Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Альфа-Банк" (далі - ПАТ „Альфа-Банк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.03.2014 року між ПАТ „Альфа-Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 500467928, згідно умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 49997,78грн., яка в свою чергу зобов'язувалась повернути вказані кредитні кошти згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. У зв'язку з недотриманням [PERSON] зазначених умов договору, станом на 12.08.2015 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 37530,37 грн., з яких: 34913,57 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 436,18 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 580,62 грн. - комісія; 1 600,00 грн. - штраф. Однак, станом на дату подання даного позову до суду відповідачем не виконано умови кредитного договору, стягнення заборгованості за яким є предметом позовних вимог. Представник позивача ПАТ „Альфа-Банк" в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с. 28) Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суд не повідомила, заяв чи клопотань не надала. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14.03.2014 року між Публічним акціонерним товариством „Альфа-Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 500467928, відповідно до п. 2.1. якого Банк надає відповідачу [PERSON] кредит у сумі 49997,78 грн., відповідно до п.2.3. на строк до 17.03.2017 року, а відповідач в свою чергу зобов'язувалася прийняти, належним чином використати та повернути кредитні кошти та сплатити плату за користування кредитом у розмірі 17,99% річних відповідно до п. 2.2. даного договору та встановленого графіку повернення кредиту. (а.с. 5-11) Позивачем виконано умови кредитного договору № 500467928 від 14.03.2014 року та надано відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 49997,78 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку з 14.03.2014 року по 12.08.2015 року, копія якої долучена до матеріалів справи. (а.с. 16-17) Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. 25.08.2015 року у зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного № 500467928 від 14.03.2014 року позивачем ПАТ „Альфа-Банк" на адресу відповідача надіслано письмову вимогу про дострокове повернення кредиту в розмірі 37530,37 грн. (а.с.18, 19-22) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Як убачається з матеріалів справи, відповідачем порушено умови кредитного договору №500467928 від 14.03.2014 року в частині своєчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії та штрафу, у зв'язку з чим, станом на 12.08.2015 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 37530,37 грн., з яких: 34913,57 грн. -заборгованість за кредитом; 436,18 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 580,62 грн. - комісія; 1 600,00 грн. - штраф, що підтверджено наданими позивачем розрахунками заборгованості. (а.с. 15) Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №500467928 від 14.03.2014 року на загальну суму 37530,37 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 375,31 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved