Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] при укладанні договору дарування від 05 лютого 2009 року за реєстровим № 103 протиправними у частині передачі в дар [PERSON] у власність надвірних споруд: літ. «В» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - гараж, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» - літня кухня, літ. «К» - сарай, літ. «Л» - гараж, літ. «У» - вбиральня, під. № 1-3, 5-7 - огородження, І - мостіння, що розташовані за адресою: [ADDRESS]; визнання договору дарування від 05 лютого 2009 року за реєстровим № 103 у частині передачі в дар [PERSON] у власність надвірних споруд: літ. «В» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - гараж, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» - літня кухня, літ. «К» - сарай, літ. «Л» - гараж, літ. «У» - вбиральня, під. № 1-3, 5-7 - огородження, І - мостіння, що розташовані за адресою: [ADDRESS], недійсним; визнання розрахунку часток будинку [ADDRESS], складеного КП «ОМБТІ та РОН» 11 вересня 2012 року у частині встановлення за [PERSON] фактичного користування: ? часткою сараїв під літ. «Ж», «В», «Д», «К», ? часткою гаражів під літ. «Е», «Л», ? часткою літньої кухні під літ. «З», ? часткою туалету під літ. «У», ? часткою мостіння під літ. «І», недійсним. Позивач посилається на те, що вона у 2002 році отримала у власність 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], загальна площа якого становить 45,9 кв.м., та надвірних споруд: літ. «В» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - гараж, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» - літня кухня, літ. «К» - сарай, літ. «Л» - гараж, літ. «У» - вбиральня, під. № 1-3, 5-7 - огородження, І - мостіння, які розташовані на земельній ділянці, площею 985 кв.м. Надалі, згідно з договором дарування від 05 лютого 2009 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 103, [PERSON] отримав у дар 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], загальна площа якого становить 45,9 кв.м., та надвірних споруд: літ. «В» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - гараж, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» - літня кухня, літ. «К» - сарай, літ. «Л» - гараж, літ. «У» - вбиральня, під. № 1-3, 5-7 - огородження, І - мостіння, які розташовані на земельній ділянці, площею 687 кв.м. На підставі отримання у дар зазначеного майна, [PERSON], звернувся до КП «ОМБТІ та РОН», яким 11 вересня 2012 року проведено розрахунок часток, згідно з яким у фактичному користуванні [PERSON] перебуває: ? частка сараїв під літ. «Ж», «В», «Д», «К», ? частка гаражів під літ. «Е», «Л», ? частка літньої кухні під літ. «З», ? частка туалету під літ. «У», ? частка мостіння під літ. «І». Позивач [PERSON] вважає дії з укладення договору дарування від 05 лютого 2009 року за реєстровим № 103, та проведення розрахунку часток 11 вересня 2012 року протиправними та такими, що порушують її право власності. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Відповідач приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вона при укладенні договору дарування від 05 лютого 2009 року за реєстровим № 103 діяла в межах Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», чинної станом на лютий 2009 року. [PERSON], згідно з договором дарування від 27 листопада 2002 року, отримала у дар 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], загальна площа якого становить 45,9 кв.м., та надвірних споруд: літ. «В» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - гараж, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» - літня кухня, літ. «К» - сарай, літ. «Л» - гараж, літ. «У» - вбиральня, під. № 1-3, 5-7 - огородження, І - мостіння, які розташовані на земельній ділянці, площею 985 кв.м., тому її заперечення щодо неправомірності дій нотаріуса при укладенні договору дарування та отриманні у власність [PERSON] 1/3 частки того ж майна є безпідставними, оскільки [PERSON] не є власником усього майна. Відповідач КП «ОМБТІ та РОН» заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що розрахунок часток об'єкту нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS], проведений 11 вересня 2012 року на підставі ухвали Київського районного суду міста Одеси про витребування доказів від 02 серпня 2012 року під час розгляду іншої цивільної справи, тому заперечення [PERSON] про незгоду з розрахунком мають бути викладені у апеляційній скарзі на рішення суду у іншій цивільній справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 27 листопада 2002 року [PERSON] подарував [PERSON] 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], складається з одного кам'яного будинку, загальною площею 45,9 кв. м., та надвірних споруд "В, Д , Ж, К"- сараї, "Е, Л"- гаражі, "З"- літня кухня, "У"-вбиральня, 1-3, 5-7 огородження, І - мощіння, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 6124. На підставі договору дарування від 05 лютого 2009 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], що складається з одного кам'яного будинку, загальною площею 45,9 кв. м. та надвірних споруд «В», «Д», «Ж» - сараї, «Е», «Л» - гаражі, «З» - літня кухня, № 1-3, 5-7 огородження, І- мощіння, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 103. Судом встановлено, що на самовільно збудовані будівлі, які складаються з: гаражів під літ. «Л», «Е», літньої кухні під літ. «З», сараїв під літ. «В», «Д», «Ж», «К», що знаходяться в користуванні для обслуговування частини житлового будинку [ADDRESS], ні у [PERSON], ні у [PERSON] права власності не було. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Розпорядженням виконавчого комітету Одеської міської ради Київської районної адміністрації за № 434 від 23 березня 2001 року було затверджено акт прийняття в експлуатацію зведених будівель, які складаються з: гаражів під літ. «Л», «Е», літньої кухні під літ. «З», сараїв під літ. «В», «Д», «Ж», «К», що знаходяться в користуванні для обслуговування частини житлового будинку [ADDRESS], який належав [PERSON] згідно зі свідоцтвом про право на спадщину від 09 грудня 1993 року, та [PERSON] - на підставі договору дарування від 05 березня 1960 року. Ні [PERSON], ні [PERSON] не оформляли і не мали права власності на вказані самовільні споруди, й по цей час право власності на ці будівлі не оформлене, жодними правовстановлюючими документами не підтверджується, тому не виникло й у сторін у справі. Згідно з п. 53, 58 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», чинної станом на лютий 2009 року, у договорі про відчуження власником спільної часткової власності належної йому частки майна, порядок володіння та користування конкретними його частинами може бути вказані лише за наявності відповідної угоди між учасниками спільної часткової власності про порядок володіння та користування майном, або за їх письмовою згодою чи за наявності судового рішення про порядок володіння та користування майном. Оскільки між співвласниками житлового будинку [ADDRESS], не було визначено порядок володіння та користування майном: (конкретними частинами), то у договорі дарування нотаріус [PERSON], згідно з Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», вірно зазначила ідеальну частку та характеристику усього будинку в цілому. На підставі ухвали Київського районного суду міста Одеси про витребування доказів від 02 серпня 2012 року, КП «ОМБТІ та РОН» 11 вересня 2012 року провело розрахунок часток об'єкту нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS], згідно з яким у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться в житловому будинку під літ. «А»: 2-1 житлова площа 6,6 кв.м., 2-2 житлова 8,2 кв.м., ІІ веранда 8,1 кв.м.; ? частка сараїв під літ. «Ж», «В», «Д», «К», ? частка гаражів під літ. «Е», «Л», ? частка літньої кухні під літ «З», ? частка туалету під літ. «У», 1/52 частка огорожі № 1, 4-6, ? частка мостіння «І», що складає ? частину домоволодіння. Згідно з п. 3.1, 3.3, 3.9 Інструкції «Про проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України за № 55 від 18 червня 2007 року, розрахунок часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об'єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам, за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Визначення розміру часток у єдиному майновому комплексі провадиться з урахуванням вартості всіх будинків, будівель і споруд, що розташовані за однією адресою та перебувають у власності всіх співвласників. Суд вважає, що розрахунок КП «ОМБТІ та РОН» часток домоволодіння від 11 вересня 2012 року проведено відповідно до Інструкції «Про проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна». Позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог про визнання дій приватного нотаріуса [PERSON] протиправними, визнання договору дарування від 05 лютого 2009 року за реєстровим № 103 недійним та визнання розрахунку часток будинку, проведеного КП «ОМБТІ та РОН» 11 вересня 2012 року, недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки порушень прав позивача не встановлено.

Outcome: dismissed