Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У квітні 2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (далі по тексту - ТОВ "Євро-Реконструкція", позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачі) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції в загальній сумі 8 293,20 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідачі зареєстровані у [ADDRESS], а позивач надає для зазначеного будинку послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі з жовтня 2014 р. не вносили плату за отримані послуги централізованого опалення, що обумовило виникнення заборгованості в розмірі 6 658,30 грн. Відповідачі як боржники, що прострочили виконання грошового зобов'язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов'язані сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 1 398,94 грн. та трьох процентів річних в сумі 235,96 грн. Під час розгляду справи позивач відмовився від вимог до [PERSON] та [PERSON] та підтримав вимоги лише до [PERSON] Від представника позивача Якуб Г.О. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження та місце роботи якої невідоме, викликалась в суд в порядку, встановленому ч. 9 ст. 74 ЦПК України (в редакції Закону України від 18.03.2004 № 1618-IV), - через оголошення у пресі, проте в судове засідання вона не з'явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. За інформацією комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. ТОВ "Євро-Реконструкція" має ліцензію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на постачання теплової енергії (а. с. 23), і надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води для вищевказаного будинку, що підтверджується затвердженим Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією Переліком (а.с. 14-17). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що з жовтня 2014 р. [PERSON] не вносить плату за отримані послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим станом на 01.12.2016 утворилась заборгованість в розмірі 6 658,30 грн. (а. с. 6, 7). За приписами статей 319, 322 ЦК України власність зобов'язує, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV). Підпункти 1, 10 пункту 1 частини 1 статті 1 Закону № 1875-IV дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами статті 20 Закону № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на комунальні послуги, які надаються позивачем, формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». З огляду на те, що зобов'язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг в даному випадку на вирішення справи не впливає і не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13). Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] не виконала грошове зобов'язання, а отже вона відповідно до положень статті 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданими позивачем розрахунками за період з жовтня 2014 р. по грудень 2016 р. його втрати від інфляції склали 1 398,94 грн., а три проценти річних від простроченої суми за вказаний період становлять 235,96 грн. Оскільки відповідач добровільно не виконує зобов'язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1 600 грн. та витрат на опублікування оголошення у пресі в сумі 1 186,56 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved