Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

що позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей посилаючись на те, що 03.05.2006 зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які проживають із позивачем та перебувають на її утриманні. Так як, відповідач дітьми не цікавиться, матеріальну допомогу добровільно не надає, не займається утриманням дітей, то позивач звернулася до суду із даним позовом та просить суд стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої\~статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене,\~суд вирішив\~розглядати справу\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження,\~згідно ухвали\~суду від\~21.06.2018\~про відкриття\~провадження у\~справі. У судове засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу заслухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задоволити (а.с. 33). Відповідач у судове засідання також не зявився та подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому зазначив, що заперечує відносно позову (а.с. 31). Крім того, 12.07.2018 на адресу суду від [PERSON] надійшли письмові заперечення, в яких він зазначає, що розмір аліментів, які просить стягувати позивач, значно перевищує його доходи. Так, посилаючись на Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», відповідач вважає, що мінімальний розмір аліментів на двох дітей повинен становити не менше 1752 грн., а його заробітна плата становить 3900 грн. (без податку із доходів фізичних осіб та 1,5% військового збору), тобто мінімальний розмір аліментів уже становитиме половину його заробітної платні (а.с. 20-22). Також, [PERSON] зазначає, що постійно допомагає дітям, а до членів його сімї входить мати, яка є пенсіонеркою, одинокою, часто хворіє, платить великі комунальні послуги. На підставі наведенного, відповідач вважає, що позивачем не надано суду доказів, що в нього є можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 2000 грн., а тому просить стягувати аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу\~не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого\~\~ст. 141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789-Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.\~9\~Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та [PERSON], [INFO] (а.с. 5), вбачається, що їхніми батьками є [PERSON]. Діти проживають разом з матірю (а.с. 7, 8). Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи із вимог ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, що стягуються з батьків на утримання неповнолітніх дітей, визначає\~ст. 184 СК України, яка вказує, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України\~встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Вищевказані положення кореспондуються з роз'ясненнями зазначених в п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якими також встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом враховано, що [PERSON] працює столярем у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату у розмірі 3900 грн. (а.с. 23), тобто в нього є постійне джерело доходу. Водночас, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що він постійно допомагає дітям, оскільки вказане не підтверджено останнім у своїх письмових запереченнях, та не надано суду належних доказів, які б це підтверджували. Також, суд не бере до уваги посилання [PERSON] на те, що на його утриманні перебуває мати, яка являється пенсіонером (а.с. 27) і, відповідно, він витрачає грошові кошти на її забезпечення, так як відповідачем не підтверджено, що мати [PERSON] [PERSON] потребує лікування. Крім того, як вбачається із світлокопії пенсійного посвідчення [PERSON], пенсія їй призначена за віком, а не за хворобою. Також, оскільки [PERSON] є пенсіонером то, відповідно, отримує пенсію згідно чинного законодавства, а це унеможливлює переконатись суду у тому, що заробітна плата відповідача являється єдиним джерелом доходу для нього та його матері. Варто зазначити, що посилання відповідача на те, що він платить великі комунальні послуги не може слугувати доказом того, що він звільняється від обовязку забезпечувати своїх дітей. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1\~ст. 184 СК України\~визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто спосіб стягнення аліментів визначає виключно стягувач, а не суд. Відповідно ч.ч. 2, 3\~ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~з 01 січня 2018 року, прожитковий мінімум на одну особу: дитину віком до 6 років становить - 1492 грн., з 01 липня 2018 року - 1559 грн., з 01 грудня 2018 року - 1626 грн.; дитину віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно нормам\~СК України, аліменти на утримання дитини стягуються не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але під час ухвалення даного рішення суд враховує, що прожитковий мінімум на дитину систематично зростає, а оскільки аліменти стягуються щомісячно, то з метою захисту інтересів дітей на майбутнє, з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Суд вважає, що присудження аліментів, у твердій грошові сумі буде відповідати інтересам сторін і їх дітей, та не порушуватиме права кожного з них. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, а тому із відповідача слід стягувати аліменти в розмірі по 1000 грн., на кожну дитину із дня звернення до суду з позовом і до досягнення ними повноліття. Тому стягнення аліментів у такому розмірі не суперечить і вказаній вимозі закону. Суд зазначає, що оскільки відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дітям збереження певного матеріального рівня утримання. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Разом з тим, суд вважає за потрібне, приймаючи таке рішення, роз'яснити сторонам їх право звертатись до суду з позовом щодо перегляду (зміни) розміру аліментів - у разі зміни обставин, зокрема, якщо виникнуть підстави стосовно зміни майнового стану, тощо. Аліменти на утримання дитини слід стягнути з дати звернення до суду з позовом. Аліменти стягуються до досягнення кожного з дітей повноліття. У відповідності ст.\~141\~ч.\~1\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути 350,00 грн. витрат на правничу допомогу, оскільки позов задоволено частково, а саме задоволено половину заявленої суми позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved