Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив суд визнати такими, що відповідачем - Публічним акціонерним товариством "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" не є виконаними, умови Галузевих угод між Міністерством промислової політики, добровільними виробничими об'єднаннями і ЦК профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України на 1996 - 1999 роки, Галузевій угоди між Міністерством промислової політики України, Національним агентством України з управління державними корпоративними правами, виробничими об'єднаннями, Асоціацією та ЦК профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України на 2000 рік щодо проведення [PERSON] перерахунку розміру відшкодування шкоди за ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, одночасно з підвищенням на підприємстві тарифних ставок і посадових окладів на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати за даною професією. Стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" заборгованість по щомісячним страховим виплатам відшкодування втраченого заробітку за період виплат з 1 січня 1996 року до 1 квітня 2001 року в сумі 5862. 55грн. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" надати до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області у встановленому порядку нову довідку про розмір щомісячних виплат відшкодування втраченого заробітку [PERSON] станом на 1 квітня 2001 року в сумі 306. 00грн., виходячи із фактичного середньомісячного заробітку прохідника по підприємству за квітень 2000 року 765.00 грн. і ступеня втрати професійної працездатності позивача - 40%. Стягнути на користь [PERSON] з ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" компенсацію втрати відшкодування шкоди (заробітної плати, доходів) у зв'язку з порушенням строків виплати за період з 1 січня 1998 року по 1 квітня 2001 року станом на 1 січня 2014 року в сумі 10130.28грн. Визнати загальновідомими обставинами наявність моральних страждань людини при порушенні відносно неї права та спричиненні їй матеріальної шкоди. Стягнути на користь [PERSON] з ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" у відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням трудових прав позивача, що спричинили матеріальну шкоду та пов'язані з нею моральні страждання, компенсацію в грошовій формі у розмірі 10000.00 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представники відповідача ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» та третьої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши представника позивача, дослідивши представлені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовну вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] працював у відповідача - ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" на шахті "Ювілейна" прохідником 6 розряду з повним робочим днем у підземних умовах. У 1993 році у позивача було виявлено професійне захворювання і за результатами огляду МСЕК (акт від 21. 09. 1993р.) позивачеві було встановлено 25% утрати професійної працездатності, а з 1994 року - 40% утрати професійної працездатності і третя група інвалідності (акт від 05. 12. 1994р.). ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" розпочало виплати позивачу відшкодування шкоди (одноразову допомогу, щомісячні виплати відшкодування утраченого заробітку) у вересні 1993 року. Наказом від 23 вересня 1993 року № 348 відповідач встановив [PERSON] середньомісячний заробіток для нарахування відшкодування шкоди (щомісячних виплат відшкодування утраченого заробітку та одноразової допомоги) з розрахунку фактичного середньомісячного заробітку позивача за три місяці, що передували стійкої втрати професійної працездатності (за травень, червень, липень 1993 року у сумі 162510 крб., що позивач не оспорює. У 1993 - 2000 роки відповідач коректував розмір відшкодування шкоди відповідно до наказів по підприємству, спільних постанов адміністрації та профспілкового комітету так, що на місяць передачі особової справи потерпілого до Відділення Фонду щомісячні виплати відшкодування [PERSON] 40% утраченого заробітку склали 112.00 грн.. що в перерахуванні на 100% утрати професійної працездатності відповідає середньомісячному заробітку 280. 00 грн.. у той час, як фактична заробітна плата відповідного працівника - прохідника ще у квітні 2000 року становила 765. 00грн. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону праці», а також п.п. 4,9 «Правил - відшкодування власником підприємства, установи організації або уповноваженим ним органом шкоди, завданої працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків» (надалі - Правила), затвердженої постановою КМУ від 23 червня 1993 року №472 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що відшкодування шкоди, завданої працівнику ушкодженням здоров'я, складається з виплати втраченого заробітку (або відповідно його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності. Пунктом 28 Правил було передбачено, що відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаної з виконанням ним трудових обов'язків, перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи. Позивач в обґрунтування своїх вимог вказав, що фактична середньомісячна заробітна плата прохідника на підприємстві, де він працював в квітні 2000 року складала 765 грн., що підтверджується, зокрема, довідками, що були надані безпосередньо відповідачем. Галузевими угодами між Міністерством промислової політики, добровільними виробничими об'єднаннями і ЦК профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України на 1996 - 1999 роки, Галузевою угодою між Міністерством промислової політики України, Національним агентством України з управління державними корпоративними правами, виробничими об'єднаннями, Асоціацією та ЦК профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України на 2000 рік передбачено: "перерахунок розміру відшкодування шкоди за ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, проводити одночасно з підвищенням на підприємстві тарифних ставок і посадових окладів на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати за даною професією." Колективними договорами між власником підприємства (уповноваженим ним органом) і профспілками, діючими від імені працівників, які знаходяться з ним у трудових відносинах на 1996 - 2000 роки, також передбачені відповідні умови перерахунку розміру відшкодування шкоди, зокрема: "Підвищення розміру відшкодування шкоди, заподіяного працівником каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, проводити одночасно з підвищенням на підприємстві тарифних ставок і посадових окладів на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати за даною професією. Іншого порядку перерахунку розміру утраченого потерпілими заробітку через ушкодження здоров'я на виробництві до 1 квітня 2001 року законодавством не передбачено. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані відповідно до законів та нормативних актів, чинних на час сформованих між позивачем та відповідачами правовідносин, вчинення окремих процесуальних дій, зокрема нормами матеріального (абзаци 5,6 пункту 28, пункт 43 Правил відшкодування..., ст.ст. 5, 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» і процесуального (частина 3 статті 61, частини 2 статті 223 ЦПК України) права, згідно з якими: починаючи з листопада 1992 року перерахунок розміру відшкодування шкоди потерпілим на виробництві провадився одночасно з підвищенням тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємства на коефіцієнти їх фактичного підвищення, якщо колективним договором не передбачено більш пільгові умови перерахунку; умови колективних договорів і угод укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали (ст. 9 Закону України "Про колективні договори і угоди"). Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними і забороняється включати їх до договорів і угод (ст. 5 Закону України "Про колективні договори і угоди"); З огляду на викладене, відповідач ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" відповідно до діючого на той час законодавства у сфері праці не правильно визначив середньомісячний заробіток [PERSON] виходячи із його фактичного середньомісячного заробітку до встановлення стійкої втрати професійної працездатності у 1993 році, базовий для подальших перерахунків; по закінченні перерахунків відповідно до Правил відшкодування..., Галузевих угод або колективних договорів "на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати за професією позивача" передати до Відділення Фонду довідку про розмір страхових виплат, обчислених із заробітку, який не може бути меншим від фактичного заробітку працівника відповідної професії - прохідника 6 розряду. Відповідач - ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" при перерахуванні розміру відшкодування втраченого заробітку [PERSON] не застосував коефіцієнти підвищення тарифних ставок працівників підприємства (вимоги п. 28 ПРАВИЛ відшкодування), не застосував коефіцієнти підвищення фактичної заробітної плати відповідного працівника (умови Галузевих угод, колективних договорів), не застосував коефіцієнти підвищення заробітної плати по підприємству, а провів перерахунок на невідповідні коефіцієнти, внаслідок чого при фактичній заробітній платі за професією позивача (прохідник) 765 грн. у квітні 2000 року виплати відшкодування шкоди [PERSON] провадились із розрахованих відповідачем - 280. 00грн. Таким чином, суд вважає, необхідним зобов'язати відповідача - ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" надати Відділенню Фонду нову довідку про розмір щомісячних страхових виплат відшкодування [PERSON] втраченого заробітку станом на 01 квітня 2001 року в сумі 306.00 грн., виходячи із фактичного середнього заробітку прохідника по підприємству за квітень 2000 року - 765.00грн. та ступеня втрати позивачем професійної працездатності - 40% (765. 00грн. : 100% х 40% = 306. 00грн.) - відповідно до умов Правил відшкодування, галузевих угод та колективних договорів на 1996 - 2000 роки. Також, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ "СУХА БАЛКА" заборгованість по щомісячним страховим виплатам відшкодування [PERSON] в частині втраченого заробітку за період виплат відшкодування шкоди з 1 січня 1996 року (рік початку дії Галузевих угод ) до 1 квітня 2001 року (місяць початку страхових виплат Відділенням Фонду), оскільки з вини відповідача суми відшкодування були виплачені у неправомірно заниженому розмірі. Всього належить до стягнення з ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" на користь [PERSON] заборгованість по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 01 січня 1996 року по 01 квітня 2001 року в сумі 5862. 55 грн. (560. 01грн. + 767. 92грн. + 2772. 00грн. + 2206. 62грн. + 2328. 00грн.). Відповідно до законодавства (п. 43 "Правил відшкодування..." у редакції, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 1997 року № 1100, стаття 34 Закону України "Про оплату праці", "Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати", затверджене постановами Кабінету Міністрів України від 21 грудня 1997 року № 1427 і від 23 квітня 1999 року № 692, Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їхньої виплати", "Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їхньої виплати", затверджене постановами Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, від 9 серпня 2001 року № 958 і від 31 березня 2003 року № 430) одночасно з виплатою (стягненням) заборгованості по щомісячним (страховим) виплатам відшкодування втраченого заробітку нараховується і виплачується (стягується) компенсація втрати частини відшкодування шкоди (заробітної плати, доходів) у зв'язку з порушенням строків виплати. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їхньої виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності і господарювання, які вчасно не виплатили своїм працівникам заробітну плату за 1998 - 2000 роки, зобов'язані під час виплати (стягнення) цих боргів по заробітній платі нарахувати і виплатити працівникам компенсацію, що розраховується шляхом множення суми нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за відповідний місяць (після втримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін за період затримки виплати заробітної плати (відшкодування втраченого заробітку). У період з 2001 року втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їхньої виплати також компенсують і компенсація розраховується як добуток нарахованого, але невиплаченого доходу за відповідний місяць (після втримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації. Дія прийнятого з 1 січня 2001 року Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їхньої виплати поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності і застосовується у всіх випадках порушення встановлених строків виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органа (особи). Відповідач - ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" повинен був провадити щомісячні виплати відшкодування позивачеві утраченого заробітку до 01 квітня 2001 року. З 1 квітня 2001 року, відповідно до частини другої п. 2 ст. 7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві й професійному захворюванні, що спричинило втрату працездатності" - щомісячні страхові виплати відшкодування втраченого заробітку провадить Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Відповідно до вимог ст. 41 Закону України від 23.09.1999р. № 1105-ХІУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійному захворюванні, які спричинили втрату працездатності" (зі змінами) якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленим ст.. 34 Закону України "Про оплату праці" (108/95-ВР). Таким чином, відповідно до діючого законодавства, компенсація втрати частини грошових доходів (частина щомісячних страхових виплат відшкодування втраченого заробітку) необхідно стягнути з відповідача ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" на користь позивача [PERSON] за період з 01 січня 1998 року по 1 квітня 2001 року. Стягненню на користь [PERSON] з ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" підлягає компенсація втрати частини відшкодування шкоди (заробітної плати, доходів) у зв'язку з порушенням строків виплати за період з 1 квітня 1998 року по 1 квітня 2001 року в сумі 10130,28 гривень. В частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної у сфері трудових відносин або відносин, що тісно пов'язані з ними, - настає лише у випадках, передбачених ст. 237-1 Кзпп України, тобто в разі, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань. Відповідно до ст. 24 ЦПК України спори про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підвідомчі суду, якщо хоча б однією зі сторін у них є громадянин (фізична особа). Якщо роботодавець порушив законодавство про оплату праці, працівник відповідно до ч. 1 ст. 255 та ч. 2 ст. 233 Кзпп України може звернутися до суду без обмеження будь-яким строком. Отже, правило щодо строків звернення поширюється і на вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок такого порушення, заявлену в позовній заяві про виплату йому належних сум відшкодування втраченого внаслідок ушкодження здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, заробітку. Відповідно до ст. 237-1 Кзпп України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (... невиплати належних йому грошових сум ...), яке призвело до його моральних страждань, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідальність за заподіяну працівникові моральну шкоду настає за наявності наступних умов: заподіяння (наявність) моральної шкоди; протиправність дій власника або уповноваженого ним органу; наявність причинного зв'язку між протиправними діями заподіювача шкоди і моральної шкоди, що настала; вина власника або уповноваженого ним органу. З огляду на характер і тривалість моральних і фізичних страждань позивача, доведеність провини відповідача в порушенні трудових прав позивача, заподіяння йому істотної матеріальної шкоди та пов'язаної з нею моральної шкоди, наміру, з якими відповідач заподіював позивачеві моральні страждання, - відшкодування повинне бути відповідним і справедливим. Суд вважає необхідним стягнути з ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" у відшкодування заподіяної [PERSON] моральної шкоди компенсацію в грошовій формі в розмірі 10000 гривень. Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні данні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: approved