Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

ТзОВ "Закарпатгаз Збут" звернулося у суд з вищевказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з липня 2015 р. ТзОВ "Закарпатгаз Збут" постачало [PERSON] природний газ за місцем її проживання: [ADDRESS]. Упродовж липня 2015 - грудня 2016 року споживачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема, фінансовий стан споживача, якими зафіксовано показник лічильника природного газу, відомості по обходу, акт про припинення газопостачання. Однак відповідач не звертався до ТзОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТзОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов'язків, що з них випливають. Таким чином, розрахунок за надані послуги з газопостачання здійснюється відповідно до показників лічильника та встановлених цін на газ. ТОВ «Закарпатгаз Збут», як постачальник природного газу свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало [PERSON] послуги з постачання природного газу проте, остання не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачувала вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ. Таким чином, заборгованість за спожитий природний газ за адресою: [ADDRESS] станом на 10.07.2018 року становить 5769,18 гривень. Оскільки відповідачем оплата боргу в добровільному порядку не здійснюється, ТзОВ «Закарпатгаз Збут» змушене звертатися в суд для стягнення боргу в примусовому порядку. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ "Закарпатгаз Збут", місце знаходження: м. Ужгород, вул. Погорєлова, № 2, ЄДРПОУ 39582749 (інші відомості відсутні), 5769,18 гривень - основний борг, 1433,10 гривень - інфляційні втрати, 364,02 гривень - 3 % річних та 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві ) гривні судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився і не повідомив суду причини неявки, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що з липня 2015 р. позивач постачає відповідачу [PERSON] природний газ у квартиру [ADDRESS]. Із липня 2015 року відповідач зобов'язаний щодо своєчасної сплати за надані позивачем послуги газопостачання належним чином не виконує і має заборгованість. Станом на 10.07.2018 року заборгованість складає 5769,18 гривень, що стверджується довідкою ТОВ «Закарпатгаз Збут». Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до пункту першого ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). також Згідно пункту 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, з аналізу наведених правових норм убачається, що споживач, який отримує послугу з газопостачання, зобов'язаний оплачувати цю послугу. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно з цивільно-правового договору є грошовим зобов'язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якій кореспондує право вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов'язань, до таких правовідносин застосовується і норма статті 625 ЦК, що встановлює обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Правовими наслідками прострочення споживачем комунальних послуг виконання грошового зобов'язання можуть бути і сплата пені, і - на вимогу виконавця - сплата суми втрат від інфляції, і 3% річних. Так, норма статті 20 у Законі «Про житлово-комунальні послуги» щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених статтею 625 ЦК. Отже, вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат в розмірі 1433,10 гривень - інфляційні втрати, 364,02 гривень - 3 % річних є підставними. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут» ), 7566,30 гривень. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 1762 гривень. За таких обставин,

Outcome: approved