Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

24.11.2015 року представник ПАТ « Акціонерне товариство « Експрес-Банк» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 24.11.2015р. справу було передано на розгляд судді Хоменко Д. Є. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2016 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-Банк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-Банк" (МФО 322959, ЄДРПОУ 20053145) заборгованість по кредитному договору від 17 квітня 2012\~ року № 77111/07/к1\~ станом на 12.11.2015 року в розмірі 13761,88 грн.\~(тринадцять тисяч сімсот шістдесят одна гривня 88 коп.)., яка складається з: - простроченої заборгованості по кредиту 8454,99 грн., простроченої заборгованості по нарахованим процентам\~2847,93 грн., пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку повернення кредиту\~1384,81 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом\~1891,14 грн.,\~ пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом-567,82 грн., а також стягнуто\~ в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 693,00 грн. та\~ суму за публікацію оголошення в газеті 693,00 грн. (шістсот дев`яносто три гривні 00 коп.). Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Хоменко Д.Є. від 01 липня 2016 року було виправлено описку в рішенні\~Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2016 року по цивільній справі №227/6084/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. По тексту рішення суду від 28 березня 2016 року (описова, мотивувальна та резолютивна частина рішення) виключено частину речення у відповідних відмінках: «пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку повернення кредиту 1384,81грн.». В третьому абзаці резолютивної частини рішення суду від 28 березня 2016 року було прийнято вважати правильним речення: «Стягнути в рівних частинах з [PERSON] , ( [INFO] , паспорт серія [NUMBER] виданий Харцизьким МВ ГУМВС України в Донецькій області 20.09.2011р., іпн. [NUMBER] ), та [PERSON] ( [INFO] , паспорт серія [NUMBER] виданий Артемівським МВ ГУМВС України в Донецькій області 20.02.2007р., іпн. [NUMBER] ), на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-Банк" (МФО 322959, ЄДРПОУ 20053145) судовий збір в розмірі 971,03 грн. та суму за публікацію оголошення в газеті 693,00 грн. 21.08. 2020 року відповідач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про перегляд зазначеного заочного рішення суду, в обгрнтування якого зазначив, що в порушення ст.224 ЦПК України, не був належним чином повідомлений про розгляд справи(являється внутрішньо переміщеною особою), у зв`язку з чим був позбавлений можливості використовувати свої права, жодних повідомлень про розгляд справи або інших листів не отримував. Про рішення суду дізнався лише 31.07.2020 р., роздрукувавши його з реєстру судових рішень, і в зв`язку з тим, що не був присутній у судовому засіданні, був позбавлений можливості наводити свої аргументи та відстоювати свої права, тому заочне рішення суду було винесене без врахування його правової позиції, що вплинуло на зміст рішення. Також гр. [PERSON] було подано до суду заяву про поновлення процесуального строку на оскарження заочного рішення суду з мотивуванням поважності пропуску строку у зв`язку із виявленням існування заочного рішення суду від 28.03.2016 року, лише 07.07.2020 року, під час стягнення грошових коштів з його заробітної плати. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2020 року заочне судове рішення по справі було скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Згідно розпорядження керівника апарату Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2020 року № 564 було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №227/6084/15-ц року через відрядження судді Хоменко Д.Є. до іншого суду строком на один рік. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2020 року вказану цивільну справу було передано на розгляд судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] , яка прийняла вказану справу до свого провадження ухвалою від 02 грудня 2020 року з проведенням підготовчого судового засідання по справі. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Грішиним О.В. було надіслано до суду відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що між [PERSON] та позивачем був укладений кредитний договір № 77111/07/к1 (кредит на споживчі цілі) від 17.04.2012 року, кредит видавався на 36 місяців з 17.04.2012 року по 17.04.2015 року, та оскільки інше не передбачено умовами договору та строк його дії припиняється 17.04.2015 року, тобто датою, коли кредитні зобов`язання повинні бути виконані. Відповідно до умов кредитного договору кредитні зобов`язання були забезпечні договором поруки № 77111/07/пр1 від 17.04.2012, укладеним між [PERSON] та позивачем, строк якого теж спливав 17.04.2015 року, за умови належного виконання боржником кредитних зобов`язань. Представник позивача зазначає, що умови договору поруки не породжують у поручителя обов`язку перевіряти чи належним чином боржник виконує кредитні зобов`язання, чи є прострочення з повернення кредиту чи інші невиконання і саме тому, умови договору поруки передбачають обов`язок кредитодавця у разі порушення боржником зобов`язань звернутись до поручителя із вимогою щодо виконання зобов`язань за боржника. Таким чином, як зазначає [PERSON] , умови договору поруки передбачають досудовий спосіб розв`язання спірних питань та породжують право кредитора звернутись до суду у разі, лише якщо поручитель не виконав впродовж 3 робочих днів вимогу щодо погашення кредитних зобов`язань позичальника. Представник відповідача вказує, що позивач не пред`являв до поручителя вимог сплатити борг, тому немає підстав стверджувати про невиконання поручителем свого зобов`язання щодо погашення кредитних зобов`язань замість боржника. Також представник відповідача вказує, що відповідно до ст. 559 ЦК України передбачені підстави припинення договору поруки, зокрема, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строк виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя; у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. В кредитному договорі було зазначено, що строк його дії спливає 17.04.2015 року, і, в свою чергу, строк дії договору поруки теж спливає в зазначений термін. Умови договору поруки не встановлюють інших дат та не передбачають інші терміни дії цього договору, тому, враховуючи зазначені норми законодавства, позивач мав право звернутися до суду з позовом до [PERSON] не пізніше 17.10.2015 року, але з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів лише 24.11.2015 року, тобто з пропуском строку, і до позовної заяви не була додана заява про поновлення строку позовної давності. Посилання позивача на продовження строку кредитного договору відповідно до п. 7.1 ще на місяць та як наслідок продовження терміну дії договору поруки не заслуговують на увагу, оскільки порушують норми цивільного законодавства. Представником позивача було надіслано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач не погоджується з доводами, наведеними представником відповідача [PERSON] , оскільки умовами договору поруки передбачено саме право, а не обов`язок кредитодавця пред`явити вимогу поручителю про виконання ним зобов`язань боржника за кредитним договором. Окрім того, позивач зазначає, що позовну заяву було надіслано до суду 17.11.2015 року, і ч.2 ст. 255 ЦК України встановлено, що письмові заяви, повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважається такими, що здані своєчасно. Під час укладення кредитного договору було погоджено його умову, згідно якої у разі заборгованості позичальника по договору на 0:00 годину останнього дня дії договору у зв`язку з відсутністю можливості кредитодавцем списати грошові кошти з поточного (карткового) рахунку з причини їх відсутності, кредитодавець має право та може в односторонньому порядку одноразово продовжити строк дії договору на 30 календарних днів. І саме на виконання вказаного пункту позивачем було в односторонньому порядку одноразово продовжено строк дії договору на 30 календарних днів по 17.05.2015 року, а тому твердження щодо пропуску 6-місячного строку, у межах якого позивач мав право звернутися до [PERSON] з вимогою про захист свого цивільного права. Поручитель [PERSON] підтвердив своїм підписом в договорі поруки той факт, що він був ознайомлений з усіма умовами кредитного договору. Будь-яких додаткових угод або рішень про продовження строку дії кредитного договору на 30 календарних днів, позивачу не потрібно, оскільки така можливість передбачена самим кредитним договором. На підставі викладеного представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представником відповідача [PERSON] до суду було надіслано заперечення, в яких останній зазначив, що оскільки умовами договору передбачено можливість кредитора продовжити строк дії договору, то таке рішення повинно було оформлюватися відповідним документом, про прийняте рішення повинен був бути повідомлений боржник відповідно до норм ст. ст. 626, 639, 651, 654 ЦК України. До того ж, оскільки банк може на власний розсуд змінювати термін дії кредитного договору, і це ставить боржника у невигідне становище всупереч ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про споживче кредитування», то в обов`язковому порядку таке рішення про продовження строку дії кредитування повинне бути доведене до боржника та поручителя. Таким чином, відсутні підстави для того, щоб вважати кредитний договір продовженим на 30 календарних днів, а тому є всі підстави вважати, що строк звернення до суду з вимогою до поручителя позивачем було пропущено, в зв`язку з чим представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову через пропуск позовної давності. Також представник відповідача зауважив, що позивачем безпідставно та в порушення норм законодавства було нараховано штрафні санкції у розмірі 3500,00 грн., а проценти за користування кредитом після спливу строк дії кредитного договору також не мають нараховуватися. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.02.2021 року підготовче провадження в зазначеній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Окрім того, з матеріалів справи, а саме копії Статуту ПАТ" АК"Індустріалбанк", вбачається, що правонаступником позивача по справі Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» є Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк». Відповідно до\~інформації з\~Єдиного державного\~реєстру юридичних\~осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань \~діяльність ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» припинено. Таким чином, судом, з врахуванням ст.55 ЦПК України, було прийнято рішення під час подальшого провадження по справі в якості позивача зазначати Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк»( правонаступник ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк»). В судове засідання 29.06.2021 року з`явилися представника позивача та відповідача [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не подавали . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві, а також в інших документах, наданих стороною позивача до суду. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині в зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду із такими вимогами. Суд, заслухавши доводи та пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. З\~\~матеріалів\~ справи\~ вбачається,\~ що\~\~ 17.04.2012 року відповідач [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Експрес-Банк» із заявою-анкетою позичальника з метою отримання кредиту на споживчі потреби строком на 36 місяців (а.