Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Прокурор Оріхівського району звернувся до суду з позовом інтересах [PERSON], в якому просить: 1) розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «Запорізькі лани» та [PERSON], який зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів, про що зроблено запис в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) за № 041027500063; 2) стягнути з орендаря ТОВ «Запорізькі лани» на користь орендодавця [PERSON] заборгованість з орендної плати, у розмірі 1,5 тонни зернових та 400 кг соняшника; 3) забезпечити позов шляхом накладення заборони службовим особам ТОВ «Запорізькі лани» використовувати будь-яким чином земельну ділянку площею 6,68 га, яка належить на праві власності [PERSON] та надана в оренду ТОВ "Запорізькі лани" відповідно до договору, укладеного між [PERSON] та товариством 01.04.2009 р.; 4) зобов'язати ТОВ «Запорізькі лани» повернути [PERSON] земельну ділянку площею 6,68 га, належну останній на праві власності відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку II -ЗП №055008. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 6,68 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №055008, що розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Між ТОВ «Запорізькі лани» та позивачем укладено договір оренди землі від 01.04.2009 року, який був зареєстрований 11.05.2010 року, але відповідач не виконує свої зобов'язання щодо сплати орендної плати: за 2012 та 2013 роки орендна плата виплачена не в повному обсязі, що є грубим порушенням договірних зобов'язань. Відповідно до п.8 вказаного договору, його укладено строком на 7 років. В свою чергу, п. 9 договору передбачено, форма орендної плати - змішана. Поряд з цим, орендар зобов'язаний до 31 жовтня кожного року сплатити йому 1200,00 грн. або 200 кг насіння соняшнику та 3 тонни зернових культур на рік за користування земельною ділянкою. Таким чином, на підставі вказаного договору виникли певні зобов'язання, а саме: після передачі позивачем земельної ділянки в оренду, орендар ТОВ "Запорізькі лани" після прийняття земельної ділянки повинно сплачувати за її використання орендну плату. Відповідачем і раніше неодноразово порушувались вимоги п. 11 цього договору, тобто несвоєчасна сплата орендної плати. В порушення вимог вказаних норм Закону та п. 9 договору оренди земельної частки (паю), який передбачає, порядок та строки сплати орендної плати, зазначене зобов'язання належним чином не виконується, - орендна плата за 2012 та 2013 роки виплачена не в повному обсязі. Прокурор вважає, що перед позивачем ТОВ "Запорізькі лани" має заборгованість за 2012 рік - 1 тонна зернових та 200 кг насіння соняшника, а за 2013 рік - 0,5 тонни зернових та 200 кг насіння соняшника. У судовому засіданні прокурор Галічева А.П. та позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягають, уточнивши, що на момент розгляду справи відповідачем сплачено орендну плату в повному обсязі. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, так як дійсно існувала перед позивачем заборгованість, яка була зумовлена форс мажорними обставинами. На даний час заборгованість вже погашена в повному обсязі, а тому підстав для розірвання договору оренди землі не має. Суд, заслухавши пояснення прокурора, позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України). Оцінка доказів проводиться судом відповідно до вимог ст.212 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], являється власником земельної ділянки площею 6,68 га на території Щасливської сільської ради Оріхівського району, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №055008 (а. с. 17). 01.04.2009 року орендодавець, [PERSON], та орендар, Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани» в особі директора [PERSON], підписали договір оренди земельної ділянки (а.с. 6-7). Договір оренди землі, відповідно до ст.13 Закону України „Про оренду землі", є угодою сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації й на підставі ч. 1 ст. 210 ЦК України, ст. 125 Земельного кодексу України та ст. 18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним з моменту такої реєстрації. Відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року N 134/2003 "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру", який у силу ст.106 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України, на Державний комітет України по земельних ресурсах покладено обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок. Згідно з пунктом 4 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003р. № 174, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації, яку здійснюють структурні підрозділи державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Держкомземі, у межах повноважень якого є земельна ділянка. Постановою Кабінету Міністрів України «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру» від 17 липня 2003 року № 1088 повноваження щодо ведення державного реєстру земель покладено на Центр ДЗК. Виходячи з вищевказаного договору оренди землі (а.с.6-7), він був зареєстрований у Оріхівському РВ Запорізької РФ ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 11.05.2010 року № 041027500063. Відповідно до п.8 договору оренди землі між [PERSON] та ТОВ «Запорізькі лани» його укладено строком на сім років (а.с. 6), тобто до 11.05.2017 року. Відповідно до п.8-14 договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 1200,00 грн. (одна тисяча двісті гривень 00 коп.) або 200,00 кг (двісті кг) насіння соняшника та 3,00 т (три тонни) зернових на рік. Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 жовтня кожного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється додатковою угодою у письмовій формі та відповідними видатковими документами. (а. с. 6). Станом на 17.12.2013 року - час звернення до суду з даним позовом (а.с.1) відповідач мав заборгованість перед [PERSON] по орендній платі, що визнавалось і його представником в запереченні, наданому 25.02.2014 року (а.с. 36-38). У статті 24 Закону України „Про оренду землі" передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Однак на даний час заборгованість ТОВ «Запорізькі лани» перед [PERSON] погашена в повному обсязі, що підтвердили, прокурор, позивач та представник відповідача. Пунктом 28 договору визначені права орендодавця: згідно Закону України «Про оренду землі» та Цивільного кодексу України (а.с. 7а). За змістом ст.31 Закону України «Про оренду землі» підставами припинення договору оренди землі являються закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Згідно ст.32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. 24, ст.25 цього Закону та умовами договору. Відповідно до ч.1 ст.24 ЗУ «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Оскільки відповідач своєчасно не сплатив позивачу у повному обсязі орендну плату за 2012-2013 роки, то суд приходить до висновку, що це є достатньою підставою для розірвання договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Запорізькі лани». Відповідно ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про розірвання договору оренди землі між [PERSON] та ТОВ «Запорізькі лани», то відповідач зобов'язаний повернути земельну ділянку площею 6,68 га, що належить позивачу на праві приватної власності. Також позивач прохав забезпечити позов шляхом накладення заборони використовувати TOB «Запорізькі лани» будь-яким чином земельну ділянку площею 6,6830 га, яка належить йому на праві власності та надана в оренду TOB «Запорізькі лани». Відповідно до ст.151 ЦПК України заінтересована особа подає заяву про забезпечення позову. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуального власності і що її права можуть порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави необхідно також стягнути судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру, що підлягають задоволенню, в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial