Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказав, що будинок №46 по вул.Радянській в селі Однорог Білоцерківського району Київської області належав його діду [PERSON], який помер 22.03.1994 р. Спадщину прийняла його дочка [PERSON] мати позивача. [PERSON] померла 09.12.2002 р. у м.Севастополь, де вона проживала [INFO] разом зі своїм чоловіком [PERSON], батьком позивача. Батько фактично прийняв спадщину як такий, що проживав разом з померлою однією сімєю і фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, але не оформив права на спадщину юридично. На час смерті матері позивач проживав та був прописаний у [ADDRESS], і приблизно через рік після смерті матері батько, будучи тяжко хворим, не змінюючи місце прописки по вул.Станюкевича,60, переїхав проживати до нього, де і помер 23.11.2012 р. Посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті батька, та постійно проживав разом з ним однією сімєю на момент смерті, просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на будинок №46 по вул.Радянській в с.Однорог Білоцерківського району Київської області після смерті свого батька - [PERSON], який у свою чергу прийняв спадщину після смерті [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач - Поправська сільська рада Білоцерківського району Київської області просила розглядати справу у відсутності її представника, позов визнала. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 07.08.1996 р. державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-1991, вбачається, що [PERSON] отримала у спадок після смерті 22.03.1994 р. свого батька [PERSON] житловий будинок №46 з відповідними господарськими будівлями та спорудами по вул.Радянській у с.Однорог Білоцерківського району Київської області, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності. Згідно з реєстровим написом на свідоцтві про право на спадщину, зазначений житловий будинок був зареєстрований [PERSON] в Білоцерківському МБТІ 01.08.1996 р. за №46. Відповідно до домової книги та свідоцтва про одруження 1-УР №983917, виданого Поправською сільською радою Білоцерківського району 09.04.1961 р., [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.04.1961 р., актовий запис №10, та проживали за пропискою [INFO]. Згідно зі свідоцтвом про смерть 1-АП №351445, виданим 09.12.2002 р. відділом РАГС Нахимівського РУЮ у м.Севастополі, [PERSON] померла 09.12.2002 р. у м.Севастополь. Як вбачається зі свідоцтва про народження 1-ЯК №040582, виданого 24.07.1966 р. Апостолівським рай бюро РАГС Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] були батьками позивача [PERSON] Відповідно до договору міни від 06.07.1993 р., посвідченого нотаріусом 3-ї Севастопольської держнотконтори за р.н.2-6285, реєстраційного посвідчення від 07.07.1983 р., та паспорта позивача, [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS], де проживав та був прописаний його син позивач по справі. Як вбачається зі свідоцтва про смерть 1-АС №047779, виданого 24.11.2012 р. відділом РАЦС Нахімовського РУЮ у м.Севастополі, [PERSON] помер 23.11.2012 р. у м.Севастополі у віці 77 років. Згідно з довідкою №1/28 від 12.11.2012 р. та медичними висновками від 07.11.2012 р. і 20.11.2012 р., виданими Комунальним закладом "Севастопольський міський онкологічний диспансер ім.. [PERSON]", [PERSON] мав пухлину головного мозку, страждав на церебросклероз, ішемічну хворобу серця та гіпертонію, перебував у тяжкому стані та потребував постійного стороннього догляду, та до моменту смерті проживав у [INFO]. Як видно з довідок Управління соціального захисту населення Білоцерківської РДА №296 від 23.06.2015 р. та Поправської сільської ради №497 від 19.06.2015 р., [PERSON] постійно проживав у [INFO], та перемістився з тимчасово окупованої території у с.Однорог Білоцерківського району , вул.Радянська, будинок 46, який належав померлій 09.12.2002 р. [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину (ст.66 Закону України "Про нотаріат"). Згідно зі ст.ст.3,9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", м.Севастополь є тимчасово окупованою територією, у звязку з чим діяльність будь-яких органів, їх посадових і службових осіб вважається незаконною. Оскільки позивач не має можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у встановлений законом спосіб, суд, враховуючи виключну підсудність справи, вважає за можливе захистити його право за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1217,1258,1259 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом; при відсутності заповіту право на спадщину одержують спадкоємці за законом почергово. Статтею 1261 того ж Кодексу установлено, що діти спадкодавця у першу чергу мають право на спадкування за законом. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. За змістом ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Суд на підставі ст.549 Цивільного кодексу УРСР, який був чинний на момент смерті [PERSON] 09.12.2002 р., вважає, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки проживав разом з нею однією сімєю і фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, у тому числі, житловим будинком №46 по вул.Радянській у с.Однорог Білоцерківського району Київської області. Беручи до уваги, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] його право на зазначений житловий будинок не припинилось, а позивач постійно проживав з батьком на час відкриття спадщини і не подав заяви про відмову від неї, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому задовольняє позов у повному обсязі. На підставі зазначеного,

Outcome: approved