Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON]\~звернулася в\~суд з\~позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що вони\~з відповідачем\~по справі, [PERSON] зареєстовали шлюб 12.03.2016 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області ,актовий запис № 60. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] - [INFO], яка проживає з неї. Вони спільно не проживають, відповідач проживає окремо та з цього часу матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У зв'язку з чим в неї виникли матеріальні труднощі з утриманням доньки оскільки вона не\~працює,\~проживає у\~будинку батьків,\~перебуває у\~декретній відпустці\~і отримує\~одноразову державну\~соціальну допомогу,\~інших доходів\~в неї\~немає. Відповідач офіційно працює у ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття", отримує стабільну заробітну плату, на утриманні інших осіб немає, стягнень за виконавчими листами немає. Тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Посилаючись на\~зазначені обставини\~просила суд,стягувати\~щомісячно з\~відповідача на\~її користь\~аліменти на\~утримання дитини\~[PERSON] - [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та стягнення з відповідача в її користь витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Позивач суду пояснила, що не заперечує щодо зменшення розміру аліментів, однак визначення їх в розмірі ? частки від доходу відповідача. У визначений ухвалою суду від 09.10.2018р. строк відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву. Згідно якого позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак не погоджується з розміром аліментів визначених позивачем розмірі ? частка від його доходу. Стверджує, що він не усунувся від свого батьківського обов"язку, він завжди добровільно надавав кошти на утримання своєї сім"ї. Вважає, необґрунтованими позовні вимоги, оскільки такий розмір аліментів унеможливить здійснення його батьківського обов»язку. А тому просив визначити аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття, в решті вимог позову, а саме щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу просив відмовити в зв'язку з безпідставністю. В подальшому відповідачем подано до суду відзив, згідно якого зважаючи на положення ч. 2 ст. 182 СК України посилався на завищений розмір аліментів, які є значними для утримання неповнолітньої дитини віком 2 місяці. Тому враховуючи розмір його доходу вважав, що розмір аліментів які будуть стягуватися з нього на користь позивача повинні становити 1/6 частка його заробітку, що є достатнім для матеріального утриманням дитини відповідного віку. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, не заперечили щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки, однак не погоджується з розміром аліментів, визначених позивачем. Вважаючи розмір аліментів завеликим та\~таким ,\~що не\~відповідає меті\~забезпечення умов\~життя дитини.А тому, просять визначити аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частки всіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.27\~Конвенції ООН\~про права\~дитини від\~20\~листопада 1989\~року,\~яка ратифікована\~Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789ХІІ\~(78912)\~від 27\~лютого 1991\~року та\~набула чинності\~для України\~27\~вересня 1991\~року,\~держава визнає\~право кожної\~дитини на\~рівень життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батьки або\~інші особи,\~які виховують\~дитину,\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення в\~межах своїх\~здібностей і\~фінансових можливостей\~умов життя,\~необхідних длярозвитку дитини. Згідно ч. 2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою ч.3\~ст.51 Конституції України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживали в зареєстованому шлюбі , який укладений 12.03.2016 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області ,актовий запис № 60 (а.с. 7 ). У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] - [INFO] (а.с.8). З акту обстеження матеріально-побутових умови сімї, складеного депутатом Верхньомайданської сільської ради та довідки про склад сімї № 590/2-16 від 27.09.2018 р., виданої Верхньомайданською сільською радою вбачається, що позивач на даний час разом з неповнолітньою дитиною [PERSON] Михайлівною-05.09.2018 року народження проживає в будинку своїх батьків в с.Верхній Майдан по вул. Грушевського, 16 "Б" Надвірнянського району Івано-Франківської області. Зі слів заявниці чоловік матеріальної допомоги не надає (а.с. 9-10). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Надвірнянської РДА від 29.11.2018р. позивач перебуває на обліку в управлінні як одержувач допомоги при народженні дитини (а.с. 39). Відповідач офіційно працює ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" на посаді начальника управління з бюджетування та фінансів з чого має стабільний регулярний дохід, що підтверджується довідкою АПТ «Нафтохімік Прикарпаття» від 12.11.2018р. тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини (а.с. 32). Враховуючи наведені обставинги суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог .При визначенні розміру аліментів суд враховує факт перебування дитини на утриманні позивача; вік дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб, розвитку, здоров'я дитини, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим, отримує регулярний дохід, відсутність інших утриманців, тому суд прийшов до висновку, про стягнення аліментів з відповідача на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні відповідач посилається на те, що позивач визначив завеликий розмір аліментів, який не відповідає меті забезпечення умов життя дитини та не врахував межі його фінансових можливостей і тому буде достатньо визначити розмір аліментів як 1/6 частка від його доходів. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження фактів які б дали підстави зменшити розмір аліментів до 1/6 частки суду не надано. Суд зазначає, що утримання неповнолітньої дитини є безумовним обов'язком батьків, який не залежить від їх майнового стану тому вважає обґрунтованим та законним розмір аліментів в ? частці від доходів відповідача. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1600 грн. витрат на\~професійну правничу\~допомогу в\~користь позивача\~згідно квитанцій\~№ 001162\~серії АЕ\~від 03.10.2018\~р.\~та №\~001174\~серії АЕ\~від 03.12.2018\~р.\~та704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved