Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач ТОВ " Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 11638 гривень 50 копійок. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 13.09.2018 року між ТОВ" Манівео швидка фінансова допомога " та [PERSON] було укладено кредитний договір №230170919. Оскільки відповідач порушив свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, то виникла заборгованість в сумі 11638, 50 гривень . Просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та понесені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача проти винесення заочного рішення не заперечив ,про що зазначив у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином і в передбаченому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку , що позовні вимоги підлягають до задоволення. Як видно із матеріалів позову , 13.09.2018 року між ТОВ" Манівео швидка фінансова допомога " та [PERSON] , шляхом подання останнім заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг, та заяви про отримання кредиту було укладено кредитний договір №230170919 . Оскільки відповідач порушив свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, то виникла заборгованість в сумі 11638 ,50 гривень, з яких: 8030 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3608,50 гривень - сума заборгованості за відсотками. 28.11.2018 року між ТОВ" Манівео швидка фінансова допомога " та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №28/1118/-01 відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №230170919 від 13.09.2018 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Вимогами ч.2 ст.516 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У відповідності до ч.2 ст.517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тобто, як вбачається з вищенаведеного боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15. З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача направлялось повідомлення про відступлення права вимоги по кредитному договору № 1331923576 товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та про необхідність сплати заборгованості у розмірі 30963,20 гривень новому кредитору (а.с.31). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до ст.612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та доведений належними доказами та підлягає задоволеною . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved