Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 13 липня 1996 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 6. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з "[PERSON]" на "[PERSON]". Подружжю видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 13 липня 1996 року. В даному шлюбі подружжя має неповнолітнього сина: [PERSON] - [INFO]. Спільне подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, в сім'ї відбувалися сварки, кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Можливості зберегти сім'ю немає. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, будувати сімейні відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам, примиритися з відповідачем не бажає і просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У разі неявки відповідача в судове засідання проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, для у часті у розгляді справи не з'явився, а тому суд за згодою позивача вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що 13 липня 1996 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 6. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з "[PERSON]" на "[PERSON]". Подружжю видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 13 липня 1996 року (а.с. 3). В даному шлюбі подружжя має неповнолітнього сина: [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалась остаточно, оскільки в подружжя різні характери та погляди на життя, немає спільних інтересів. Сторони подружні відносини не підтримують з 2008 року, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому суд дійшов висновку про те, що шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цім прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. (сімсот чотири гривні) 80 коп. На підставі статей 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved