Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь додаткові витрати на навчання та проживання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в сумі 13365 грн. (половина вартості навчання за один рік) та 4250 грн. (половина вартості проживання в гуртожитку за один рік). Позов обрунтовано тим, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюб, однак їх подружнє життя не склалося і рішенням Бершадського районного суду Вінницької області шлюб між ними було розірвано. Сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач відповідно до рішення Бершадського районного суду з травня 2017 року повинен сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. \~ На даний час, дочка [PERSON] , вступила на перший курс факультету прокуратури та слідства (кримінальна юстиція) Національного університету «Одеська юридична академія». Відповідно до договору №6877295 про надання освітніх послуг від 16 вересня 2020 року, вона буде навчатись з 2020 року по 2024 рік на денній формі навчання за спеціальністю «Право», та здобувати освітній рівень «бакалавр». Повна вартість навчання становить 26730 (двадцять шість тисяч сімсот тридцять) гривень за один навчальний рік. Вартість проживання в гуртожитку «Феміда» становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень за рік, що підтверджується копією договору №ФПС- 93/2020/1к від 19.09.20 року щодо проживання у студентському гуртожитку НУ «Одеська юридична академія» на 2020-2021 навчальний рік. На виконання умов договору про надання освітніх послуг, 14 вересня 2020 року позивачем було сплачено половину вартості навчання дочки за період 2020-2021 навчального року в сумі 13365 грн., що підтверджується копією квитанції № 1DFN505OM та половину вартості проживання дочки в гуртожитку «Феміда», в період 2020-2021 навчального року в сумі 4250 грн. Відповідач добровільно відмовляється виконувати свої батьківські обов`язки та здійснювати половину додаткових витрат пов`язаних з навчанням дитини. Його позиція зводиться до того, що він сплачує аліменти на дитину, а тому не зобов`язаний сплачувати вартість навчання та проживання, однак мінімальний розмір аліментів, які він зобов`язаний сплачувати, не вистачає дитині для повноцінного її розвитку та забезпечення мінімального рівня життєдіяльності, не кажучи вже за платне навчання та проживання в місті Одеса. Окрім цього, відповідач не сплачує навіть той мінімум аліментів, які зобов`язаний сплачувати. На даний час існує заборгованість зі сплати аліментів в сумі 17306 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №55170772. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Разом з тим, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 55170772 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] за період з 21.03.2019 по 23.09.2020 вбачається, що у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 17306 грн. [PERSON] навчається на першому курсі факультету прокуратури та слідства (кримінальна юстиція) Національного університету "Одеська юридична академія". Термін навчання -з 16.09.2020року до 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою Національного університету "Одеська юридична академія" від 24.09.2020 № ВК-5. Відповідно до договору № 6877295 про надання освітніх послуг від 16.09.2020 вартість навчання за за кожний рік навчання складає 26730 грн. Згідно договору № ФПС -93/2020/1к щодо проживання у студентському гуртожитку Національного університету "Одеська юридична академія" на 2020/2021 н.р. від 19.09.2020 [PERSON] проживає в гуртожитку Національного університету "Одеська юридична академія" та вартість проживання у 2020-2021 роках складає 8500 грн. Із наданих суду квитанцій № 1DFN505OM від 14.09.2020 року та №1DFN5217M від 14.09.2020 вбачається, що позивачка сплатила кошти за половину навчання дочки за період 2020-2021 навчального року в сумі 13365 грн. та половину вартості проживання дочки в гуртожитку в період 2020-2021 навчального року в сумі 4250 грн. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3зазначено, що до передбаченої ст.185СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Позивачем до позову надано документи про здійснені нею додаткові витрати на утримання їх спільної з відповідачем дитини, а саме: квитанції про сплату за навчання, за гуртожиток за перше півріччя 2020-20214 навчального року та довела необхідність таких витрат у другому півріччі 2020-2021 навчального року. Відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат. На основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. При зверненні до суду з даним позов позивач сплати судовий збір, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved