Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електроенергії звернувся представник ПАТ "Рівнеобленерго". В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача на користь ПАТ "Рівнеобленерго" вартість необлікованої електроенергії у розмірі 1825,8 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" надає електричну енергію у помешкання, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить відповідачу по справі. 09 серпня 2012 року працівниками ПАТ "Рівнеобленерго" було виявлено, що відповідач самовільно підключла помешкання до електроенергії після відключення, що є порушенням Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357. Відповідно до п.1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 ці Правила регулюють відносини між громадянами (далі - споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року N 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. На виконання вищезазначених вимог, ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" було складено акт про порушення №Р 002981 від 09 серпня 2012 року з якого вбачається, що на момент складання акту, при користуванні електричною енергією за адресою [ADDRESS] було виявлено порушення: правил ПК ЕЕН, а саме підключення після відключення. 23 жовтня 2012 року відбувся розгляд виявленого порушення, який оформлений протоколом №84 засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією. На дане засідання [PERSON] не з'явилася, хоча завчасно повідомлялася про день та час його розгляду. Під час засідання комісії було вирішено провести нарахування споживачу [PERSON] вартість не облікованої електроенергії в розмірі 1825,80 грн. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що неправомірними діями відповідача позивачу було заподіяно майнову шкоду, у добровільному порядку відповідач не відшкодувала позивачу завданих ним збитків, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення вартості спожитої та необлікованої електронергії є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 243,61 грн. згідно платіжного доручення №2002433104 від 16 жовтня 2014 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved