Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 217030, та поділ його як спільного майна подружжя, стягнувши з [PERSON] на її користь 2/3 частини його вартості, а також стягнути витрати понесені нею при отриманні юридичної допомоги. Під час розгляду справи, позивачка уточнила позовні вимоги і просить визнати недійсним договір купівлі - продажу автомобіля вчинений відповідно до довідки рахунку від 25.01.2013 року, та визнати за нею право власності на 2/3 частини спірного автомобіля, як на майно спільної сумісної власності подружжя, з врахування того, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина. При цьому вказує на те, що вказаний спірний автомобіль був придбаний нею разом з відповідачем під час шлюбу в 2008 році, який було відчужено відповідачем без її дозволу та згоди. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, а саме: фотоапарату olіmpus-310, відеокамери\~ soni DCK-DVD 610E, мясорубки "Мотор-Січ ІМЧ - С", мікрохвильової пічки LG MH-6347B, холодильника SAMSUNG RL 39EBSW, пральної машини LG WD-12200ND, кухонного комбайну FILIPS, хлібопічки VICO BGM-660V, швейної машинки TOYOTA, газової плити, тумби кухонної, кухонного шкафа навісного, пилесосу SAMSUNG червоного кольору, та просить виділити в його користування холодильник Samsung RL 39 EBSW, пилосос Samsung, мікрохвильову піч LG MH 6347 , пральну машину LG WD - 12200 ND, загальною вартістю 9600 грн., та судові витрати по справі посилаючись на те, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між подружжям в натурі. В судовому засіданні позивачка-відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу та поділ майна подружжя в повному обсязі, проти задоволення позову [PERSON] про поділ майна заперечили посилаючись на те, що майно на яке вказує позивач вона отримала від своєї матері разом із квартирою в якій вона проживає на підставі договору дарування, а тому воно належить їй на праві особистої приватної власності, і поділу не підлягає. Відповідач-позивач [PERSON] та його представник [PERSON] свої позовні вимоги про поділ майна підтримали в повному обсязі, позовні вимоги [PERSON] не визнали, посилаючись на те, що спірний автомобіль було придбано ними за кошти його батька, у зв"язку з чим в 2013 році, автомобіль був перереєстрований на його батька. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу та поділ майна подружжя підлягаючими задоволенню частково, а позов заявлений [PERSON] до [PERSON] про поділ майна не підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 26 серпня 2006 року перебували в зареєстрованному шлюбі. Під час шлюбу у 2008 році подружжям було придбано у власність автомобіль ВАЗ 217030, який був зареєстрований за [PERSON] Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже придбаний під час шлюбу автомобіль належить до спільної власності подружжя. Відповідно до ч.1, 2 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджається майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Згідно з даними реєстраційної картки ТЗ, 25 січня 2013 року відбулася перереєстрація спірного автомобіля на нового власника [PERSON] на підставі довідки розрахунку № ААА064096 від 25 січня 2013 року. Приймаючи до уваги те, що перереєстрація автомобіля, тобто відчуження останнього здійснено без згоди позивачки, як дружини, суд вважає, що позивачка має право на визнання недійсним правочину про відчуження цього транспортного засобу. Вирішуючи питання щодо поділу спірного автомобіля, як майна що є об"єктом спільної сумісної власності подружжя, суд виходить з того, що суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Оскільки обставин, що дають можливість суду відступити від засад рівності часток подружжя в судовому засіданні не встановлено, суд з врахування інтересів сторін приходить до висновку, що частки сторін у їх спільному майні, зокрема у спірному автомобілі є рівними. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. При вирішенні спору про поділ майна зазначенного позивачем - відповідачем [PERSON] зокрема, фотоапарату olіmpus-310, відеокамери\~ soni DCK-DVD 610E, мясорубки "Мотор-Січ ІМЧ - С", мікрохвильової пічки LG MH-6347B, холодильника SAMSUNG RL 39EBSW, пральної машини LG WD-12200ND, кухонного комбайну FILIPS, хлібопічки VICO BGM-660V, швейної машинки TOYOTA, газової плити, тумби кухонної, кухонного шкафа навісного, пилесосу SAMSUNG червоного кольору, суд враховує те, що відповідачка [PERSON] заперечує факт придбання спірного майна разом з відповідачем під час шлюбу, а надані позивачем докази, зокрема покази свідків [PERSON], [PERSON], та [PERSON], не вказують на наявність такого факту, суд вважає позовні вимоги заявлені [PERSON] безпідставними і не підлягаючими задоволенню. Крім цього, суд вважає безпідставною вимогу позивачки [PERSON] про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на її користь витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., оскільки доказів про такі витрати суду не надано.

Outcome: approved