Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси 19.11.2018 року з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що 05.07.1988 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. В період шлюбу сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . 09.10.2008 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 03.11.2014 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду - 22.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . 27.11.2014 року Кілійський районний суд Одеської області за позовом [PERSON] до [PERSON] видав виконавчий лист № 2-1926/11 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] . 22.08.2018 року Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області надав розрахунок заборгованості по аліментам станом на 22.08.2018 року, згідно якого встановлено, що станом на 06.07.2017 року заборгованість [PERSON] , по аліментам склала у твердій грошовій сумі 39 087, 24 грн., в тому числі 14 333,50 грн. за період з 01.07.2016 року по 06.07.2017 року. На підставі заяви позивача до виконавчої служби, у зв`язку з відсутністю претензій до відповідача, борг [PERSON] , по аліментам за період з 01.07.2016 року по 06.07.2017 року не зараховується. Таким чином, заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 22.08.2018 року у твердій грошовій сумі склала: 39 087,24 грн. - 14 333,50 грн. = 24 753,74 грн. Відповідач тривалий час не виконував рішення Кілійського районного суду Одеської області від 03.11.2014 року, чим порушив строк сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, у зв`язку з чим відповідач має сплатити пеню у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, у зв`язку з чим розмір неустойки (пені) за заборгованість по аліментам становить 24 753, 74 гривні. 24.07.2019 року від позивача по справі надійшла заява, згідно якої вона зазначає, що вимоги підтримує частково, просить стягнути з відповідача лише пеню за прострочення сплати аліментів. На підставі вищезазначеного позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 24 753, 74 гривні. 05.06.2019 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшлов відзив на позовну заяву, згідно якої відповідач вказує, що виконавче провадження ВП №46971849, з виконання Виконавчого листа №2-1926/11, виданого 27.11.2014 року Кілійським районним судом Одеської області про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] закінчено. Таким чином, на думку позивача, перша позовна вимога [PERSON] є повністю не законною та необґрунтованою. Щодо пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідач зазначає, що у позові вказано, що максимальний передбачений розмір пені становить - 24 753,74 гривень. Однак, якщо звернутись до розрахунків неустойки (пені) у позовній заяві, то встановлено, що позивач визначаючи 1% від суми несплачених аліментів, вказує суми починаючи з 6691 гривень (за липень 2017 року) та закінчуючи 9170 гривень (за серпень 2018 року). Проте, з доданого позивачем розрахунку заборгованості по аліментам від 22.08.2018 року, на який посилається позивач не вбачається за який місяць/рік, яка сума аліментів не була сплачена боржником. Без цього неможливо точно та об`єктивно з`ясувати які та коли суми боржник мав платити, які та коли платив, а які ні. Адже пеня розраховується лише на суму боргу та за кожен день прострочення. Крім того, позивач вказує, що борг у розмірі 24 753, 74 гривні накопичився з 22.10.2010 року по 22.08.2018 року, але не наводить докази цьому. За постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 21.02.2019 року відповідача було притягнуто до відповідальності за неналежну сплату аліментів та накладено штрафу у розмірі 4950, 75 гривень. Таким чином, відповідач вказує, що поніс передбачену законом відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів, адже штраф у розмірі 4950, 75 гривень було перераховано на користь позивачки. Також відповідач зазначає, що він перебуває у шлюбі з іншою жінкою та двома її неповнолітніми дітьми та в період з 15.06.2016 року до [INFO] син проживав разом з ним. Між тим, відповідачем сплачуються аліменти на утримання доньки - [PERSON] , 2012 року народження. У зв`язку з чим, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позову просив відмовити повністю. На підставі письмової заяви позивача та відповідача суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 07.05.1988 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, повторно виданим 08.10.2009 року, актовий запис № 57 від 07.05.1988 року, /а. с. 10/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.07.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 100 від 14.07.1999 року, /а. с. 8/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 128 від 09.10.2009 року. Після реєстрації розірвання шлюбу, прізвища сторін не змінювались, /а. с. 9/. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 03.11.2014 року по справі № 2-1926/11 позовну заяву задоволено, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду - 22.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] , /а. с. 11/. 27.11.2014 року Кілійським районним судом Одеської області по справі № 2-1926/11 видано виконавчий лист, /а. с. 12/. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 22.08.2018 року, наданим головним державним виконавцем першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що встановлений розмір заборгованості по аліментам [PERSON] на користь [PERSON] , станом на 22.08.2018 року у твердій грошовій сумі складає - 24 753, 74 копійки, /а. с. 14/. Згідно постанови про накладення штрафу серії ВП № 46971849 від 07.11.2018 року винесену головним державним виконавцем першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що за несплату аліментів з вересня 2016 року на боржника накладено штраф у розмірі 7871, 25 гривень. Відповідно до постанови про виправлення помилки у процесуальному документі серії ВП № 46971849 від 21.02.2019 року винесену головним державним виконавцем першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що внесено виправлення до документу "Постанова про накладення штрафу" від 07.11.2018 року, а саме: резолютивної частини Постанови № 46971849 від 07.11.2018 року викладено в новій редакції: "За неналежну сплату аліментів з березня 2015 року накладено на боржника штраф у розмірі 4950, 75 гривень". В іншій частині залишено постанову без змін. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 15.06.2018 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 1085 від 15.06.2018 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 10044 від 10.11.2012 року. Статтею 196 СК України визначено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". З роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При цьому, за аналогією із цивільним законодавством у даному випадку слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладається тягар доведення протилежного. Разом з тим, як встановлено з постанови про закінчення виконавчого провадження серії ВП № 46971849 від 07.02.2019 року винесеної головним державним виконавцем першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що під час проведення виконавчих дій боржник [PERSON] сплатив аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини, [INFO] . [INFO] дитина досягла повноліття, станом на 07.02.2019 року заборгованість по аліментам немає, витрати виконавчого провадження сплачені боржником у повному обсязі. Таким чином, виконавче провадження підлягає закінченню як виконане. Таким чином в зв`язку з закінченням виконавчого провадження з причини повної сплати аліментів, суд відмовляє в частині стягнення заборгованості по аліментам. Неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 у справі №14-37цс18 вважала за необхідне відійти від правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі № 6-94цс15, зазначивши наступне. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(An х1%хQn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Проте, розраховуючи суму пені/неустойки/ позивач не обґрунтувала розмір її обчислення, тобто не надала документів, з яких можна визначити розмір пені, з доказів, що наявні в матеріалах справи неможливо з`ясувати періодичність сплати платежів платником аліментів, з якого періоду виникла заборгованість відповідача, неможливо встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане. Більш того, з наданих позивачем доказів сукупної заборгованості по аліментам без помісячного розрахунку сплати аліментів боржником неможливо визначити кількість днів прострочення сплати, та застосувати пропоновану ВСУ у постанові № 572/1762/15-ц формулу вирахування загальної суми пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, на основі повного та всебічно досліджених доказів, на підставі вимог чинного законодавства, та із правозастосуванням до даних правовідносин позиції Верховного Суду України, суд дійшов висновку, що з наданих позивачем доказів та суті позовних вимог неможливо достовірно визначити розмір пені, а тому у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог [PERSON] в позовній заяві необхідно відмовити. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору щодо подання позову про стягнення аліментів та з врахуванням необґрунтованості її позовних вимог, віднести витрати по сплаті судового збору за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed