Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Заявник просить встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме, що заповіт від 22 травня 2003 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області зареєстрований в реєстрі за № 123, складений [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] належить [PERSON] , який помер [INFO] , та що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок від 15.04.1991, видане Червоноградським МБТІ на житловий будинок [ADDRESS] та зареєстроване в реєстрову книгу за № 40 року на ім`я [PERSON] , належало [PERSON] , померлому [INFO] . Заяву обґрунтовує наступним. Він, [PERSON] , являється спадкоємцем майна свого діда [PERSON] , який помер [INFO] . Вказує, що 22.05.2003 дідо [PERSON] склав заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 123. Однак в заповіті прізвище його діда [PERSON] секретар виконавчого комітету Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області написала невірно як «[PERSON]», що не відповідало його паспортним даним. Відповідно до паспорта громадянина України, прізвище, ім`я та по батькові його діда записано як [PERSON] . Зазначає, що також прізвище його діда записано « [PERSON] » в членському квитку Українського товариства сліпих, посвідченні ветерана праці, пенсійному посвідченні, посвідченні учасника війни і т.д. Таким чином, стверджує, що допущена помилка в написанні прізвища його діда є перешкодою в отриманні ним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] . Вказує, що його дід [PERSON] являвся власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 15.04.1991 року. Однак в свідоцтві прізвище його діда також записано як " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] ". За життя його дід такої розбіжності не впорядкував з невідомих причин. Зазначає, що через неправильне написання прізвища його діда у правовстановлюючих документах на житловий будинок та заповіті, у нього виникли проблеми у підтвердженні того, що згаданий вище заповіт складений [PERSON] та належності документів на житловий будинок саме його дідові [PERSON] . Стверджує, що такі обставини змусили його звернутися до суду із заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заяву підтримує, просить задоволити. Представник заінтересованої особи Жовківської ДНК в судове засідання не прибула, однак подала заяу про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення заяви не заперечила. Представник заінтересованої особи Рава-Руської міської ради в судове засідання не прибула, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення заяви не заперечив. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення заяви не заперечив. Судом вирішено розглядати справу без учасників, які не з`явилися, зважаючи на подані ними письмові заяви, та на підставі поданих до суду доказів ухвалити рішення. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Равське Жовківського району Львівської області, із 20.08.1998 зареєстрований в с. Равське, що стверджується копією паспорта громадянина України Серія [NUMBER] , виданого Жовківським РВ ГУ ДМС України у Львівській області 24.12.2014. Із копії свідоцтва про народження заявника [PERSON] , виданого повторно 30 червня 2021 року Жовківським ВДРАЦС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачється, що він народився [INFO] в с. Равське і його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батьки заявника 27.10.1984 уклали шлюб, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] , виданого 27.10.1984. У зв`язку із реєстрацією шлюбу мама заявника [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ". Мама заявника народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] у віці 82 років в с. Равське Жовківського району Львівської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого Липницькою сільською радою Жовківського району Львівської області 13 червня 2014 року. Заявник [PERSON] являється спадкоємцем майна свого діда [PERSON] . Із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що Рава-Руською ДНК після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу номер у нотаріуса 161/2021. Ще за життя, 22.05.2003, [PERSON] склав заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області Вовк Стефанією Михайлівною та зареєстровано в реєстрі за № 123. На випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається реєстрація заповіту заповідача [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що в заповіті прізвище [PERSON] секретар виконавчого комітету Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області написала як «[PERSON]», що не відповідало його паспортним даним. Крім цього, дід заявника [PERSON] являвся власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 15.04.1991 року, однак в такому свідоцтві прізвище останнього також записано невірно " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] ". Відповідно до копії паспорта громадянина України Серія [NUMBER] , виданого Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 05.11.2001, вбачається, що такий було видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Томановичі Львівської області. Із копії посвідчення ветерана праці, копії членського квитка Українського товариства сліпих, копії посвідчення учаника війни, копії пенсійного посвідчення, копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку в с. Равське, копії війського квитка, копії довідки офтальмологічної МСЕК, копії Державного акта на право особистої власності на земельну ділянку, копії свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, які знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що у всіх цих документах прізвише, ім`я та по батькові діда заявника [PERSON] записано вірно як [PERSON] . Таким чином, досліджені судом докази вказують на те, що у вищевказаному заповіті та свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок допущено помилку в написанні прізвища [PERSON] , а саме невірно зазначено " [PERSON] ". Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Усунення такої помилки є неможливим в позасудовому порядку, заявник не має іншої можливості усунути розбіжності у документах, тому є наявними підстави для встановлення такого факту. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника [PERSON] юридичне значення та пов`язане із реалізацією ним права на спадщину. Суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved