Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на земельні ділянки, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] (Позивач) являється єдиним спадкоємцем своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Вказує, що його батько, [PERSON], відповідно до статті 1273 та 1274 Цивільного кодексу України, склав у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В. заяву про відмову від спадщини на його користь, як єдиного спадкоємця першої черги. Зазначає, що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.10.2014 року, на земельну ділянку на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 2,00га., яка належала моїй матері [PERSON], на підставі договору дарування земельної ділянки. Відповідно до Договору дарування земельної ділянки на користь померлої [PERSON], подаровано земельну ділянку на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 1,9972 га. Відповідно до п.11 Договору дарування право власності виникає з моменту прийняття майна і сторони домовляються, що прийняття обдаровуванню ([PERSON]) примірника договору є прийняттям дарунка. Відповідно до Договору дарування земельної ділянки на користь померлої [PERSON], подаровано земельну ділянку на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 1, 3700га. Позивач зазначає, що за час свого життя [PERSON], не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER], у зв'язку із чим приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В., відмовила позивачу у видачі свідоцтва на спадщину. Позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки, розташовані на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак ними надіслано заяви про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у відсутності їх представників. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Шевченківським ВДРАЦС РС ЛМУЮ, вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. З копії заяви [PERSON] від 15.02.2015 року, посвідченої нотаріально, вбачається, що він відмовляється від спадщини, яка залишилася після смерті його дружини [PERSON], на користь його сина [PERSON] З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 31.10.2014 року, вбачається, що [PERSON] успадкував після [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: Львівська область, Жовківський район, Надичівська сільська рада, урочище "Торфовище". З копії державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що такий видано [PERSON] в тому, що вона є власником земельної ділянки площею 1,9972 га, яка знаходиться на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту. З копії договору дарування земельної ділянки від 10.12.2011 року вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 1,9972 га. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що такий видано [PERSON] в тому, що вона є власником земельної ділянки площею 1,3700 га, яка знаходиться на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту. З копії договору дарування земельної ділянки від 23.11.2011 року вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 1,3700 га. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 38782580 від 31.10.2014 року вбачається, що 31.10.2014 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON]. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.09.2014 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно (зокрема на земельні ділянки, які знаходяться на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту, кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]) після смерті його померлої матері [PERSON], померлої [INFO]. З копії спадкової справи № 07/2014 вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подано [PERSON] 11.02.2014р. Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Спадщина після померлої [PERSON] відкрилась [INFO], тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що такий видано [PERSON] в тому, що вона є власником земельної ділянки площею 1,9972 га, яка знаходиться на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту. З копії договору дарування земельної ділянки від 10.12.2011 року вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 1,9972 га. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що такий видано [PERSON] в тому, що вона є власником земельної ділянки площею 1,3700 га, яка знаходиться на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту. З копії договору дарування земельної ділянки від 23.11.2011 року вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 1,3700 га. Згідно ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. З копії заяви [PERSON] від 15.02.2015 року, посвідченої нотаріально, вбачається, що він відмовляється від спадщини, яка залишилася після смерті його дружини [PERSON], на користь його сина [PERSON] З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 38782580 від 31.10.2014 року вбачається, що 31.10.2014 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON]. З копії спадкової справи № 07/2014 вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подано [PERSON] 11.02.2014р. Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Таким чином встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті матері. Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно (зокрема на земельні ділянки, які знаходяться на території Львівської області, Жовківського району, урочище "Торфовище", Надичівської сільської ради, за межами населеного пункту, кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]) після смерті його померлої матері [PERSON], померлої [INFO], у зв'язку із тим, що ним не подано відомостей та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме відсутні документи, що підтверджують реєстрацію права власності на вищевказані земельні ділянки за померлою [PERSON], що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.09.2014 року. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред'явлено для оформлення спадщини сертифіката на ім'я матері нового зразка. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved