Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2013 року. Мають двох синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Починаючи з 2018 року однією сім"єю не проживають, оскільки втрачено почуття любові та поваги, що негативно впливає на виховання дітей. Вважає збереження сім"ї неможливим. Сторони до зали судових засідань не прибули . Позвач надав заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Строку для примирення не потребує та зазначає, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а між ними склались взаємини, які суперечать наведеним принципам та його інтересам. Наголошує на тому, що позов про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, вважає примирення неможливим. Судовий збір у розмірі 768,40 гривень, сплачений ним за подання даного позову, просить залишити за його рахунок. Відповідачу судові повістки із викликом до суду надсилались рекомендованою поштою із повідомленнями за адресою її реєстрації, однак адресат кореспонденцію не отримує, конверти повернуті поштовим відділенням за закінченням строків зберігання. Відповідач до суду не прибула, відзиву на позов не надала, будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 17 серпня 2018 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 987. Доводи позивача про те, що вони з відповідачкою мають двох синів, не знайшли свого підтвердження наданими доказами, адже згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком останнього є [PERSON] , матір"ю - [PERSON] . Доказів того, що [PERSON] та [PERSON] - одна й та сама особа, суду не надано. Також встановлено, що сторони мають сина - Суд не знаходить підстав піддавати сумніву наведене твердження; згідно формуляра Відділу реєстрації актів цивільного стану м. Ерленбах-ам-Майн, Баварія, виданого 25 березня 2017 року щодо народження [PERSON] , [INFO] , у графі 8 "Батько" міститься прочерк, у графі 9 "Мати" зазначено [PERSON] . За положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ч.1 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із доводів позову вбачається, що подружні стосунки між сторонами не підтримуються з початку 2018 року та припинені з причини втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згоден, вважає відновлення сімейних відносин неможливим. Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд позбавлений можливості з"ясувати бажання відповідача щодо відновлення свого дошлюбного прізвища, аджже остання до суду не прибула, а тому вважає, що відповідач і надалі іменуватися прізвищем [PERSON] . Суд також враховує бажання позивача залишити сплаченим ним судовий збір у розмірі 768,40 гривень за його рахунок. На підставі наведеного,

Outcome: approved