Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Представник позивачів адвокат Ульянов С.М. звернувся до судув інтересах [PERSON] , [PERSON] з позовом до Приватного підприємства "Колективне підприємство "Міжгір"я" (далі - ПП «КП «Міжгір`я») про стягнення інфляційних витрат та 3% річних. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області по справі № 709/2461/18 від 02 липня 2020 року було стягнуто з ПП «КП «Міжгір`я» на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі вартості майнових паїв у сумі 164104,00 гривень та судовий збір у сумі 7384,68 гривень, а всього стягнуто 171488,68 гривень. Тим же рішенням було стягнуто з ПП «КП «Міжгір`я» на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі вартості майнових паїв у сумі 136475,00 грн. та судовий збір у сумі 6141,38 грн., а всього стягнуто 142616,38 грн. Постановою Черкаського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 липня 2020 року залишено без змін, а отже, рішення набрало законної сили. З дня набрання законної сили рішенням ПП «КП «Міжгір`я» не виконало покладене на нього судом зобов`язання, та не сплатило на користь [PERSON] та [PERSON] встановлену судом суму грошових коштів. Станом на 17 вересня 2021 року основна сума заборгованості складає по [PERSON] - 171488,68 грн., а по [PERSON] - 142616,38 грн. Таким чином відповідачем допущено прострочення боржника, внаслідок чого до нього може бути застосовано положення ст. 625 ЦК України. За розрахунками представника позивачів загальна сума інфляційних витрат та 3 % річних, які підлягають стягненню на користь [PERSON] складає 17788,10 гривень. Загальна сума інфляційних витрат та 3 % річних, які підлягають стягненню на користь [PERSON] складає 21389,23 гривень. Також представник позивачів просив стягнути на користь позивачів судові витрати. З урахуванням положень ст. 274, 279 ЦПК України при відкритті провадження вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до таких висновків. Згідно частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Предметом позову у цій справі є стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно достатті 625 ЦК Україниу зв`язку з неналежним виконанням судового рішення про стягнення грошових коштів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18 (686/21962/15-ц) щодо необхідності відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Судом встановлено, що рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 липня 2020 року у справі №709/2461/18 стягнуто з ПП «КП «Міжгір`я» на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі вартості майнових паїв у сумі 164 104,00 гривень та судовий збір у сумі 7384,68 гривень, а всього стягнуто 171 488,68 гривень. Також стягнуто з ПП «КП «Міжгір`я» на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі вартості майнових паїв у сумі 136 475,00 гривень та судовий збір у сумі 6141,38 гривень, а всього стягнуто 142 616,38 гривень (а.с.7-9). Постановою Черкаського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 липня 2020 року вищевказаній справі залишено без змін (а.с. 12). Таким чином, відповідач має грошове зобов`язання перед позивачами, що підтверджується що підтверджується вказаними рішеннями судів. Грошові зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди за рішенням суду відповідачем на даний час не виконано (заперечень щодо цієї обставини від відповідача не надійшло). З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивачів виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Інфляція - це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції. Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією Українигарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Відповідно до статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. При цьому іншого порядку компенсації грошей (грошових коштів) у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено. Зволікання відповідача з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивачі вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідач був обізнаний про грошове зобов`язання, оскільки подавав відзив на позов Кальницьких про стягнення майнової шкоди, оскаржував рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, проте порушив вказане грошове зобов`язання, і у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобовязання. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другоюстатті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Оскільки на даний час рішення суду від 02 липня 2020 року по справі за позовом Кальницьких до ПП "КП "Міжгір`я" про стягнення майнової шкоди не виконано (заперечень цієї обставини відповідачем не подано) , зобов`язання не припинилося. З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми за період прострочення. Перевіривши розрахунки сум, які просять стягнути позивачі, здійснені представником позивачів, суд погоджується з ними, оскільки вони є вірними. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на повне задоволення позовних вимог про стягнення коштів, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивачів по 908 грн. кожному.

Outcome: approved