Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач у листопаді 2017 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29.01.2016 р. м. Києві по Дніпровському узвозу з вини відповідача, що керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] сталася ДТП, в результаті чого пошкоджено автомобіль «Кіа» д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] Постановою Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2016 р. відповідача визнано виним у скоєнні ДТП. На момент вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. На вимогу потерпілої особи позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 9 521,30 грн., також позивачем понесено витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 572,20 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму та судовий збір. Ухвалою суду від 14.12.2017 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 17.07.2018 р. розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 39-40). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду з документами по справі отримав належним чином (а.с. 42). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 29.01.2016 р. о 13:10 [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по Дніпровському узвозу в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Кіа» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Постановою Печерського районного суду м. Києву від 25.02.2016 р. відповідача визнано виним у вчиненні правопорушення та накладено адміністративне стягнення (а.с.5). Згідно звіту №16/02-А48 від 26.02.2016 р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Кіа» д.н.з. [NUMBER] внаслідок пошкодження транспортного засобу становить 7934,42 грн. (а.с. 9-13). Встановлено, що на момент вчинення ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 13). 09.03.2016 р. власник пошкодженого автомобіля «Кіа» д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 19). Згідно з п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. МТСБУ на підставі платіжного доручення від 19.05.2016 р., 08.08.2016 р. здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 7934,42 грн. та 1586,88 грн., що в загальному розмірі становить 9 521.30 грн. (а.с. 22). Також 13.05.2016 р. позивачем сплачено 572,20 грн. за послуги аварійного комісара (а.с. 25). Таким чином, МТСБУ понесло витрати у розмірі на загальну суму 10 093,50 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ, після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Враховуючи наведені вище факти в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню розмір страхового відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved