Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ТзОВ «Грейн Ленд Україна», у якій просять суд розірвати договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем 20.07.2012 року, зареєстрований за № 462038804005807 від14.12.2012 року, стягнути з ТзОВ «Грейн Ленд Україна» (код ЄДРПОУ 34285384) заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 1327,79 грн. (одна тисяча триста двадцять сім гривень 79 коп.) та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 2921,14грн. (дві тисячі дев'ятсот двадцять одна гривня 14 копійок) та моральну шкоду в розмірі 4 000 грн. Зобов'язати відповідача негайно передати йому земельну ділянку загальною площею 1,1466 га., що розташована на території Черницької сільської ради, кадастровий номер 4620388000:12:003:0035, в стані придатному для цільового використання та покласти, судові витрати на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 14.12.2012 року Управлінням Держкомзему у Бродівському районі Львівської області зареєстрований договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та відповідачем, терміном на 7 (сім) років. Відповідно до умов договору ним була передана в оренду відповідачеві земельна ділянка в розмірі земельної частки (паю) загальною площею 1,1466 гектарів, в тому числі рілля 1,1466 га належні йому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 130136 від 22 листопада 2004р. Відповідно до п. 9 Договору, відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати орендну плату 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1327.79 грн. Згідно з п. 11 Договору відповідач повинен вносити орендну плату один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 1% несплаченої суми за кожний день прострочення. Однак відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2013 році та відповідно порушив термін виплати орендної плати визначений договором, що є його істотною умовою. Станом на 27.08.2014 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування в 2013 році належною йому земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів, до того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати за 2013 рік він від відповідача не отримував. У відповідності зі ст. 611 ЦК України та п. 14 договору оренди землі, за несвоєчасне внесення орендної плати, відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 1% несплаченої суми за кожен день прострочення, що при сумі основного боргу 1327,79 грн. (одна тисяча триста двадцять сім гривень 79 коп.) станом на 27.08.2014 року складає 2921.14 грн. (дві тисячі дев'ятсот двадцять один гривень 14 копійок). Окрім матеріальної шкоди йому було завдано також і моральну шкоду неправомірними діями відповідача, оскільки він був позбавлений доходу, на який розраховував, був порушений нормальний спосіб життя, оскільки був змушений докладати додаткові зусилля для отримання доходу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. ТзОВ «Грейн Ленд Україна» участь свого представника у судовому засіданні не забезпечило, хоча про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений завчасно, про що свідчить поштове повідомлення, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідач заяви про розгляд справи без його участі до суду не направив. Судом, у відповідності до ст. 224-225 ЦПК України, ухвалено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого. Дослідивши покази позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення частково. Істотні умови договору оренди землі визначено у частині першій статті 15 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до положень ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на час укладення оскаржуваного договору оренди) однією з істотних умов договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату. Згідно статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ст. 24 ЗУ "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно ст. 141 ЗК України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Судом встановлено, що позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 130136 від 22.07.2004 року належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 1,8221 га, яка розташована на території Черницької сільської ради Бродівського району Львівської області (а.с.9). 20 липня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено письмовий договір оренди землі строком на сім років (а.с.6). Договір було зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Бродівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.12.2012 року. Згідно умов укладеного договору орендар взяв на себе зобов'язання вносити орендну плату в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1327,79 грн. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 1% несплаченої суми за кожен день прострочення. Пунктом 38. укладеного договору передбачено припинення його дії шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків передбачених договором. Судом встановлено, що відповідач в порушення вимог Закону України «Про оренду землі» та умов укладеного договору оренди землі від 20 липня 2012 року, не виконав взятих на себе зобов'язань в частині своєчасного внесення орендної плати за землю за 2013 рік. Станом на день розгляду справи в суді заборгованість по орендній платі позивачеві не сплачена. Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до переконання, що є достатньо підстав для розірвання договору оренди землі, а також для стягнення заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі 1327 грн. 79 коп. та пені за несвоєчасну оплату орендної плати у розмірі 2921 грн. 14 коп. Одночасно суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог в частині стягненні моральної шкоди необхідно відмовити, у зв?язку з тим, що позивачем перед судом не доведено сам факт спричиенння йому такої моральної шкоди.

Outcome: partial