема копією договору овердрафту № 14-25/12-11531-с-и від 12.11.2012 року (а.с.6-9), підтверджено, що банк надав ТОВ "Конвалія" кошти з розміром ліміту овердрафту 20000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами. Відповідно до копії договору поруки від 23 листопада 2012 року (а.с.10-11), [PERSON], виступає поручителем за зобов'язаннями ТОВ "Конвалія". На день звернення до суду з даним позовом заборгованість за кредитом становила ціну позову (а.с.12-15). Відповідно до умов укладеного договору позичальник зобов'язувався повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 23 листопада 2013 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку й у строки, встановлені основним договором. Однак, відповідачем систематично не виконувалися умови договору щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів, що суперечить нормам законодавства. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.554 у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконали. На підставі ст.ст.525, 526, 530,554, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2003 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На протязі шести місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалося , що в кінцевому результаті призвело до фактичного припиненн між ними шлюбних відносин.Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім"ю. Відповідач постійно нехтує сімейними відносинами, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та у сім"ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім"ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільне майно вони поділили добровільно. 08 квітня 2015 року вона змінила прізвище з "[PERSON]" на дівоче "[PERSON]". Примирення неможливе, а тому просить розірвати шлюб. В заяві на ім'я суду позивачка підтримала позов, просила розглядати справу у її відсутність( а.с.9). В заяві на ім'я суду відповідач позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність( а.с.10). На підставі ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 12 липня 2003 року виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 31 (а.с.4). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження від 12 грудня 2006 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 123 та сина [PERSON], [INFO]., що підтверджуються свідоцтвом про народження від 14 листопада 2012 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 161. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом яким просив звільнити з-під арешту автомобіль марки "Мітсубіші Кантер", білого кольору, реєстраційний номер "[NUMBER]". В судове засідання сторони по справі не з'явились. Проте, від представника позивача, представника відділу ДВС Житомирського районного управління юстиції та представника ЖРУ ПАТ КБ "Приват Банк" надійшли заяви про слухання справи у їх відсутності. Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. В свою чергу, представники ВДВС Житомирського РУЮ та ЖРУ ПАТ КБ "Приват Банк" не заперечували проти задоволення позову. Причини неявки інших сторін у справі суду не відомі та останні про причину своєї неявки суду не повідомили. Судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 30 липня 2013 року [PERSON] на аукціоні придбав автомобіль марки "Мітсубіші Кантер", 1996 року випуску, реєстраційний номер "[NUMBER]" (а.с.4). Під час зняття даного автомобіля з реєстраційного обліку, для подальшої реєстрації на ім'я позивача, останнім було встановлено, що в органах ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області на вищевказаний автомобіль ухвалою Житомирського районного суду від 12 вересня 2012 року було накладено арешт. Даний автомобіль перебував у заставі у ПАТ КБ "Приват Банк" (а.с.10-14), що підтверджується виконавчим написом нотаріуса (а.с.15). Позивач вказує, що він являється фактичним власником даного автомобіля як переможець аукціону, який набув на нього право власності після повного розрахунку за його придбання. Однак, зазначає, що користуватись своїм правом в зв'язку з перебуванням автомобіля під арештом. Вказаним правовідносинам відповідають слідуючі норми матеріального права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (391 ЦК України). Піддав системному аналізу вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даної заяви з огляду на слідуюче. Судом було встановлено факт належності позивачу спірного автомобіля на праві власності та те, що таке право ніким не оспорювалось. Натомість, в зв'язку з накладенням арешту на автомобіль позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності на нього, а тому таке право власності позивача потребує захисту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на незаконні дії і захист право споживача. В обґрунтування свого позову вказала, що 25.03.2016 року відкрила в ПАТ КБ "Приватбанк" валютний рахунок № 4149625803943339. 07.09.2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" надіслали їй СМС: "Сума до сплати по кредиту 110,00 гривень". Звернувшись до банку вона з'ясувала, що їй нараховано 80,00 гривень, за якісь чотири місяця, по GOLD клубу. Вона зверталась до банку з проханням надати роз'яснення, щодо сплати коштів, однак ніякої потрібної їй інформації не отримала. Просить визнати договори з банком та Голд-клубом неукладеними, а кредит недійсним, бо немає ні договору, ні банківського рахунку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що дії працівників відповідача щодо нав'язування їй входження до "Голд клубу" , нарахування коштів за користування карткою є неправомірними. В той же час погоджується, що претензій на даний час у неї до "Приватбанку" немає. Представник відповідача [PERSON] надав довідку про відсутність заборгованості по рахункам позивача [PERSON] Суд, враховуючи думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до копії виписки по карці/рахунку: 4149625803943339 та копії виписки по карці/рахунку: 4149625803943347 [PERSON] за період з 01.04.2016 року по 30.05.2016 року користувалась кредитними картками та неодноразово знімала кошти з картки. (а.с.8, 9) Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 20.03.2018 року [PERSON] за період з 01.01.2017 року по 20.03.2018 року заборгованості по карці/рахунку: 4149625803943339 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не має.(ас.45). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Застосувавши до встановлених правовідносини сторін наведені вище норми права, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у звязку з припиненням зобовязання між сторонами у звязку з належним його виконанням.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

