Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

КС "СОЮЗ-ДНІПРО" звернулося із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 11 квітня 2014 року між КС "СОЮЗ-ДНІПРО", як кредитором, та [PERSON], як позичальником, був укладений кредитний договір №850/14. Згідно з умовами кредитного договору КС "СОЮЗ-ДНІПРО" надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 63900 грн. 00 коп., строком на 30 місяців з 11 квітня 2014 року по 10 жовтня 2016 року, а [PERSON] зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий [PERSON] 11 квітня 2014 року, що підтверджується видатковим касовим ордером №1943 від 11 квітня 2014 року на суму 63900 грн. Відповідно до умов Кредитного договору №850/14 від 11 квітня 2014 року [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 01 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк до 10 жовтня 2016 року. [PERSON] повинен був повернути 63900 грн. - суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів, відповідно п.4.1 Кредитного Договору із розрахунку 2,30% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування кредитом було нараховано 16112,08 грн. Проте, зобов'язання по кредитному договору не виконувались з червня 2015 року, тим самим був порушений запланований графік повернення кредиту. Тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувались відповідно до п.4.4 Кредитного договору за кожен день простроченого платежу, що склало 93671,35 грн. Станом на 30 листопада 2016 року сума кредиту відповідачами не повернута і залишок за кредитним договором складає 36096,86 грн. (розраховується як: 63900 грн. (сума кредиту) - 27803,14 грн. (фактично сплачено кредиту) = 36096,86 грн.). Відповідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості, борг складає: - залишок по кредиту - 36096,86 грн.; - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 94501,57 грн. (16112,08 + 93671,35 - 15281,86=94501,57 грн.), тобто заборгованість становить: 130598 грн. 43 коп. Відповідно до свідоцтва про смерть від 18.01.2015 року, позичальник за Кредитним договором №850/14 від 11.04.2014 року, [PERSON] помер. Згідно з доказами, які були витребувані у приватного нотаріуса Кравчук С.В., спадщину після смерті [PERSON] отримали його доньки - [PERSON] та [PERSON] Отже, зобов'язання по погашенню заборгованості переходить до спадкоємців [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] Дослідивши заяви [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини, стало відомо, що [PERSON] прийняла спадщину 06.06.2015 року, а [PERSON] - 29.05.2015 року. Проте, на даний час спадкоємці [PERSON] не повідомили КС "СОЮЗ-ДНІПРО" про отримання спадщини. Кредитна спілка "СОЮЗ-ДНІПРО" направляла до [PERSON], [PERSON], [PERSON] письмові вимоги про погашення заборгованості, в тому числі, як до спадкоємців. Однак, 22.09.2015 року від [PERSON] надійшла відповідь, в якій вона вказувала, що не отримала в спадщину від [PERSON] ніякого майна, чим ввела в оману КС "СОЮЗ-ДНІПРО" та порушила норми чинного законодавства. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Кредитною спілкою по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, був укладений Договір поруки №850/14 від 11 квітня 2014 року Кредитною спілкою (Кредитором за Договором поруки), [PERSON] (Позичальником за Договором поруки) та Співвідповідачами (Поручителями за Договором поруки). Відповідно до умов Договору Поруки, відповідачі прийняли на себе зобов'язання перед Кредитною спілкою відповідати у повному обсязі по зобов'язанням [PERSON], визначених Кредитним договором. Оскільки співвідповідачі згідно з договором поруки №850/14 від 11 квітня 2014 року є солідарними боржниками, то вимоги крединої спілки є цілком законні та не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до п.2.1 Договору поруки відповідальність Поручителів наступає в разі, коли [PERSON] (Позичальник за Договором поруки) не виконує та/або неналежним чином виконує свої зобов'язання за кредитним Договором з будь-якої причини, в тому числі смерті. Пуктом 2.2 Договору поруки встановлюється, що Позичальник ([PERSON]) та співвідповідачі за Договором поруки, відповідають в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, сплату процентів за його користування, за оплату додаткових процентів, а також погашення збитків, які поніс Кредитор через невиконання або неналежне виконання Позичальником ([PERSON]) умов Договору кредиту. Посилаючись на норми ст.