Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

13 жовтня 2017 року від Комунального закладу охорони здоров'я Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 до суду надійшла заява, а 07.11.2017 року - уточнена заява, про примусову госпіталізацію [PERSON] до Комунального закладу охорони здоров'я "Обласна психіатрична лікарня №1" терміном на три місяці для лікування заразної форми туберкульозу. В обґрунтування заяви зазначено, що у [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: 63432 Харківська область, Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Молодіжна, буд. 1, зміни в легенях вперше виявленіу в 2010 році. 14.12.2010 року Центральною лікарсько-консультативною комісією (далі ЦЛКК) [PERSON] встановлено діагноз: вперше діагностований туберкульоз правої легені інфільтративний. В зв'язку з чим [PERSON] отримувала лікування в стаціонарному відділенні Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 (ОПТД №3), в протитуберкульозному санаторії "Шарівка" та санаторії "Занки". Лікування проходило з позитивною динамікою. 17.05.2016 року хвору знято з диспансерного обліку. В липні 2017 року під час профілактичного огляду у [PERSON] виявлені зміни в легенях туберкульозного характеру. 08.08.2017 року ЦЛКК їй встановлено діагноз: рецидив туберкульозу верхньої долі лівої легені інфільтративний. Було призначено амбулаторне лікування в амбулаторії загальної практики сімейної медицини селища Зідьки. 11.09.2017 року [PERSON] для подальшого лікування госпіталізована до стаціонарного відділення ОПТД № 3, де вона перебуває і по-теперішній час. Перебуваючи в ОПТД №3 [PERSON] порушує вимоги протиепідеміологічного режиму, режиму медичного закладу, медичні рекомендації не виконує. Неодноразово була відсутня у диспансері, в тому числі і в нічний час, зловживає алкогольними напоями. Про факти зазначених порушень свідчать доповідні медичного персоналу диспансеру. Також у заяві звернуто увагу, що хвора має трьох малолітніх дітей, відповідно 2013, 2014 та 2016 років народження, з якими перебуває у контакті. Крім того, працівниками диспансеру було виявлено, що [PERSON] користується громадським транспортом, відвідує магазини та інші громадські місця. 20 жовтня 2017 року [PERSON] консультована лікарем-наркологом. Під час обстеження встановлено, що вона систематично зловживає спиртними напоями. Тобто, у неї встановлено також і діагноз: хронічний алкоголізм (F 10.20). У зв'язку з цим її попереджено про можливість примусового лікування та проведено психотерапевтичну бесіду. Таким чином, у добровільному порядку [PERSON] бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу. Хоча їй доведено до відома, що вона є розповсюджувачем небезпечної хвороби і наслідки її ухилення від лікування можуть бути небезпечними. В період, коли [PERSON] контактує із здоровими людьми, вона наражає їх на небезпеку зараження туберкульозом, оскільки є бактеріоносієм туберкульозу. В результаті недбалого лікування, що відбувається з вини [PERSON], туберкульоз прогресує та перейшов у мультирезистентну форму, що становить загрозу розповсюдження хвороби. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 від 31.10.2017 року за №11 [PERSON] має діагноз - мультирезистентний туберкульоз верхньої долі лівої легені легень інфільтративний; є носієм бактеріовиділень, несе загрозу розповсюдження туберкульозу. Враховуючи відсутність мотивації до лікування, систематичне порушення епідеміологічного режиму, [PERSON] потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров'я Обласна психіатрична лікарня №1, терміном на три місяці. Необхідність госпіталізації саме до Обласнї психіатричної лікарні №1 є необхідною, оскільки у зазначеному закладі наявне відділення для лікування хворих на туберкульоз та алкоголізм. Під час судового розгляду представник заявника [PERSON] підтримала заявлені вимоги з підстав, зазначених у заяві. Заінтересована особа [PERSON], яка належним чином повідомлена про судовий розгляд справи, в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просила провести судовий розгляд справи за її відсутністю. Враховуючи заяву [PERSON], а також відомості протитуберкульозного закладу щодо загрози розповсюдження хвороби, відповідно до ст. 169, ч. 2 ст. 285 ЦПК України, судовий розгляд проведено за її відсутністю. Вислухавши представника заявника, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 від 31.10.2017 року за №11 [PERSON] має діагноз - мультирезистентний туберкульоз верхньої долі лівої легені легень інфільтративний; є носієм бактеріовиділень, несе загрозу розповсюдження туберкульозу. Враховуючи відсутність мотивації до лікування, систематичне порушення епідеміологічного режиму, потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров'я Обласна психіатрична лікарня № 1, терміном на три місяці. (а. с. 4). Наявність у [PERSON] захворювання на небезпечну форму туберкульозу, а також її ухилення від лікування та порушення режиму лікування підтверджується даними виписноих епікризів із історії хвороби №01-19/682 та амбулаторної карти №076337, відомостями доповідниих записок чергового медичного персоналу ОПТД №3 (а. с. 5-6, 7-8, 9). Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 11 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз, у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Представником Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 надано докази того, що [PERSON] хвора на заразну форму туберкульозу, під час амбулаторного та стаціонарного лікування порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. За таких обставин, заява Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 про примусову госпіталізацію [PERSON] до Обласної психіатричної лікарні №1 для примусового лікування заразної форми туберкульозу строком на 3 місяці є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved