Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

28.12.2016 р. позивач звернувся в суд з указаним позовом до відповідача, який обгрунтував таким. Позивач є власником земельної ділянки площею 0,1912 га в ур."Ровінь" у с.Майдан Міжгірського району, яка передана йому у власність [PERSON] сільською радою на підставі рішення від 26.12.1996 р. і виданого державного акту від 28.12.2001 р. У травні 2014 р. відповідачка [PERSON] вночі знесла частину огорожі земельної ділянки і зайняла частину належної йому земельної ділянки з плодовими деревами, встановивши свою огорожу і об'єднавши захоплену земельну ділянку із своєю земельною ділянкою. 31.08.2016 р. за зверненням позивача [PERSON] сільська рада склала акт, яким установила самовільне зайняття [PERSON] частину його земельної ділянки довжиною 15,4 м. і шириною 1,9 м за встановленою нею огорожею. У вересні 2016 р. позивач дізнався, що частина його земельної ділянки передана у власність [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради № 3 від 25.06.2015 р., а саме як земельна ділянка площею 0,22 га у с.Майдан, вул. Борканюка,90, за кадастровим № 2122483300:01:006:0031, яка безоплатно надана [PERSON] у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку. Позивач вважає, що [PERSON] сільська рада під час погодження технічної документації із землеустрою, яка виготовлялась [PERSON] на підставі вказаного рішення, допустила документально накладення земельної ділянки [PERSON] на земельну ділянку позивача через самовільні геодезичні обміри ділянки підприємством землеустрою, не узгодивши межі з позивачем, унаслідок чого площа накладки становить 247,26 кв.м. (за підрахунком позивача). Окрім цього, позивач вважає, що [PERSON] сільська рада безпідставно передала у власність [PERSON] земельну ділянку для обслуговування житлового будинку в с.Майдан, вул.Борканюка, площею 0,12 га, бо [PERSON] одержала у власність житловий будинок за договором дарування від батька [PERSON] у 2007 р. , який не був власником земельної ділянки такої площі із таким цільовим призначенням, бо за земельно-обліковими документами [PERSON] на той час користувався земельними ділянками: 0,07 га - для обслуговування житлового будинку і 0,15 га для ведення селянського господарства. Позивач просить узяти до уваги, що спеціалісти органу Держкомзему встановили площу накладення земельних ділянок [PERSON] і [PERSON] розміром 8,2609%, що відповідає площі 181,74 кв.м.. Відповідач [PERSON] позов заперечила повністю, а свою позицію обгрунтувала таким. Позивач помилково вважає, що має місце накладка земельних ділянок, бо конфігурація його земельної ділянки фактично на місцевості не відповідає конфігурації, зазначеної в його державному акті. [PERSON] сільська рада склала від 31.08.2016 р. без участі [PERSON], план-схему до акту не додано і комісійно не взято до уваги, що [PERSON] має правоустановчий документ на земельну ділянку, на яку претендує позивач. Відновлення меж земельної ділянки [PERSON] мало місце згідно технічної документації, яка затверджена [PERSON] сільською радою. Натомість технічна документація на земельну ділянку позивача не містить геодезичної зйомки і в акті погодження меж земельної ділянки позивача не має підпису [PERSON] та її батька [PERSON], оскільки земельні ділянки в цій частині межують через пішохідну дорогу. [PERSON] вважає, що [PERSON] сільська рада визнанням позову порушує її право як землевласника. [PERSON] сільська рада в особі уповноважених представників позов [PERSON] визнала і цю позицію обгрунтувала тим, що [PERSON] самовільно перенесла огорожу раніше використованої нею і її батьком земельної ділянки в бік суміжної ділянки позивача через пішохідну дорогу і за огорожею помилково затверджену технічну документацію про відновлення меж земельної ділянки [PERSON], якою раніше користувався її батько біля житлового будинку в с.Майдан, вул.Борканюка,90, площами 0,07 га і 0,15 га єдиним масивом. Такі самовільні дії [PERSON] призвели до часткового накладення приватизованих сторонами земельних ділянок . Судом установлено такі обставини за поданими сторонами доказами. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЗК № 016357, виданого [PERSON] сільською радою 28.12.2001 р. (реєстраційний номер у Книзі записів таких актів 217) на підставі рішення цієї ж ради від 26.12.1996 р. [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,0624 га, для ведення особистого підсобного господарства в ур. "Ровінь" площею 0,1912 га. Згідно записів у плані меж земельної ділянки у державному акті і в технічній справі по виготовленню цього державного акту (ситуаційний план) земельна ділянка в ур."Ровінь" межує із земельною ділянкою суміжного землекористувача [PERSON] - від А до Б - через земельну ділянку "запас сільської ради", довжиною 45 м. і 20 м., а від Б.до В - ьезпосередньо довжиною 296 м. В акті погодження меж земельних ділянок, переданих у власність [PERSON] не має підпису суміжного землекористувача [PERSON] і є відмітка, що комісією сільської ради встановлено, що порушення межових знаків з боку власників землі біля земельних ділянок [PERSON] не порушено. Ця відмітка в акті скріплена підписом сільського голови і печаткою сільської ради. Згідно записів у земельно- обліковій книзі [PERSON] сільської ради станом на 1995 р. - 2000 р. за [PERSON] обліковувались земельні ділянки як землекористувачем площею 0,07 га - для обслуговування житлового будинку; 0,18 га - для ведення особистого підсобного господарства. Згідно рішення [PERSON] сільської ради № 7 від 14.10.2014 р. . «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» гр.[PERSON] надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,22 га, розташованої на території с.Майдан, вул.Борканюка,90, Міжгірського району, Закарпатської області. Згідно рішення [PERSON] сільської ради № 3 від 25.06.2015 р. [PERSON], мешканці с.Майдан, вул..Борканюка,90, передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,22 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і затверджено технічну документацію із землеустрою, що посвідчують право власності на цю земельну ділянку (кадастровий номер 2122483300:01:006:0031). Згідно технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,2 га в с.Майдан, вул..Борканюка, вказана земельна ділянка від А.до В межує із землями сільської ради пішохідна дорога за планом земельні ділянки і описом меж. Акт встановлення (відновлення) межових знаків та погодження меж земельної ділянки [PERSON] з боку суміжних землевласників і землекористувачів підписаний представником [PERSON] сільської ради. Згідно договору дарування домоволодіння від 21.11.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим № 2794, [PERSON] подарував [PERSON] домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) в с.Майдан, вул.Борканюка,90. У договорі не зазначено розмір земельної ділянки, що обслуговує домоволодіння та оформлення цих прав правоустановчим документом. Згідно записів у земельно-облікових документах [PERSON] сільської ради [PERSON] в 1996-2000 р.р. користувався земельною ділянкою загальною площею 0,22 га в т.ч. 0,07 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд; 0,15 га для ріллі і під багаторічні насадження. Згідно акту державного інспектора і спеціаліста Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області від 04.05.2017 р., складеного на виконання ухвали суду, [PERSON] сільською радою порушено вимоги ст.25 закону «Про землеустрій в частині прийняття рішення № 3 від 25.06.2015 р. щодо затвердження технічної документації із землеустрою, бо такий вид документації не був передбачений законом на час винесення рішення. Цим же актом зафіксовано, що замовлена [PERSON] технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка зазначена в його державному акті як земельна ділянка № 2 ( в ур.«Ровінь») площею 0,1912 га), не зареєстрована державним кадастровим реєстратором відділу у Міжгірському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області у звязку з виявленою накладкою із земельною ділянкою [PERSON] з площею співпадіння на 8,2609%. Право власності на житловий будинок і земельну ділянку, яка його обслуговує площею 0,22 га, що знаходиться в с.Майдан, вул.Борканюка,90 в Міжгірському районі зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що земельні ділянки [PERSON] і [PERSON] (раніше користувався [PERSON] батько [PERSON]В.) межують через пішохідну дорогу шириною 1 м. для проходу і прогону худоби. Наявність такої пішохідної дороги підтвердили і сторони в справі (визнана обставина). Оцінивши подані в справу докази, встановлені обставини, доводи сторін і їх представників, суд дійшов такого висновку. [PERSON] як постійний користувач земельних ділянок одержав у власність земельну ділянку, зокрема в ур. «Ровінь» за право установчим документом, які передбачені чинним на час видачі цих документів ЗК України в ред. закону 1991 р. [PERSON] як постійний користувач земельних ділянок одержану у власність земельну ділянку площею 0,22 га за правоустановчими документами, які передбачені чинним ЗК України. З акту спеціалістів ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області, план-схеми в додатку, рішення державного реєстратора видно, що земельна ділянка [PERSON], яка переоформлена як обєкт цивільних прав з присвоєнням кадастрового номера і внесеними відомостями в державний реєстр речових прав на нерухоме майно накладається на земельну ділянку [PERSON] з площею співпадіння 8,2609% до площі 0,22 га, тобто: 0,22 га х 8,2609 % :100% = 0,018173 га (або 181,73 кв.м.). Отже, при складанні документації із землеустрою спеціалістом ліцензованої землевпорядної організації з участю землевпорядника [PERSON] сільської ради допущено помилку або неправильні обміри чим частково посягнуто на оформлене право власності на земельну ділянку в ур. «Ровінь», яка належить [PERSON]. Отже, [PERSON] і [PERSON] сільська рада, ТзОВ «Землемір» як субєкти землеустрою не виконали належно обовязків, передбачених ст.ст. 19, 27,28, 55 і 56 закону «Про землеустрій» щодо здійснення контролю за правильним визначенням меж земельної ділянки на місцевості відповідно технічної документації, надання вихідної документації, дотримання законодавства, що регулює земельні відносини, а також відповідних норм і правил землеустрою при встановленні меж земельної ділянки в натурі, що призвело до спору і порушення прав іншого землевласника. Обираючи способи захисту прав [PERSON] на земельну ділянку, передбачених ст. 152 ЗК України, суд зважає на таке. Згідно з ст. 153 ч.1 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Рішенням [PERSON] сільської ради № 3 від 25.06.2015 р. слід визнати частково недійсним в частині накладення земельної ділянки [PERSON] на частку земельної ділянки [PERSON] площею співпадіння, зафіксованого в акті державного інспектора органу держгеокадастру на підставі п. «г» ч.3 ст. 152 ЗК України. Натомість вимоги позивача про повернення його земельної ділянки зайнятої [PERSON], суд визнає передчасними, тобто недоведеними належними доказами, з огляду на таке обґрунтування. Спеціалісти органу Держгеокадастру розяснили, що визначення конфігурації меж земельної ділянки за встановленою площею співпадіння земельних ділянок [PERSON] і [PERSON] (площа накладки) можлива за документами, складеними спеціалізованим (ліцензованим) землевпорядним підприємством, що надає послуги із землеустрою. На виконання вимог, передбачених ст..ст. 10,27,31, 143 ЦПК України, суд розяснив сторонам у справі право на призначення землевпорядної експертизи за їх клопотанням. Сторони цим правом не скористались. Ст.10 ч.3, ст. 60 ч.1 ЦПК України, передбачено, що кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст.61 цього Кодексу. Визначення конфігурації і меж земельної ділянки, яка підлягає поверненню землевласнику, з огляду на те, що земельні ділянки сторін розділяє пішохідна дорога, а також того, що на площі співпадіння є плодові дерева і ця площа огорожена огорожею, яка підлягає знесенню має значення для виконання рішення в частині позовних вимог про повернення земельної ділянки. [PERSON] не довів належними доказами ці вимоги, а тому підстав для застосування ст.152 ч.2, ч.3 п.п. «б» і «г» ЗК України за цими вимогами не має. Згідно з ст. 88 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору, пропорційно задоволеним вимогам (у межах суми 640) грн., слід покласти на відповідачів порівну із стягненням у користь позивача.

Outcome: partial