ст.212, 526, 527, 541, 543, 553-555, 611, 651, 1054, 1281, 1282 ЦК України та враховуючи вищевикладене, позивач прохає стягнути на його користь солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №850/14 від 11 квітня 2014 року, укладеного між КС "СОЮЗ-ДНІПРО" та [PERSON], в загальній сумі 130598 грн. 43 коп., а також судові витрати. Відповідач за первісним позовом [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до КС "СОЮЗ-ДНІПРО" про визнання кредитного договору недійсним. На обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що в провадженні суду перебуває цивільна справа КС "СОЮЗ-ДНІПРО" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Вимоги КС "СОЮЗ-ДНІПРО" базуються на кредитному договорі №850/14 від 11.04.2014 року, укладеному між КС "СОЮЗ-ДНІПРО" та [PERSON] Він заперечує той факт, що [PERSON] підписував кредитний договір №850/14 від 11.04.2014 року між КС "СОЮЗ-ДНІПРО" та [PERSON] Підпис на договрі не є підписом [PERSON] Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів установи мають право лише на підставі відповідної ліцензії. КС "СОЮЗ-Дніпро" не надало відповідної ліцензії щодо права надавати фінансові кредити, тому вважає що вказана ліцензія у Кредитної спілки відсутня. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст.203, 215 ЦК України, прохає визнати кредитний договір №850/14 від 11.04.2014 року, укладений між КС "СОЮЗ-ДНІПРО" та [PERSON] недійсним, та стягнути з КС "СОЮЗ-ДНІПРО" судовий збір. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом КС "СЮЗ-ДНІПРО" [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав повністю, обгрунтовуючи наступним. Вважає, що при ухваленні судового рішення суд повинен надати належну оцінку всім доказам, які маються в матеріалах справи з урахуванням всіх фактичних обставин справи, а саме того, що на сьогоднішній момент позичальник за кредитним договором [PERSON] помер та не вбачається можливим безпосередньо в нього дізнатися певні обставини і факти. В матеріалах справи маються письмові докази від [PERSON], [PERSON], а саме: заява про надання розстрочки або кредитних канікул від 14.08.2015 року та заява про надання розстрочки або кредитних канікул від 22.09.2015 року, письмові пояснення від 20.08.2015 року, які були надані [PERSON] до Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в яких вказано, що він [PERSON] уклав Договір поруки, за яким поручився за виконання кредитного договору, підписаного [PERSON] з КС "СОЮЗ-ДНІПРО". Весь термін дії договору позичальник [PERSON] сумлінно виконував свої договірні зобов'язання та у зв'язку із значним зниженням його прибутків, він не може гарантувати виконання кредиту, так як весь час допомагав [PERSON] його сплачувати. Тобто кредит вони сплачували разом. Аналогічні документи є також від дочки померлого позичальника [PERSON] - [PERSON] Посилаючись на вимоги ст.ст.206, 263 ЦПК України та враховуючи, що в матеріалах цивільної справи маються відповідні письмові докази, а саме заяви від відповідачів, якими вони по суті визнають факт укладення та підписання кредитного договору [PERSON], який помер, то вважає, що суд повинен надати належну оцінку даним письмовим доказам та врахувати їх при винесенні судового рішення. При цьому, щодо проведеної судової почеркознавчої експертизи, то вважає, що її висновки не мають для суду наперед встановленого значення, а повинні буди досліджені судом у сукупності із іншими доказами по справі. Також, вважає, що висновки судової почеркознавчої експертизи не дають категоричної відповіді на поставлені питання, в експертизі зазначено про ймовірність того, що договір підписувався не [PERSON], а іншою особою. На дослідження експерту були представлені обмежене коло документів, які за часом не відповідають моменту укладення спірного кредитного договору. Більш того, питання про проведення судової почеркознавчої ексертизи ставилось у суді першої інстанції і раніше і тоді також була винесеня ухвала про проведення судової почеркознавчої експертизи, але провести експерт її не зміг у зв'язку з обмеженим колом представлених документів, а потім вже через деякий проміжок часу інший екпсерт провів таку експертизу, в якій зробив не однозначний та суперечливий висновок про ймовірність підпису на документах, експертиза була зроблена із помилками та в результаті чого була повернута експерту для усунення недоліків. Таким чином, вважають, що суд повинен критично оцінити дану судову експертизу, так як вона не дає категоричної відповіді на поставлені питання, зроблений висновок протирічить іншим письмовим доказам по справі, які підтверджують факт укладення, підписання та виконання умов кредитного договору. Також, щодо зустрічного позову, то вважає, що в його задоволенні слід відмовити, так як кредитний договір №850/14 від 11.04.2014 року, укладений між КС "СОЮЗ-ДНІПРО" та [PERSON], який прохають визнати недійсним, взагалі не укладався, а тому визнати недійсним договір, якого взагалі в природі між вказаними сторонами не існує, не вбачається можливим. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіславши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги за первісним позовом не визнають та вважають, що в його задоволенні слід відмовити на підставі встановлених експертом фактів та позовні вимоги за зустрічним позовом підтримують повністю та прохають їх задовольнити. