Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

15 липня 2020 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини. 28 червня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Сімпл Мані» та [PERSON] було укладено кредитний договір № SM-00019397. 29.05.2019 року між ТОВ «Сімпл Мані» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20190529, у відповідності до умов якого ТОВ «Сімпл Мані»\~ відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (загальна сума кредиту), плату за кредитом (щомісячні та річні проценти), неустойки у вигляді штрафу за порушення клієнтом строку погашення (повернення) кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу, передбачених кредитним договором, та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Сімпл Мані». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 20190529 від 29.05.2019 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24285,80 грн., з яких: - 13650,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6535,68 грн. сума заборгованості за комісіями (щомісячний процент); - 00,12 грн. сума заборгованості за процентами; - 4100,00 грн. сума заборгованості за пенею. Згідно п. 1.2 договору факторингу, перехід від ТОВ «Сімпл Мані» до ТОВ "ФК "ЄАПБ" прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, згідно додатку № 2, після чого ТОВ "ФК "ЄАПБ" стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Згідно п. 2.1.7 договору факторингу, ТОВ «Сімпл Мані» заявляє, гарантує і зобов`язується на користь фактора, що на момент укладення цього договору, право вимоги, яке відступається за цим договором, не перебуває в заставі, дійсно має місце заборгованість боржників перед ТОВ «Сімпл Мані», що ця заборгованість виникла на законних підставах (незалежно від наявності факту прострочки зобов`язань з боку боржників, але за наявності законних підстав для стягнення заборгованості), що вона повністю не погашена, не прощена, не стягнена, а також, що права вимоги повернення заборгованості по боржникам не відступлені ТОВ «Сімпл Мані» третім особам, ТОВ «Сімпл Мані» не укладено угод про заміну зобов`язань по поверненню такої заборгованості іншими зобов`язаннями. На виконання п. 1.3 договору факторингу, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти, від імені ТОВ «Сімпл Мані» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. На вимогу п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, та з метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних, разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ТОВ «Сімпл Мані», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до п. 3.9 договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, право вимоги щодо яких перейшло ТОВ "ФК "ЄАПБ", органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, ТОВ «Сімпл Мані» зобов`язаний перерахувати ці кошти ТОВ "ФК "ЄАПБ" протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок ТОВ "ФК "ЄАПБ", вказаний в розділі 10 даного договору. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок попереднього кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ" та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.05.2019 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № SM-00019397 від 28 червня 2018 року в сумі 24285,8 грн. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості в розмірі 24285,80\~ грн. та судового збору в розмірі 2102,00 грн. (а.с. 1-2). Ухвалою судді від 29 липня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 41-42). В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Гостєва Євгенія Вікторівна, яка діє на підставі довіреності від 14.01.2020 року (а.с. 57), не з`явилась, надіслала клопотання, яке зареєстроване судом 19.10.2020 року за вх. № 39997 про розгляд справи у її відсутность, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 56). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчиненням іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] про слухання справи, яке було призначено на 28 жовтня 2020 року був повідомлений завчасно, у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. З боку відповідача [PERSON] жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Також, не надходив і відзив на позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явились в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року постановлено провести розгляд справи в заочному порядку. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.\~ Встановлено, що 28 червня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Сімпл Мані» та [PERSON] було укладено кредитний договір № SM-00019397. 29.05.2019 року між ТОВ «Сімпл Мані» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20190529, у відповідності до умов якого ТОВ «Сімпл Мані»\~ відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (загальна сума кредиту), плату за кредитом (щомісячні та річні проценти), неустойки у вигляді штрафу за порушення клієнтом строку погашення (повернення) кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу, передбачених кредитним договором, та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Сімпл Мані». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 20190529 від 29.05.2019 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24285,80 грн., з яких: - 13650,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6535,68 грн. сума заборгованості за комісіями (щомісячний процент); - 00,12 грн. сума заборгованості за процентами; - 4100,00 грн. сума заборгованості за пенею. Згідно п. 1.2 договору факторингу, перехід від ТОВ «Сімпл Мані» до ТОВ "ФК "ЄАПБ" прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, згідно додатку № 2, після чого ТОВ "ФК "ЄАПБ" стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Згідно п. 2.1.7 договору факторингу, ТОВ «Сімпл Мані» заявляє, гарантує і зобов`язується на користь фактора, що на момент укладення цього договору, право вимоги, яке відступається за цим договором, не перебуває в заставі, дійсно має місце заборгованість боржників перед ТОВ «Сімпл Мані», що ця заборгованість виникла на законних підставах (незалежно від наявності факту прострочки зобов`язань з боку боржників, але за наявності законних підстав для стягнення заборгованості), що вона повністю не погашена, не прощена, не стягнена, а також, що права вимоги повернення заборгованості по боржникам не відступлені ТОВ «Сімпл Мані» третім особам, ТОВ «Сімпл Мані» не укладено угод про заміну зобов`язань по поверненню такої заборгованості іншими зобов`язаннями. На виконання п. 1.3 договору факторингу, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти, від імені ТОВ «Сімпл Мані» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. На вимогу п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, та з метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних, разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі. не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ТОВ «Сімпл Мані», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до п. 3.9 договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, право вимоги щодо яких перейшло ТОВ "ФК "ЄАПБ", органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, ТОВ «Сімпл Мані» зобов`язаний перерахувати ці кошти ТОВ "ФК "ЄАПБ" протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок ТОВ "ФК "ЄАПБ", вказаний в розділі 10 даного договору. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок попереднього кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ" та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 29.05.2019 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання договору № SM-00019397 від 28 червня 2018 року на отримання кредиту свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього. Вказаний договір на отримання кредиту (кредитний договір) був прочитаний та підписаний сторонами. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Встановлено, що відповідач порушив умови договору та має заборгованість в сумі 24285,80 гривень, з якої: сума заборгованості за основною сумою боргу 13650,00 грн., сума заборгованості за комісіями (щомісячний процент) 6535,68 грн., сума заборгованості за процентами 00,12 грн., сума заборгованості за пенею 4100,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості\~ (а.с. 26). Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановлений законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на законі, а з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за договором у сумі 24285,80 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у сумі 2102,00 гривень, понесення яких документально підтверджено (а.с. 4). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved