Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Представник ТОВ «Служба швидкого кредитування» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу. В позовній заяві зазначено, що 21.09.2012 року [PERSON] уклала з ТОВ "Служба швидкого кредитування" Кредитний договір № 18035 та отримала кредит в розмірі 300,00 гривень. Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору [PERSON] зобов'язана повернути отримані грошові кошти в розмірі 300,00 грн. а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 84,00 грн., що разом складає 384,00 грн., у строк до 04.10.2012 року. 21.09.2012 року [PERSON] уклала з Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба швидкого кредитування" Договір поруки, відповідно до умов якого зобов'язалася перед Позивачем відповідати за виконання [PERSON], усіх її зобов'язань перед Позивачем, що виникли з Кредитного договору №18035 від 21.09.2012 , укладеного між Позивачем та [PERSON]. [PERSON] забезпечує виконання зобов'язання [PERSON] частково. Передбачена Договором відповідальність [PERSON] перед Позивачем обмежується загальною сумою 50,00 гривень. В порушення договірних умов [PERSON] станом на 28.08.2015 року не виконує свої зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 300,00 грн. а також сплати процентів за користування кредитом. В звязку з чим, сума заборгованості разом із процентами та пенею станом на 28.08.2015 року становить 8 509,44 гривень. В звязку з вищевикладеним ТОВ «Служба швидкого кредитування» просить суд стягнути з [PERSON] 50,00 гривень, з [PERSON] 8\~459,44 гривень, в тому числі 300,00 гривень основного боргу; 84,00 гривень проценти за договором; 8\~125,44 гривень пеня за договором, за винятком 50,00 гривень сума відповідальності [PERSON] на їх користь суму боргу, а також судові витрати повязані зі зверненням до суду в розмірі 243,60 гривень в солідарному порядку. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачів про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідачів, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав: Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, ст.. 131 ЦПК України передбачає, що сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Статтями 525 527 ЦК України передбачається, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи те, що між Сторонами був укладений письмовий договір, то при його виконанні, Сторони зобов'язані виконувати умови Договору та дотримуватися відповідних норм цивільного законодавства України. Відповідно до ст.ст. 615, 625 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що 21.09.2012 року [PERSON] уклала з ТОВ "Служба швидкого кредитування" Кредитний договір № 18035 та отримала кредит в розмірі 300,00 гривень (а.с.9-10). Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору [PERSON] зобов'язана повернути отримані грошові кошти в розмірі 300,00 грн. а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 84,00 грн., що разом складає 384,00 грн., у строк до 04.10.2012 року. В порушення договірних умов [PERSON] станом на 28.08.2015 року не виконує свої зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 300,00 грн. а також сплати процентів за користування кредитом. В звязку з чим, сума заборгованості разом із процентами та пенею станом на 28.08.2015 року становить 8 509,44 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.13-31). 21.09.2012 року [PERSON] уклала з Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба швидкого кредитування" Договір поруки, відповідно до умов якого зобов'язалася перед Позивачем відповідати за виконання [PERSON], усіх її зобов'язань перед Позивачем, що виникли з Кредитного договору №18035 від 21.09.2012 , укладеного між Позивачем та [PERSON] (а.с.5-6). Згідно зі ст.. 554 ЦК України, при порушені боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тім же обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно умов Договору поруки [PERSON] забезпечує виконання зобов'язання [PERSON] частково. Передбачена Договором відповідальність [PERSON] перед Позивачем обмежується загальною сумою 50,00 гривень (п.1.3 Договору поруки). Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] 50,00 гривень, з [PERSON] 8\~459,44 гривень, в тому числі 300,00 гривень основного боргу; 84,00 гривень проценти за договором; 8\~125,44 гривень пеня за договором, за винятком 50,00 гривень сума відповідальності [PERSON]. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачені витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок в солідарному порядку.

Outcome: approved