Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору № 272 від 19 серпня 1994 року купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (далі: спірна квартира), укладеного між нею та відповідачкою, зареєстрованим на Одеській товарній біржі, та визнати за нею право власності на спірну квартиру, мотивуючи тим, що 19 серпня 1994 року між нею та відповідачкою було досягнуто угоди про купівлю-продаж нерухомого майна - спірної квартири, яку було зареєстровано на Одеській товарній біржі, всі умови угоди до її реєстрації на біржі виконані, з моменту укладення договору вона відкрито володіє та користується нерухомим майном, про те, що укладений договір потребував нотаріального посвідчення, стало відомо лише тепер. Однак через неможливість провести посвідчення договору вона звернулася до суду для підтвердження дійсності укладеного договору. В судове засідання представник позивачки надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справи без його т а позивачки участі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання викликалася належним чином, але не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників справі, суд вважає позов обґрунтованими і такими, що має бути задоволеними. З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 1994 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № 272 купівлі-продажу спірної квартири. Укладений між сторонами договір зареєстровано Одеською товарною біржею у відповідності до ст.15 Закону України "Про товарні біржі". Всі істотні умови договору до його реєстрації на біржі сторонами виконані. На виконання умов укладеного договору позивачем проведено реєстрацію договору та переоформлення техдокументації на придбане нерухоме майно, про що свідчить запис проведений органами КП "Ізмаїльське МБТІ" в техдокументації. З моменту придбання нерухомого майна позивачка відкрито володіє та користується ним. Згідно з ч.2 ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент укладення договору, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Оскільки при укладенні договору всі вимоги, передбачені ст. 15 Закону України "Про товарні біржі", між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам чинного законодавства, що позбавляє можливості в подальшому проводити відчуження нерухомого майна, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір дійсним та визнати за позивачем право власності на придбане нерухоме майно. Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved