Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У вересні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги банк обґрунтовує тим, що 12 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11359392000. Відповідно до умов кредитного договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 25 000,00 доларів США, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача, а останній зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 480,00 дол. США, а з 08.12.2014 року - у розмірі 272,75 дол. США, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 11.05.2018 року. За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 14,5 річних. Згідно умов кредитного договору, у випадку порушення термінів погашення будь-якого грошового зобов'язання відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. Позивач зазначає, що в супереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та по процентам протягом тривалого часу. В зв'язку з цим, станом на 05.09.2017 року заборгованість за кредитним договором № 11359392000 становить: по кредиту та процентам у розмірі 4957 дол. США 75 центів та пені у розмірі 4651,19 грн., з яких: - 4384,37 дол. США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2076,32 дол. США за строк з 30.01.2017 року по 05.09.2017 року; - 573,38 дол. США - прострочена заборгованість за процентами за строк з 28.11.2016 року по 28.08.2017 року; - 3694,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 29.01.2017 року по 05.09.2017 року; - 956,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 29.01.2017 року по 05.09.2017 року. Оскільки вирішити спір з відповідачами в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 12 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11359392000 (а.с. 12-19). Відповідно до умов даного договору АКІБ "УкрСиббанк" надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 25 000,00 доларів США на термін до 12 червня 2008 року, а останній зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит, а також сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтентних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 121 330.00 грн. Згідно п. 1.2. договору, позичальник зобов'язався повернути суму кредиту та сплатити проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 480,00 дол. США в день сплати ануїтетних платежів. Розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки згідно із п.п. 1.3.1., 10.2 цього договору. Відповідно до п. 1.3.1. договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,50% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. Кредит надається позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника), а саме на споживчі цілі (п. 1.4 договору). З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника банком приймається застава нерухомості, а саме: двохкімнатної квартири, загальною площею 52,40 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та є власністю [PERSON] (п. 2.1. договору). Згідно п. 5.3. договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 12 цього договору. Пунктом 8.1. договору визначено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Договором та/або «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; - пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. При цьому банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого договором та/або «кредитним договором». 12 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] була укладена Додаткова угода №1 до Договору про надання споживчого кредиту № 11359392000 від 12.06.2008 року (а.с. 20). Даним договором було внесено зміни в Графік платежів та збільшено процентну ставку. 29 квітня 2009 року Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] була укладена Додаткова угода №2 до Договору про надання споживчого кредиту № 11359392000 від 12.06.2008 року (а.с. 21). Відповідно до умов даної угоди сторони домовилися про зміру розміру ануїтетного платежу за договором: - у період 28 травня 2009р. по 28.05.2009р. у розмірі 268,54 дол. США; - у період з 30.06.2009р. по 28.04.2010р. у розмірі 277,80 дол. США; - у період з 28.05.2010р. по 28.05.2014 р. у розмірі 486,67 дол. США; - у період з 30.06.2014р. до кінця терміну дії договору у розмірі 825,00 дол. США, якщо інший розмір ануїтетного платежу не буде встановлений згідно умов договору; - «день сплати ануїтетного платежу» - це 28 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов'язаний сплатити ануїтетний платіж. Розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору. Також, судом встановлено, що 8 грудня 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] була укладена Додаткова угода №3 до Договору про надання споживчого кредиту № 11359392000 від 12.06.2008 року (а.с. 22-23). Даною угодою банк надав позичальнику послугу щодо реструктуризації заборгованості за договором. Також було змінено кінцевий термін повернення кредиту за договором - не пізніше 11 травня 2018 року. Змінено розмір ануїтетного платежу - 272,75 дол. США. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором ПАТ «УкрСиббанк» 17.07.2017 року надіслало позичальнику вимогу про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором (а.с. 24). Даний факт підтверджується рекомендованим конвертом повернутим за закінченням строку зберігання (а.с. 25-26). Однак на час подання позову до суду дана вимога виконана не була, заборгованість не погашена. З матеріалів справи вбачається, що банк виконав свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту № 11359392000 від 12.06.2008 року, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 25 000,00 доларів США., що підтверджується випискою за особовим рахунком (а.с. 35). Разом з тим, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 05.09.2017 року його заборгованість перед позивачем складає заборгованість по кредиту та процентам у розмірі 4957 дол. США 75 центів та пені у розмірі 4651,19 грн., з яких: - 4384,37 дол. США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2076,32 дол. США за строк з 30.01.2017 року по 05.09.2017 року; - 573,38 дол. США - прострочена заборгованість за процентами за строк з 28.11.2016 року по 28.08.2017 року; - 3694,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 29.01.2017 року по 05.09.2017 року; - 956,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 29.01.2017 року по 05.09.2017 року. Даний факт підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом (а.с. 27-34). Разом з тим, слід зазначити, що АКІБ «УкрСиббанк» змінив своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником по всіх права та зобов'язаннях АКІБ «УкрСиббанк». Даний факт підтверджується Статутом ПАТ «УкрСиббанк» (а.с. 10-11). Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). У відповідності до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11359392000 від 12.06.2008 року щодо поверення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1 996,32 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0014336621 від 05.09.2017 року (а.с. 1). На підставі вище викладеного та

Outcome: approved