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіславши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги за первісним позовом не визнають та підтримують вимоги за зустрічним позовом. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в суді, причини невяки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутність суду не надіслала. Старший судовий експерт лабораторії криміналістичних досліджень Дніпропетровського НДІСЕ [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що для проведення дослідження були надані вільні зразки, які сумніву не викликали. За часом надані зразки є максимально наближеними до дати укладення договору, що відповідає вимог методичних рекомендацій щодо проведення судових почеркознавчих експертиз. Матеріалу для складення експертом висновку було надано достатньо. Дійсно підпис може змінюватися, але не в бік покращення, а в даному випадку в бік покращення, що і призвело до висновку, що досліджуваний підпис не є підписом [PERSON] Встановити розбіжні ознаки у більшому об'ємі та відповісти на питання в категоричній формі, експерту не надається за можливе, у зв'язку з відносною простотою почеркового об'єкту. Суд, заслухавши думку представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом КС "СЮЗ-ДНІПРО" [PERSON], пояснення судового експерта, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що позивачем надано до позовної заяви кредитний договір від 11 квітня 2014 року №850/14 між КС "СОЮЗ-ДНІПРО", як кредитором, та [PERSON] (Т.1, а.с.5, 6). Згідно з умовами даного кредитного договору КС "СОЮЗ-ДНІПРО" ніби-то надала [PERSON] кредитні кошти в сумі 63900 грн. 00 коп., строком на 30 місяців з 11 квітня 2014 року по 10 жовтня 2016 року, а [PERSON] зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит ніби-то був отриманий, як вказано у видатковому касовому ордері №1943 від 11 квітня 2014 року, [PERSON] в сумі 63900 грн. (а.с.9). Відповідно до умов Кредитного договору №850/14 від 11 квітня 2014 року ніби-то [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 01 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк до 10 жовтня 2016 року. Відповідно до актового запису про смерть від 20.01.2015 року №33 та свідоцтва про смерть серії І-КИ №602266, 18.01.2015 року вказаний в кредитному договорі позичальник за Кредитним договором №850/14 від 11.04.2014 року, [PERSON] помер (Т.1, а.с.116, 122). В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Кредитною спілкою по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, був укладений Договір поруки №850/14 від 11 квітня 2014 року Кредитною спілкою (Кредитором за Договором поруки), [PERSON] (Позичальником за Договором поруки) та співвідповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (Поручителями за Договором поруки) (Т.1, а.с.7, 8). Відповідно до умов Договору Поруки, відповідачі прийняли на себе зобов'язання перед Кредитною спілкою відповідати у повному обсязі по зобов'язанням [PERSON], визначених Кредитним договором. При цьому, відповідно до копії спадкової справи після померлого 18.01.2015 року [PERSON], спадщину після померлого прийняли [PERSON] та [PERSON] (Т.1, а.с.150-171). Проте, зобов'язання по кредитному договору не виконувались з червня 2015 року, тим самим був порушений запланований графік повернення кредиту, а тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувались відповідно до п.4.4 Кредитного договору за кожен день простроченого платежу, що склало 93671,35 грн. Станом на 30 листопада 2016 року сума кредиту не повернута і залишок за кредитом складає 36096,86 грн. (розраховується як: 63900 грн. (сума кредиту) - 27803,14 грн. (фактично сплачено кредиту) = 36096,86 грн.). Відповідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості, борг складає: - залишок по кредиту - 36096,86 грн.; - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 94501,57 грн. (16112,08 + 93671,35 - 15281,86=94501,57 грн.), тобто заборгованість становить: 130598 грн. 43 коп. (Т.3, а.с.46). Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. У абзаці 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Рішення суду першої інстанції містить вичерпний висновок, що відповідає встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч.1 ст.626, ст.629 ЦК України договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, й який є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 2 ст.208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, у ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто процесуальними нормами встановлено обов'язок учасників справи доказувати обставини при невизнані або оспорюванні них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Предметом доказування у даному спорі є факт наявності боргових зобов'язань між сторонами та отримання грошових коштів за кредитним договором №850/14 від 11.04.2014 року. Як передбачено ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При розгляді справи була проведена судова почеркознавча експертиза для з'ясування питання щодо дійсності виконання підпису позичальником [PERSON] на заяві про вступ до кредитної спілки, на видатковому ордері, на заяві про видачу кредитних коштів та на кредитному договорі, з наданням експерту вільних зразків підпису [PERSON] Так, відповідно до висновку експерта №5091-17 від 09.01.2018 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз були зроблені висновки про те, що підпис від імені [PERSON] в заяві-анкеті від 03.06.2013 про вступ до кредитної спілки, в графі "підпис одержувача" видаткового касового ордеру №1943 від 11.04.2014, в заяві від 02.04.2014 про видачу кредитних коштів, в кредитному договорі №850/14 від 11.04.2014 - ймовірно виконаний не [PERSON], а іншою особою. Як вбачається з досліджуваної частини вищезазначеного висновку виявлені розбіжні ознаки суттєві, стійкі, але за наявністю збіжних ознак почерку, у сукупності своїй достатні лише для вірогідного висновку про виконання досліджуваних підписів не [PERSON], а іншою особою. Виявлені збіжні ознаки, характеризують найбільш загальні ознаки почерку. Встановити розбіжні ознаки у більшому об'ємі та відповісти на питання в категоричній формі, експерту не надається за можливе, у зв'язку з відносною простотою почеркового об'єкту та обмеженою кількістю порівняльного матеріалу (Т.3, а.с.126-132). Згідно ч.1 ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Як роз'яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 25 травня 1998 року № 15, при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об'єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з'ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, суд приймає до уваги висновок судово-почеркознавчої експертизи №5091-17 від 09.01.2018 року, даний висновок відповідає встановленим вимогам чинного законодавства, є чітким та обґрунтованим, тому є належним та допустимим доказом по даній справі. При цьому, суд критично оцінює посилання представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом КС "СОЮЗ-ДНІПРО" [PERSON] на підтвердження факту укладення кредитного договору та отримання грошових коштів за ним [PERSON], на наявність в матеріалах справи письмових пояснень від [PERSON] та [PERSON], які були подані ними до Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області в ході розгляду їх заяви по факту погрози фізичною розправою з боку працівників кредитної спілки (Т.2, а.с.66-75), в яких останніми підтверджується факт укладення ними договору поруки по зобов'язаннях [PERSON] за кредитним договором та факт оформлення кредиту [PERSON] Проте, сам факт укладення [PERSON] та [PERSON] договору поруки за кредитними зобов'язаннями [PERSON] та письмові заяви, надані ними в ході розгляду їх заяви до Царичанського РВ, не можуть підтверджувати ту обставниу, що останні знали або могли знати, що підпис на заяві про вступ до кредитної спілки, на видатковому ордері, на заяві про видачу кредитних коштів та на кредитному договорі вчинений не [PERSON], а іншою особою. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність в судовому засіданні представником позивача за первісним позовом та зустрічним позовом КС "СОЮЗ-ДНІПРО" [PERSON] боргових зобов'язань між сторонами по справі за первісним позовом, тобто, що за Кредитним договором №850/14 від 14.04.2014 року згідно якого наявна заборгованість в розмірі 130598,43 грн. повинні відповідати [PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON], оскільки в судовому засіданні встановлено, що кредитний договір між КС "СОЮЗ-ДНІПРО" та [PERSON] не був укладений, так як [PERSON] не був підписаний, що підтверджується висновком експерта №5091-17 від 09.01.2018 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, а тому і зобов'язання за договром поруки також відсутні, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог первісного позову слід відмовити у повному обсязі. При цьому, щодо позовних вимог за зустрічним позовом, то як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи Кредитний договір №850/14 від 14.04.2014 року між КС "СОЮЗ-ДНІПРО" та [PERSON] не укладався, тобто в даному випадку відсутній предмет спору, а тому в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити повністю. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові - покладається на позивача. Таким чином, судовий збір за первісним позовом слід залишити за позивачем за первісним позовом - КС "СОЮЗ-ДНІПРО", та судовий збір за зустрічним позовом слід залишити за позивачем [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed