Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що вона являється власником двох земельних ділянок площею 9,62 га. та 9,4403 га., розташованих на території Дубівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області. 25 вересня 2010 року вказані земельні ділянки були передані в оренду відповідачеві [PERSON] на строк п'ять років, про що між сторонами було укладено два договори оренди землі. В цих договорах сторони визначили орендну плату в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що становить по 6970,80 грн. за кожну земельну ділянку. З 2013 року відповідач [PERSON] не виконує свої договірні зобов'язання, внаслідок чого його заборгованість по орендній платі становить: за 2013 рік - в сумі 8341,60 грн., за 2014 рік - в сумі 13941,60 грн., всього - в сумі 22283,20 грн. У зв'язку з порушенням відповідачем договірних зобов'язань позивач застосувала до боржника неустойку - пеню в розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, розмір якої становить 7781,22 грн. (за період з 20 грудня 2013 року по 27 жовтня 2014 року - 311 днів). На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованість по орендній платі за землю в сумі 22283,20 грн., пеню за несвоєчасну виплату орендної плати за землю в сумі 7781,22 грн., три проценти річних від простроченої суми заборгованості по орендній платі за землю в сумі 213,23 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн., а також просить розірвати вказані договори оренди землі та зобов'язати відповідача повернути орендовані земельні ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 9,62 га. (кадастровий номер 6522681000:03:005:0018), розташована на території Дубівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 067560, виданим 26 січня 2005 року Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (л/с 21). Позивач [PERSON] передала належну їй земельну ділянку площею 9,62 га. в оренду відповідачеві [PERSON] строком на п'ять років, про що 25 вересня 2010 року сторони уклали між собою договір оренди землі (л/с 8-12). Договір зареєстрований у відділі Держкомзему в Горностаївському районі Херсонської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14 червня 2011 року за № 652260004000141. Батьку позивача [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 9,4403 га. (кадастровий номер 6522681000:03:005:0019), розташована на території Дубівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, що підтверджувалось державним актом на право приватної власності на землю серії І-ХС № 019798, виданим 30 січня 2003 року Дубівською сільською радою Горностаївського району Херсонської області (л/с 24). [PERSON] помер [INFO]. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є дочка померлого - позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 14 серпня 2013 року державним нотаріусом Горностаївської державної нотаріальної контори Херсонської області (л/с 22). В той же день право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 9,4403 га. було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 2117162 (л/с 23). За свого життя [PERSON] передав належну йому земельну ділянку площею 9,4403 га. в оренду відповідачеві [PERSON] строком на п'ять років, про що 25 вересня 2010 року сторони уклали між собою договір оренди землі (л/с 13-17). Договір зареєстрований у відділі Держкомзему в Горностаївському районі Херсонської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14 червня 2011 року за № 652260004000147. Відповідно до п.40 вказаного договору оренди - перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не являється підставою для зміни умов або розірвання цього договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. Згідно ч.4 ст.32 Закону України „Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Згідно ч.1 ст.148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди щодо такої земельної ділянки. Згідно ч.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. - Законодавець надає наймачеві додатковий захист шляхом встановлення правила, що перехід права власності на річ, передану у найм, не є підставою для зміни або припинення договору найму. Новий власник речі автоматично набуває прав та обов'язків наймодавця за договором найму та повинен їх виконувати до закінчення строку дії договору або до моменту його припинення з будь-яких інших підстав. Тобто в результаті переходу права власності на найману річ має місце заміна наймодавця в договорі найму. Таким чином, перехід права власності на орендовану земельну ділянку від померлого [PERSON] до позивача [PERSON] не припиняє договір оренди землі, укладений 25 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] За таких обставин суд робить висновок, що з моменту переходу права власності на земельну ділянку, яка перебуває в оренді у [PERSON], до позивача [PERSON] перейшли права та обов'язки попереднього орендодавця. Згідно ч.1 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно ч.2 ст.792 ЦК України та ч.8 ст.93 ЗК України відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Спеціальним Законом, який регулює орендні відносини, є Закон України „Про оренду землі". Згідно ст.13 Закону України „Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Укладаючи 25 вересня 2010 року договори оренди землі сторони домовились про розмір орендної плати, строки та порядок її виплати. Зокрема, відповідно до пункту 9 вказаних договорів - орендна плата вноситься орендарем в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до пункту 10 вказаних договорів - обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної, державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Відповідно до пункту 11 вказаних договорів - орендна плата вноситься у строк до 20 грудня поточного року оренди. З інформації-витягів Відділу Держземагенства у Горностаївському районі Херсонської області від 10 жовтня 2014 року № 2369, № 2370 (л/с 32) вбачається, що грошова оцінка земельних ділянок, які належать [PERSON], становить: земельної ділянки площею 9,62 га. - 232359,94 грн., земельної ділянки площею 9,4403 га. - 232359,94 грн. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов'язаний щорічно виплачувати позивачеві [PERSON] орендну плату в загальній сумі 13941,60 грн., в тому числі: по земельній ділянці площею 9,62 га. - в сумі 6970,80 грн., по земельній ділянці площею 9,4403 га. - в сумі 6970,80 грн. З наданих суду документів та пояснень позивача вбачається, що відповідач [PERSON] не виплатив позивачеві [PERSON] орендну плату за 2013 - 2014 роки, внаслідок чого утворилась заборгованість по орендній платі на загальну суму 22283,20 грн., в тому числі: - за 2013 рік: по земельній ділянці площею 9,62 га. - на суму 4170,80 грн., по земельній ділянці площею 9,4403 га. - на суму 4170,80 грн., всього - на суму 8341,60 грн., - за 2014 рік: по земельній ділянці площею 9,62 га. - на суму 6970,80 грн., по земельній ділянці площею 9,4403 га. - на суму 6970,80 грн., всього - на суму 13941,60 грн. Згідно ст.21 Закону України „Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за договорами оренди, позивач [PERSON] застосувала до боржника неустойку: пеню в сумі 7781,22 грн. за несвоєчасну виплату орендної плати за 2013 рік, із розрахунку: невиплачена орендна плата за 2013 рік в сумі 8341,60 грн. х розмір пені 0,3 % х строк прострочення виконання зобов'язання на 311 днів (з 21 грудня 2013 року по 28 жовтня 2014 року). При цьому, суд вважає необхідним уточнити в цьому розрахунку строк прострочення виконання зобов'язання, а саме: не змінюючи загальної кількості днів прострочення (311 днів), рахувати період прострочення з 21 грудня 2013 року по 28 жовтня 2014 року, а не зазначений позивачем період з 20 грудня 2013 року по 27 жовтня 2014 року, оскільки кінцевим строком виконання відповідачем зобов'язання за договорами оренди є 20 грудня поточного року. Відповідно до пункту 14 вказаних договорів - у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, пеня справляється у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожний день прострочення платежу. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір трьох процентів річних від простроченої суми орендної плати за 2013 рік становить 213,23 грн., із розрахунку: (невиплачена орендна плата за 2013 рік в сумі 8341,60 грн. х 3 % / 365 днів) х строк прострочення виконання зобов'язання на 311 днів (з 21 грудня 2013 року по 28 жовтня 2014 року). В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не виплачує позивачеві [PERSON] орендну плату за землю протягом двох років, тобто систематично. Згідно ч.3 ст.31 Закону України „Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Згідно ч.1 ст.32 Закону України „Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Згідно ч.3 ст.653 ЦК України якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Відповідно до пункту „д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що систематична несплата відповідачем [PERSON] орендної плати за землю є підставою для розірвання договору оренди землі, укладеного 25 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], а також для розірвання договору оренди землі, укладеного 25 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], із зобов'язанням відповідача повернути орендовані земельні ділянки їх власнику. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованість по орендній платі за землю в сумі 22283,20 грн., пеню за несвоєчасну виплату орендної плати за землю в сумі 7781,22 грн., три проценти річних від простроченої суми заборгованості по орендній платі за землю в сумі 213,23 грн., всього - 30277,65 грн. Суд вважає можливим розірвати договір оренди землі, укладений 25 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], розірвати договір оренди землі, укладений 25 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], а також зобов'язати відповідача повернути орендовані земельні ділянки їх власнику. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 302,78 грн. При пред'явлені позову позивачем [PERSON] було зайво сплачено судовий збір в сумі 184,42 грн., тому ці витрати не підлягають стягненню з відповідача [PERSON]

Outcome: approved