Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ПП "КП "Міжгір`я" (далі - відповідач), третя особа - Іркліївська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області, про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . В період свого життя [PERSON] була членом колгоспу "Радянська Україна", який в 1995 році перетворився в СКВ "Міжгір`я", а з 1 березня 2014 року на підставі рішення загальних зборів спілку було реорганізовано в ПП "КП "Міжгір`я", яка є її правонаступником. [PERSON] рахується в списку громадян-членів колишнього СКВ "Міжгір`я" і їй належить земельна ділянка під № [NUMBER] . Відповідач в порушення вимог законодавства, а саме абз. 3 п. 2 Указу Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" не видав сертифіката на право приватної власності на землю із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Позивач прийняла спадщину [PERSON] , однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку, тому що правовстановлюючий документ на неї відсутній. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай). У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача за довіреністю [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 38). Відповідач надіслав відзив, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 27). Третя особа надіслала відзив, в якому погодилася з позовом та просила розглянути справу за відсутності її представника (а.с. 25). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] працювала в колгоспі "Радянська Україна", який в 1995 році був реорганізований в СКВ "Міжгір`я", і була членом цього господарства. З 1 березня 2014 року воно реорганізовано в ПП "КП "Міжгір`я". Пунктом 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720-95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Загальними зборами членів колишнього КСП "Міжгір`я" від 19 травня 2011 року проведено розподіл земельних часток (паїв), що підтверджується копією протоколу зборів членів колишнього КСП "Міжгір`я", внесених до додатку № 1 до державного акту на право колективної власності на землю від 21 липня 1994 року серії [NUMBER] (а.с. 10-12) та затверджено список громадян - членів колишнього КСП "Міжгір`я", які взяли участь у жеребкуванні по розподілу земельних часток (паїв) 19 травня 2011 року, що підтверджується додатком № 2 до протоколу зборів членів колишнього КСП "Міжгір`я" від 19 травня 2011 року (а.с. 13-15), де під № 256 (номер ділянки (паю) зазначена [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 24 травня 2004 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 27 липня 1966 року серії [NUMBER] (а.с. 7) та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 19 січня 1985 року серії [NUMBER] , згідно з яким позивач після укладення шлюбу змінила дівоче прізвище " [PERSON] " на шлюбне прізвище " [PERSON] " (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) за рахунок земель, отриманих СКВ "Міжгіря" в колективну власність. Згідно з довідкою Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 2099 від 17 липня 2018 року, [PERSON] (позивач) проживала і вела спільне господарство разом з [PERSON] з квітня 2004 року до дня її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 26 червня 2019 року (вих. № 510/01-16) (а.с. 32), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 19), після смерті [PERSON] , заяви в нотаріальну контору не поступали, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Разом з тим, позивач не може оформити в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) після смерті своєї матері, оскільки правовстановлюючий документ на неї не видавався. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач є такою, що прийняла спадщину [PERSON] , оскільки на час її відкриття проживала разом із спадкодавцем. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 ркоу № 7 член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позивач як спадкоємець померлої [PERSON] - члена колективного сільськогосподарського підприємства, яка отримала право на земельну ділянку (пай) за рахунок земель, отриманих СКВ "Міжгіря" в колективну власність, але не встигла при житті зареєструвати право вланості на неї, має право на її успадкування, у зв"язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved