Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Позивач АТ КБ «Акцент-Банк» представник позивача Шкапенко О.В. звернувся до Куп`янського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. 11.08.2016 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, з метою укладання кредитного договору без номеру та отримання кредитної картки. На підставі чого відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 14.06.2021 року виникла заборгованість зі сплати кредитних зобов`язань у розмірі 14 843 гривень 58 копійок. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернута заборгованість по кредиту позивач звернувся до суду з наступним позовом. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 2270,00 грн., сплачені ним при подачі позову до суду. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 липня 2021 року провадження по справі було відкрито. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з`явилася. Направлене на її адресу судове повідомлення повернулося до суду з відміткою « про отримання судової повістки». У відповідності до п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду від 20.07.2021 року відповідачці роз`яснювалося право подати відзив, у якому вона повинна викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду [PERSON] за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч.8\~ст. 178 ЦПК України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. З`ясувавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. 11.08.2016 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у А-Банку (а.с. 7). До цієї анкети-заяви банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщених на сайті http://а-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», а також Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» (а.с.7-13). З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] за договором без номеру від 11.08.2016 року станом на 14 червня 2021 року має заборгованість у розмірі 14\~843,58 грн., а саме: 10\~454,50 грн. - заборгованість за кредитом; 4\~389,08 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с. 5-6). АТ "Акцент-Банк" є правонаступником прав та обов`язків ПАТ "Акцент-Банк" на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 р. змінено організаційно-правову форму та назву Позивача з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" на акціонерне товариство "Акцент-Банк", яке є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк», про що зазначено у п.1.1. Статуту АТ "Акцент-Банк". Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.\~ Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.\~\~\~\~\~\~\~\~ Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до\~\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). При цьому, суд відхиляє посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки вони не підписані боржником. Умови та Правила надання банківських послуг А-Банку», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У анкеті-заяві позичальника від 11 серпня 2016 року процентна ставка не зазначена, відсутні відомості щодо типу картки, отриманої саме [PERSON] , бажаний кредитний ліміт не значений та взагалі не міститься даних про намір отримати кредит та його розмір. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.\~12, ч.1 ст.\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних.\~\~ Банком на підтвердження позовних вимог надано Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщених на сайті банку, де визначено: пільговий період користування коштами, процентну ставку, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився саме з ними і погодився з їх умовами, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами. Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»\~(далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої\~статті 1 цього Закону\~\~споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг. Суд відхиляє доводи позивача щодо узгодження порядку нарахування процентів за користування кредитом, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору та доходить висновку, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «АКЦЕНТ-БАНК» дотримано вимоги, передбачені частиною другою\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Також суд зауважує, що анкета-заява, яка підписана сторонами, взагалі не містить відомостей про отримання кредиту, картки, строку дії договору тощо Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року № 14-131цс19. Враховуючи викладене,

Outcome: partial