Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

30 січня 2015 року до Луцького міськрайонного суду звернувся представник відповідача [PERSON] із заявою про ухвалення судом додаткового рішення по справі за позовом до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. 23 липня 2013 року Луцьким міськрайонним судом винесено рішення про задоволення позову, яким стягнуто з [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], ІПН: [NUMBER], в користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" в особі Волинської філії ПАТ "Кредобанк" (м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 28а, р/р 361901100 у у Волинському відділенні Центральної філії ПАТ "Кредобанк" МФО 325365 код ЄДРПОУ 22360822) заборгованість за Кредитним договором № А 300037 від 21.04.2008 року в розмірі 7276,01 доларів США; стягнуто з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" в особі Волинської філії ПАТ "Кредобанк" судовий збір в розмірі 581,58 гривень. На даний момент рішення суду набрало законної сили. Необхідність винесення судом додаткового рішення мотивує тим, що суд при вирішенні питання про стягнення боргу в іноземній валюті повинен був застосувати гривневий її еквівалент станом на дату подання позову або на день прийняття рішення. Вказує, що відсутність в резолютивній частині рішення твердження стосовно еквіваленту боргу в національній валюті є порушенням його прав і законних інтересів, адже в момент укладення кредитного договору позивачем бралися до розрахунку його платоспроможності доходи в національній валют, оплата автомобіля, що придбавався за кредитні кошти, проводилася в гривнях, а курс долара США вже понад 5 років був стабільним (на рівні 8 грн. за 1 долар США). Враховуючи, що ні суд, ні ПАИТ "Кредобанк" не звернув на це уваги зобов'язання [PERSON] в національній валюті зросли по суті більше, ніж у 2,5 рази, і це лише через курсову різницю. Зважаючи на викладене, просив винести додаткове рішення, яким зазначити про стягнення заборгованості в еквіваленті національної валюти, тобто гривні. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися. Відповідно до ст. 220 ЦПК присутність сторін при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення не є обов'язковою, тому суд вирішив розглядати заяву за їх відсутності. Судом в судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2013 року Луцьким міськрайонним судом винесено рішення, яким стягнуто з [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], ІПН: [NUMBER], в користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" в особі Волинської філії ПАТ "Кредобанк" (м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 28а, р/р 361901100 у у Волинському відділенні Центральної філії ПАТ "Кредобанк" МФО 325365 код ЄДРПОУ 22360822) заборгованість за Кредитним договором № А 300037 від 21.04.2008 року в розмірі 7276,01 доларів США; стягнуто з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" в особі Волинської філії ПАТ "Кредобанк" судовий збір в розмірі 581,58 гривень. На даний момент рішення суду набрало законної сили. 30 січня 2015 року до Луцького міськрайонного суду звернувся представник відповідача [PERSON] із заявою про ухвалення судом додаткового рішення по справі за позовом до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Необхідність винесення судом додаткового рішення мотивує тим, що суд при вирішенні питання про стягнення боргу в іноземній валюті повинен був застосувати гривневий її еквівалент станом на дату подання позову або на день прийняття рішення. Дослідивши матеріали справи суд, вважає що заява підлягає до задоволення виходячи із наступного. Із поданої заяви вбачається, що відсутність в резолютивній частині рішення твердження стосовно еквіваленту боргу в національній валюті є порушенням його прав і законних інтересів, адже в момент укладення кредитного договору позивачем бралися до розрахунку його платоспроможності доходи в національній валют, оплата автомобіля, що придбавався за кредитні кошти, проводилася в гривнях, а курс долара США вже понад 5 років був стабільним (на рівні 8 грн. за 1 долар США). Враховуючи, що ні суд, ні ПАИТ "Кредобанк" не звернув на це уваги зобов'язання [PERSON] в національній валюті зросли по суті більше, ніж у 2,5 рази, і це лише через курсову різницю. З огляду на позовні вимоги позивача, останній конкретно вказує суму основного боргу (кредиту), відсотків за його користування та пені. Проте в резолютивній частині рішення судом вказана лише загальна сума, що підлягає стягненню. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок не визначений договором чи законом. Відповідно до ст. 220 ЦПК України в окремих випадках, визначених законом, суд, який ухвалив рішення, може, не змінюючи вирішення справи по суті, усунути деякі його вади, які мають несуттєвий характер, однак не дозволяють сторонам отримати захист за цим рішенням. До цих способів відноситься ухвалення додаткового рішення. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід задовольнити заяву представника відповідача [PERSON] не змінюючи суті прийнятого рішення та ухвалити додаткове рішення. На підставі наведеного та

Outcome: approved