Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Благовіщенської міської ради, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В позові зазначено, що [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] являється донькою померлого на момент смерті спадкодавця була неповнолітньою та на теперішній час є єдиною спадкоємницею за законом першої черги, яка заявляє свої спадкові права після смерті батька. Після смерті батька, також померла [INFO] мати позивача - [PERSON] . Крім позивача, спадкоємцями після смерті батька [PERSON] першої черги по закону у відповідності до ст.1261 ЦК України є його два сина [PERSON] та [PERSON] , які на спадщину не претендують та не заявляли про свої спадкові права. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай), розпайованого КСП "Нива" с. Кам`яний Брід Благовіщенської ОТГ Голованівського району Кіровоградської області, розміром 4.38 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія КР №0219681, що видавався померлому про, що в книзі реєстрації сертифікатів зроблено відповідний запис №685 від 09.09.1997 року та власноручно [PERSON] підписався про отримання сертифікату. Державний акт на земельну ділянку [PERSON] не видавався. Як спадкоємець за законом, позивач звернулась до нотаріуса щоб оформити спадщину на майно батька, але нотаріус надала роз`яснення про неможливість вчинення нотаріальної дії, оскільки в заявника відсутні документи про право власності на нерухоме майно, яке необхідно успадкувати. В зв`язку з відсутністю документів про право власності на нерухоме майно, позивач вимушена була звернутись до суду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява в якій він визнає заявлені позовні вимоги та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений в установленому порядку, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", відзив на позовну заяву, клопотань та заяв не подавав, причину своєї неявки суду не повідомив. Від представника позивача Благовіщенської міської ради до суду подано заяву, якою позовні вимоги визнає, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви представників сторін, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , родинні відносини встановлені між позивачем та її померлим батьком [PERSON] ( а.с.5). При укладенні шлюбу позивачем [PERSON] було змінено прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с.7). Батько позивача - [PERSON] помер [INFO] , про що було видано свідоцтво про смерть ( а.с.6). Згідно довідки Благовіщенської міської ради Кіровоградської області від 03.08.2021 року за №100 зазначено, що заповіт від померлого [PERSON] в Кам`янобрідській сільській раді не посвідчувався. [PERSON] був зареєстрований в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] , виписаний в зв`язку зі смертю ( а.с.9) [PERSON] мав право на земельну частку (пай), розпайованого КСП "Нива" с. Кам`яний Брід Благовіщенської ОТГ Голованівського району Кіровоградської області, розміром 4.38 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія КР №0219681, що видавався померлому про, що в книзі реєстрації сертифікатів зроблено відповідний запис №685 від 09.09.1997 року та власноручно [PERSON] підписався про отримання сертифікату. Державний акт на земельну ділянку [PERSON] не видавався (а.с .10). Як спадкоємець за законом позивач звернулась до нотаріуса щоб оформити спадщину на майно батька, але нотаріус надала роз`яснення про неможливість вчинення нотаріальної дії, оскільки в заявника відсутні документи про право власності на нерухоме майно, яке необхідно успадкувати та рекомендувала звернутись до суду ( а.с.8). Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді даної справи по суті встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлої, згідно закону. Згідно роз"яснень, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч.1 ст.2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Відповідно до ст. 21 та ст.64 Конституції України права громадянина є непорушними та такими, що не можуть бути відчужені, вони також не можуть бути обмежені, крім випадків, прямо передбачених законом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, який дублюється у ст. 15 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Таким чином, оскільки відповідачами визнано позов, досліджені в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що право позивача щодо спадкування нерухомого майна за законом є порушеним, тому позовні вимоги є обґрунтованими, не порушують права та інтереси інших осіб, і вони підлягають задоволенню. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved