Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

05.01.2016 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 17 липня 1993 року з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Ліснополянською сільською радою Марківського району Луганської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №6. Від шлюбу мають повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, в зв'язку з чим між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Все це шкодить їхнім інтересам. На даний час шлюбні відносини фактично припинилися, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій просить розглянути справу в його відсутність. Свої вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. (а.с.18 ). Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в котрій прохала розглянути справу в її відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі після розлучення бажає змінити прізвище "[PERSON]" на дошлюбне "[PERSON]" (а.с.26). За таких обставин розгляд справи здійснювався за відсутності позивача а в силу положень ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з таких підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнала повністю і це не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження неможливе, в зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити заявлений позов та розірвати шлюб. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилаеться судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за доцільне [PERSON] змінити шлюбне прізвище "[PERSON]", на дошлюбне "[PERSON]", оскільки вона зверталася до суду з вимогою про зміну прізвища. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 30/44 від 30.12.2015 про сплату судового збору в сумі 487 грн. 20 коп., у зв'язку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судових витрат.

Outcome: approved