Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 977,53 грн., як безпідставно отриманих. Посилається в позові на те, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Як зазначає позивач, на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 355 від 23.04.2012 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» № 45 від 13.02.2008 року, ним надано до фінансово-економічного управління Служби безпеки України списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з 1 липня 2012 року. Однак, як було повідомлено позивача Служба безпеки України не є уповноваженим органом з питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсії відповідачу та офіційно передало за належністю до Служби зовнішньої розвідки України, якою було надано списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з 1 липня 2012 року, з 1 січня 2008 року та отримано довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2008 року та 01.01.2012 року, в зв'язку з чим відповідачу було повторно перераховано пенсії та встановлено, що її розмір зменшився. Позивач вказує на те, що оскільки відповідачу надмірно виплачено кошти за період 01.09.2012 року по 30.09.2012 року в сумі 977,53 грн., він звернувся до відповідача з листом в якому запропонував повернути йому надмірно отримані кошти. Однак надмірно сплачені кошти відповідачем повернуті не були, що і стало підставою для звернення позивача з позовом у даній справі. Виходячи з зазначених вище обставин та посилаючись на п. 4 постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 р. № 25-3 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.12.2014 р. за № 1605/26382 Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення» яким передбачено, що суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку, просить задовольнити позов в повному обсязі. 02.08.2015 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив суд їх задовольнити. Крім того, представник позивача надаючи пояснення по справі зауважив на тому, що відповідачу надмірно виплачено кошти за період 01.09.2012 року по 30.09.2012 року в сумі 977,53 грн. внаслідок рахункової помилки, а тому, виходячи з положень ст. 1212 ЦК України мають бути стягнуті з відповідача, як безпідставно набуті. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, та зауважив, що його вини в переплаті пенсії немає, а тому просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З матеріалів справи вбачається, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 355 від 23.04.2012 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» № 45 від 13.02.2008 року, позивач надав до фінансово-економічного управління Служби безпеки України списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з 1 липня 2012 року. В свою чергу, Служба безпеки України повідомила позивача проте, що вона не є уповноваженим органом з питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсії відповідачу, а тому офіційно передало за належністю до Служби зовнішньої розвідки України списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з 1 липня 2012 року, якою і було надано довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2008 року та 01.01.2012 року, в зв'язку з чим відповідачу було повторно перераховано пенсії та встановлено, що її розмір зменшився. Однак, за період з 01.09.2012 року по 30.09.2012 року, відповідачу було сплачено пенсію в розмірі 6963, 92 грн., з надлишком в сумі 977,53 грн. (а.с. 7). Листом від 21.08.2015 року позивач звернувся до відповідача, в якому запропонував повернути йому надмірно отримані кошти за період 01.09.2012 року по 30.09.2012 року в сумі 977,53 грн.,(а.с. 8). Проте, надмірно сплачені кошти відповідачем повернуті не були, в зв'язку з чим позивач просить стягнути їх, посилаючись на ту обставину, що переплата в сумі 977,53 грн. за період з 01.09.2012 року по 30.09.2012 року, виникла виключно в зв'язку із допущеною рахунковою помилкою, а тому враховуючи положення ст. 1212 ЦК України відповідач повинен повернути їх позивачу. Виходячи з зазначених вище обставин, та посилаючись на п. 4 постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 р. № 25-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.12.2014 р. за № 1605/26382 Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення», яким передбачено, що суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції ", виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, згідно з даною нормою закону поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача. За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для суду. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «;Про пенсійне забезпечення». Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Поняття "Рахункова помилка" в чинному законодавстві не визначено. В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12. 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" надається роз'яснення поняття лічильної ( рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок належить неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період. Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданих пояснень представником позивача, позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, а саме: відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою як стверджує позивач, а не помилкою пов'язаною з неналежним виконанням обов'язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії, а також здійснення контрольних та ревізійних функцій. До таких помилок допущених посадовими особами відносяться також помилки при нарахуванні пенсії пов'язані з неправильним застосуванням службовими особами нормативних актів, якими регулюються обчислення та нарахування пенсії для певних категорій пенсіонерів. Разом з цим, не заслуговує на увагу пояснення представника позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог проте, що хоча Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві від фінансово-економічного управлінням Служби зовнішньої розвідки України довідку від 21.08.2012 року № 1567 (а.с. 6), про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії [PERSON], отримало в той же день 21.08.2012 р. за вх. № 22378/04-5, однак позивач не мав змоги її врахувати при нарахуванні відповідачу пенсії за вересень 2012 року, в зв'язку з тим, що згідно ч.4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа. Таким чином, представник позивача стверджував, що підстава для перерахунку пенсії відповідача виникла після 15 числа поточного місяця, тобто перерахунок мав здійснюватися і з першого числа наступного місяця. Також, зазначив, що списки на виплату пенсії на вересень місяць, надсилаються раніше, тобто до початку виплатного періоду, в зв'язку з чим, відповідачем у вересні місяці отримано суму пенсії без перерахунку. Як встановлено судом, списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з 1 липня 2012 року та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2008 року та 01.01.2012 року від Служби зовнішньої розвідки України, отримані позивачем 21.08.2012 року, а переплата пенсії була здійснена в період з 01.09.2012 року по 30.09.2012, тобто в момент переплати позивач володів інформацією, що відповідач не має право на доплату в розмірі 977,53 грн., що також і було підтверджено представником позивача. В той же час, будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач не мав змоги врахувати довідку від 21.08.2012 року № 1567 при нарахуванні відповідачу пенсії та здійсненні її перерахунку за вересень 2012 року, представником позивача суду не надано, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що мала місце саме рахункова помилка. До того ж, представник позивача пояснив, що під час відпрацювання вищезазначеної довідки виникли технічні неполадки в програмному забезпеченні ПВП ДКГ, а тому перерахунок здійснено 26.09.2012 року. Виходячи із наявних в справі матеріалів, суд вважає за необхідне зазначити, що збій програми технічного забезпечення не можна, відповідно до вищезазначеного чинного законодавства, вважати рахунковою помилкою. До того ж, представник позивача суду не надав і на ці обставини в судовому засіданні не посилався, що наявні обставини, які б свідчили про зловживання з боку відповідача при отриманні приведеної в позові суми. Крім того, слід зазначити, що відповідач не може нести відповідальність за бюрократичний механізм держави, який став підставою для нарахування зайво сплаченої суми. Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів [PERSON] презюмуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин його недобросовісної поведінки чи пов'язане з технічною помилкою, а також факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Outcome: dismissed