с. 16). 17 квітня 2012 року\~ між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Експрес-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №\~77111/07/к1, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 35000,00 з розрахунку 25,00% річних на період з 17.04.2012 р. по 17.04.2015р. (а.с. 7-15). Як передбачено п.2.5 Договору, погашення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п.2.3 Договору, та/або шляхом внесення готівки в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок коштів в сумах та в терміни, визначені у додатку 1, що є невід`ємною частиною договору.\~ Відповідно до п. 4.3 кредитного договору проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки в п. 1.4 кредитного договору та 5% річних. Відповідно до пунктів 5.2.4 та 5.2.5 кредитного договору позичальник зобов`язаний повідомляти про причини припинення нарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця. У разі неповідомлення згідно п. 6.4 кредитного договору встановлена відповідальність у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання. Відповідно до п.5.2.1 договору, відповідач [PERSON] зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії, штрафи та інші платежі згідно договору. Зі змісту кредитного договору також вбачається, що сторони узгодили термін кредитування, а також кінцевий строк повернення кредитних коштів 17.04.2015 року (п. 7.1 кредитного договору). В той же час, абзацом другим вказаного пункту передбачено, що у разі наявності заборгованості позичальника по договору на 0:00 годину останнього дня дії договору у зв`язку з неможливістю кредитодавцем списати грошові кошти з поточного (карткового) рахунку з причини їх відсутності, кредитодавець має право в односторонньому порядку одноразово продовжити строк дії договору на 30 календарних днів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З наведених в кредитному договорі умов вбачається, що сторонами було погоджено всі істотні умови договору, в тому числі строк його дії, а також можливість кредитодавця в односторонньому порядку продовжити строк його дії на 30 календарних днів у випадку наявності заборгованості станом на 0:00 годину останнього дня дії кредитного договору. Підпис позивальника, яким є відповідач [PERSON] , в кредитному договорі, свідчить про той факт, що він був ознайомлений з усіма його положеннями та не мав жодних заперечень стосовно будь-яких пунктів. Суд також вважає за необхідне зауважити, що положеннями кредитного договору не було передбачено обов`язку кредитодавця приймати будь-які рішення в письмовій формі стосовно продовження строку дії договору, а також повідомляти боржника про таке продовження, оскільки останній і так був обізнаний про вказані умови договору та погодився з ними, матеріали справи не містять також відомостей про розірвання, припинення кредитного договору або визнання його недійсним в цілому чи в окремих його частинах. Тобто, умовами договору передбачено можливість кредитора в одностороннєму порядку продовжити дію кредитного договору до 17.05.2015 року,- з зазначеною умовою кредитного договору погодилися відповідачі [PERSON] та [PERSON] під час підписання кредитного договору, договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Пунктом 1 частини 1 статті 512\~ЦК\~України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.Ч. 1 ст.\~527\~ЦК\~України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610, 625, 626, 629 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (ст. ст.\~530,\~631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Відповідно до\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається із розрахунку суми заборгованості: станом на 12.11.2015 року, у зв`язку з неналежним виконанням договору, за [PERSON] виникла заборгованість в загальному розмірі 17261,88 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 8454,99 грн., прострочена заборгованість по нарахованим процентам\~2847,93 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом\~1891,14 грн.,\~ пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом-567,82 грн., штраф за невиконання умов кредитного договору в розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання\~3500,00 грн. Таким чином, враховуючи, що позичальником [PERSON] не було повернуто кредит в строки та в розмірі, визначених кредитним договором, а останній не спростував наявної заборгованості через неодноразову неявку до суду, суд приходить до висновку, що сума простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 8454,99 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Окрім того, з наведеного позивачем розрахунку вбачається, що позивачем також заявлено до стягнення суму простроченої заборгованості по нарахованим процентам\~ в розмірі 2847,93 грн. На підтвердження обґрунтованості розрахунку вказаної складової заборгованості представником позивача було долучено до позовної заяви розрахунок заборгованості по процентам, з якого вбачається, що проценти нараховувалися банком з 17.04.2012 року по 30.09.2015 року, періодичне погашення процентів здійснювалося позичальником в строк до 20.08.2014 року, загальна сума нарахованих процентів за період з 17.04.2012 року по 03.12.2014 року становить 13274,15 грн., сума погашених проценті за вказаний період становить 12529,54 грн. Таким чином, станом на 03.12.2014 року( дата останнього платежу, здійсненого [PERSON] а.с. 52) сума непогашених процентів склала 774,61 грн. Зі змісту кредитного договору, укладеного між банком і [PERSON] , вбачається, що строк кредитування був визначений сторонами з 17.04.2012 року по 17.04.2015 року, кінцевий строк повернення кредиту 17.04.2015 року. Представник позивача зазначає, що він,

Outcome: partial