Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01 серпня 2016 року прийнятий на посаду лікаря-педіатра без категорії до Державного підприємства України "Міжнародний дитячий центр "Артек". Наказом №238-В від 16 липня 2018 року до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України (за прогули без поважних причин) і в цей же день наказом №918-к/тр він був звільнений із займаної посади з 22 січня 2018 року, згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Вважав звільнення з посади лікаря-педіатра без категорії незаконним та безпідставним, оскільки він, з 23 лютого по 07 березня 2018 року включно, а також з 23 березня по 02 квітня 2018 року включно перебував на лікарняному, про робочі дні його несвоєчасно повідомляв смс-повідомленнями головний лікар медичного центру МДЦ "Артек" [PERSON], а з квітня 2018 року взагалі перестав сповіщати його про робочі дні та виключив з графіку роботи, вимагаючи написати заяву про звільнення. Тому просив визнати незаконними та скасувати наказ №238-В від 16 липня 2018 року ДП України "Міжнародний дитячий центр "Артек" про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України та наказ №918-к/тр від 16 липня 2018 року ДП України "Міжнародний дитячий центр "Артек" про припинення трудового договору на підставі п.4 ст.40 КЗпП України; поновити його на посаді лікаря-педіатра без категорії з 22 січня 2018 року на ДП України "Міжнародний дитячий центр "Артек" та стягнути з ДП України "Міжнародний дитячий центр "Артек" заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 22 січня 2018 року по дату ухвалення судового рішення та моральну шкоду в сумі 5000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, викладене підтвердили. Представники відповідача - Державного підприємства України "Міжнародний дитячий центр "Артек" [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували. Пояснили, що відповідно до п.2 статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Наказом №238-В від 16 липня 2018 року до [PERSON] за грубе порушення трудової дисципліни застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи за п.4 статті 40 КЗпП України (за прогули без поважних причин) і на підставі наказу №918-к/тр від 16 липня 2018 року його звільнено із займаної просади на підставі п.4 ст.40 КЗпП України, з 22 січня 2018 року, оскільки він 23 та 26 лютого 2018 року був відсутній на чергуванні. ДПУ "МДЦ "Артек" листом від 21 березня 2018 року №146 направило позивачу графік виходу на роботу у березні 2018 року, однак вищевказаний лист повернутий ДПУ "МДЦ "Артек", у зв'язку із закінченням терміну зберігання. 11 травня 2018 року під час зустрічі адміністрації ДПУ "МДЦ "Артек" з [PERSON], останній повідомив, що причиною відсутності його на робочому місці є те, що його не влаштовує графік роботи, який йому пропонують, оскільки він бажає працювати у вихідні або святкові дні. Представник [PERSON] в судовому засіданні також пояснив, що працівників про графік виходу на роботу, як правило, повідомляли шляхом ознайомлення з графіком в останні дні місяця, що передував місяцю щодо якого встановлено графік. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача. дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що з 01 серпня 2016 року позивач прийнятий на роботу в Державне підприємство України "Міжнародний дитячий центр "Артек" на посаду лікаря-педіатра без категорії, що підтверджується копією наказу №338-к/тр (а.с.29) та визнається сторонами. Наказом №238-В (а.с.5) [PERSON] притягнутий до дисциплінарної відповідальності за прогули без поважних причин (23, 24, 26, 27 лютого; 23, 24, 26, 28, 29, 31 березня; 3, 4, 11, 12, 18, 19, 23 квітня; 6, 7, 11, 12, 20, 21, 28, 29 травня; 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22 червня; 3, 4, 6, 7, 9, 10 липня) Головному лікарю медичного центру [PERSON] у табелі обліку робочого часу [PERSON] дні з 23 лютого по 16 липня 2018 року позначити як прогули. Бухгалтеру [PERSON] заробітну плату за робочі дні з 23 лютого по 16 липня 2018 року [PERSON] не нараховувати. За грубе порушення трудової дисципліни застосувати до [PERSON] лікаря-педіатра без категорії медичного центру,за пунктом 2 статті 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України (за прогули без поважних причин) Наказом №918-к/тр про припинення трудового договору (а.с.6) [PERSON] з 22 січня 2018 року звільнений з посади лікаря-педіатра без категорії згідно п.4 ст.40 КЗпП, прогул без поважних причин. Частиною 6 статті 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу без поважних причин. Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці. Відповідно до ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи з зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ч.2 ст.47 КЗпП України у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. В судовому засіданні встановлено, що позивач працював за встановленими графіками роботи, однак з 23 лютого по 07 березня 2018 року та з 23 березня по 02 квітня 2018 року перебував на лікуванні, про графіки роботи на лютий-липень 2018 року повідомлений не був, належних та допустимих доказів, що спростовують посилання позивача на вказані обставини відповідачем не надані. За вказаних обставин підстав вважати, що позивачем були допущені прогули протягом лютого-липня 2018 року не вбачається. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на лист №146 (а.с.37-40), як на підтвердження належного повідомлення позивача про робочі дні у березні 2018 року, оскільки вказаний лист направлений 21 березня 2018 року, відповідно до нього позивач мав вийти на чергування 23, 26, 27, 28, 31 березня 2018 року, вказаний лист позивачем отриманий не був. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати незаконними та скасувати наказ №238-В від 16 липня 2018 року Державного підприємства України "Міжнародний дитячий центр "Артек" про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи за п.4 ст. 40 КЗпП України та наказ №918-к/тр від 16 липня 2018 року Державного підприємства України "Міжнародний дитячий центр "Артек" про припинення трудового договору на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України та поновити [PERSON] на посаді лікаря-педіатра без категорії з 22 січня 2018 року на Державному підприємстві України "Міжнародний дитячий центр "Артек". Відповідно до ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи, що середньомісячна заробітна плата за останні два місяці, що передували звільненню складала 2760,45 грн., середньоденна заробітна плата позивача складала 131,45 грн., вимушеним прогулом являється період з 16 липня 2018 року по 10 грудня 2018 року, то сума, що підлягає стягненню становить 13276,45 грн. (11 робочих днів липня 2018 року х 131, 45 грн, 4 місяці (серпень-листопад) х 2760,40 грн., 6 робочих днів грудня х 131,45 грн.). При цьому необхідно зазначити, що період з 22 січня 2018 року по 16 липня 2018 року, на думку суду не являється вимушеним прогулом, оскільки позивач рахувався таким, який працює у відповідача, однак не виконував свої трудові обов'язки у зв'язку з не доведенням до нього графіку їх виконання, а відтак зазначений період не є вимушеним прогулом. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000 гривень, на відшкодування моральної шкоди, оскільки неправомірним звільненням та накладенням дисциплінарного стягнення позивачу заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 2819,20 гривень (704,8 грн. (ставка судового збору, що повинна була сплачена позивачем) х 4 позовні вимоги).

Outcome: partial