27 лютого 2020 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про ухвалення в справі додаткового рішення, а саме, щодо її позовної вимоги при подачі нею 05 серпня 2015 року позову про розірвання шлюбу, про зміну її прізвище " [PERSON] " на дошлюбне " [PERSON] ". При перевірці матеріалів справи судом встановлено, що дійсно 05 серпня 2015 року [PERSON] зверталася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу в якій просила розірвати між нею та [PERSON] шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС по м. Світловодськ Світловодського МРУЮ Кіровоградської області, актовий запис № 98. Крім того, позивачка просила змінити її прізвище " [PERSON] " на дошлюбне " [PERSON] ". 21 серпня 2015 року судом у справі №401/3183/15-ц було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Рішення суду від 21 серпня 2015 року набрало законної сили. Проте, ухвалюючи рішення від 21 серпня 2015 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , суд, рішення стосовно позовної вимоги про зміну прізвища позивача на дошлюбне " [PERSON] " не ухвалив. Позивачка [PERSON] 02 вересня 2017 року уклала шлюб з [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення стосовно позовної вимоги про заміну позивачці [PERSON] прізвища на дошлюбне " [PERSON] ". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.08.2012 року; в шлюбі сторони спільних дітей не мають. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.08.2012 року; в шлюбі сторони спільних дітей не мають (а.с.3). Як стверджує позивачка [PERSON], сторони фактично шлюбно-сімейні стосунки не підтримують остаточно із серпня 2014 року, з того часу проживають окремо; раніше в сімґї мали місце непорозуміння, сварки з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя; ствердження позивачки щодо застосування до неї відповідачем фізичної сили (нанесення побоїв) підтверджуються також копією висновку експерта №3049 від 29.10.2014 року по факту події від 26.10.2014 року (а.с.4-6). Як стверджує позивачка [PERSON], поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. Будь-яких заперечень по суті справи відповідачем [PERSON] судові не надано. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов має бути задоволений. Як стверджує позивачка, будь-яких спірних питань майнового характеру між сторонами на даний час не виникає. Відповідно до положень ст.113 СК України позивачка [PERSON] бажає іменуватися дошлюбним прізвищем, тобто просить змінити прізвище "[PERSON]" на дошлюбне "[PERSON]" (а.с.3). Згідно ч.5 ст.295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене відповідно до закону у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

17.01.2014р. позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 19.07.2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір, за яким відповідач отримував кредит в розмірі 37.200грн. строком до 19.07.2012року, зі сплатою 17,9% на місяць. В зв'язку з невиконанням договору позивач просить стягнути з відповідача прострочену заборгованість за кредитом у сумі 13.497,03грн. Окрім того, позивач просить стягти на свою користь судовий збір у сумі 243,60грн. 11.02.2014року позивач уточнив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 61.823,13грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розглянути позов у їх відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З кредитного договору № 201/2007/980/08-ка/16 від 19.07.2007року, який укладений між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", та фізичною особою [PERSON] вбачається, що банк надає відповідачу кредит в розмірі 37.200 гривень строком до 19.07.2007року, зі сплатою 17,9% на місяць Однак відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за договором кредиту та станом на 07.01.2014 року має заборгованість: за кредитом - 30.441,30грн., заборгованість по відсотках - 24.098,66грн., пені за прострочену сплату кредиту - 4.309,14грн., пені за прострочену сплату нарахованих відсотків - 2.974,03грн., загальна заборгованість становить 61.823,13грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60грн. та 374,63грн. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, ч.2 ст. 1050 ЦК України,

Outcome: approved