Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ПП "КП "Міжгір`я" (далі - відповідач), про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . В період свого життя [PERSON] був членом колгоспу "Радянська Україна", який в 1995 році перетворився в СКВ "Міжгір`я", а з 1 березня 2014 року на підставі рішення загальних зборів спілку було реорганізовано в ПП "КП "Міжгір`я", яка є її правонаступником. [PERSON] не був включений до списку громадян-членів колишнього СКВ "Міжгір`я". Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай). Позивач прийняла спадщину [PERSON] , однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), тому що правовстановлюючий документ на неї відсутній. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право в порядку спадкування на земельну частку (пай). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 квітня 2019 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] (далі - відповідач-2). У судове засідання сторони не з`явились. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 50). Відповідач-1 надіслав відзив на позовну заяву, просив розгляд справи проводити без участі його представника (а.с. 25). Відповідач-2 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову (а.с. 52). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] працював в колгоспі "Радянська Україна" з 1971 року по жовтинь 1994 року, який в 1995 році був реорганізований в СКВ "Міжгір`я" і був членом цього господарства. З 1 березня 2014 року воно реорганізовано в ПП "КП "Міжгір`я" (а.с. 12). Згідно з рішенням загальних зборів КСП "Міжгір"я", правонаступником якого є ПП "КП "Міжгір"я", від 1 квітня 1994 року затверджені списки членів (пайовиків) спілки, до яких помилково не був включений [PERSON] , що підтверджується копією довідки ПП "КП "Міжгір"я" від 17 грудня 2018 року № 74 (а.с. 13). Пунктом 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720-95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 21 вересня 2018 року серії [NUMBER] (а.с. 11). Позивач є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 11 травня 1974 року серії [NUMBER] (а.с. 8) та копією свідоцтва про шлюб від 4 червня 1998 року серії [NUMBER] , згідно з яким позивач після укладення шлюбу змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) за рахунок земель, отриманих СКВ "Міжгіря" в колективну власність. Спадщину [PERSON] прийняла його дочка (позивач) в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР, що був чинний на момент його смерті, оскільки протягом шести місяців з дня його смерті вступила у фактичне володіння і управління його спадковим майном шляхом отримання у власність речей домашнього вжитку і обіходу померлого, що підтверджується актом по факту проживання позивача з [PERSON] з 1995 року до дня його смерті від 22 квітня 2019 року (а.с. 51). Водночас зі змісту листа Кам"янської державної нотаріальної контори від 6 квітня 2019 року (вих. № 118/01-16) (а.с. 35), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 29), вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини зверталася його дружина [PERSON] (відповідач-2). Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки", до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, зокрема: особи, які припинили трудові відносини з підприємством, але не отримали при цьому належного їм майнового паю натурою, грошима або цінними паперами. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні приписи ЦК УРСР. Відповідно до положень ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 529 ЦК УРСР визначено спадкоємців першої черги за законом, до яких відносяться діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Як зазначено у ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а також якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 ркоу № 7 член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач, як спадкоємець померлого батька - члена колективного сільськогосподарського підприємства, який отримав право на земельну ділянку (пай) за рахунок земель, отриманих СКВ "Міжгіря" в колективну власність, але не встиг при житті зареєструвати право вланості на неї, має право на її успадкування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved