Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області звернувся до суду із позовом до [PERSON] про внесення змін до договорів оренди землі. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 23.07.2012 року між Ріпкинською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договори оренди землі, за умовами яких останній передано в оренду земельні ділянки площею 150,22 га та 23,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради із земель запасу за межами населеного пункту, строком на десять років із щомісячною сплатою орендної плати у розмірі 6980 грн. 04 коп. та 1441 грн. 68 коп. відповідно. Вказані договори 23.07.2012 року були зареєстровані у відділі Держкомзему Ріпкинського району Чернігівської області відповідно за №742448104001116 та №742448104001115. Пункт 5 вказаних договорів передбачав, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки за першим договором становила 579169 грн. 28 коп., за другим 120141 грн. 22 коп. За умовами договорів, розмір орендної плати з моменту укладення договорів становила 1,2% від нормативної грошової оцінки землі та підлягала перегляду в обовязковому порядку один раз на рік. Податковим кодексом України були внесені зміни відносно розмірів орендної плати, що є підставами для зміни орендної плати в договорах оренди. ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області є правонаступником ГУ Держкомзему в Чернігівській області і до його компетенції, а не до компетенції Ріпкинської РДА в Чернігівській області з 01.01.2013 року відносяться повноваження по розпорядженню землями державної власності сільськогосподарського призначення, в порядку визначеному ЗК України. Оскільки відповідачем розміри орендних плат в укладених договорах жодного разу не переглядалися і їх розміри суперечать вимогам Земельного та Податкового кодексу України, що призводить до недоотримання бюджетом сум орендної плати в розмірах визначених ПК України та завдає істотної шкоди економічним інтересам держави, прокурор в інтересах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, в порядку ст.45 ЦПК України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», просить внести наступні зміни: 1. В тексті договору №742448104001116 від 23.07.2012 року замінити найменування орендодавця з "Ріпкинська районна державна адміністрація" на "Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області" та п.9 викласти в наступній редакції «орендна плата вноситься орендарем згідно укладеного договору в грошовій формі у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі, яка складає 868102,56 грн., на рахунок Вербицької сільської ради Ріпкинського району». 2. В тексті договору №742448104001115 від 23.07.2012 року замінити найменування орендодавця з "Ріпкинська районна державна адміністрація" на "Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області" та п.9 викласти в наступній редакції «орендна плата вноситься орендарем згідно укладеного договору в грошовій формі у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі, яка складає 180076,60 грн., на рахунок Вербицької сільської ради Ріпкинського району». У судовому засіданні прокурор Зюзя О.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник третьої особи - Ріпкинської РДА, [PERSON] у вирішенні спору поклалася на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суть заперечень зводиться до того, що вона з 2015 року сплачувала орендну плату в розмірі 3% від грошової оцінки земельних ділянок, проте з орендодавцем у письмовому вигляді відповідних змін до договорів оренди землі не вносили і тому просить залишити їй орендну плату за договорами оренди в розмірі 3% від грошової оцінки земельних ділянок. Представник ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не зявився, надавши до суду письмові пояснення, в яких просив розглянути справу у його відсутність та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 23.07.2012 року між Ріпкинською РДА і [PERSON] укладено договір оренди землі, який зареєстрований за №742448104001116, відповідно до якого [PERSON] передано землі запасу загальною площею 150,22 га, в тому числі 150,22 га пасовищ, строком на 10 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та договір оренди землі, який зареєстрований за №742448104001115, відповідно до якого [PERSON] передано землі запасу загальною площею 23,20 га, в тому числі 23,20 га пасовищ, строком на 10 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Актами прийому-передачі від 25.07.2012 року підтверджується, що [PERSON] прийняла земельні ділянки у розмірах, обумовлених договорами. З 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», яким внесено зміни до ч.4 ст.122 ЗК України, котрою визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відноси та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до п.1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів, затвердженого Указом Президента України № 445 від 08.04.2011 року, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності. Згідно Постанови КМУ «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» № 442 від 10.09.2014 року, зі змінами, Постанови КМУ № 5 від 14.01.2015 року «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, шляхом приєднання до новоутворених територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру України). Розпорядженням КМ України № 294-р від 31.03.2015 року, функції та повноваження Державного агентства земельних ресурсів передано Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру. Наказом № 12 Держгеокадастру від 03.03.2015 року було затверджено Положення про ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, яке втратило чинності. Наказом № 308 Держгеокадастру від 17.11.2016 року затверджене нове Положення про ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області. Пунктом 4.13 вказаного Положення, передбачено, що\~ ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Чернігівської області. Згідно ч.4 ст.4 Закону України «Про оренду землі», орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. Таким чином, суд приходить до висновку, що після 01.01.2013 року особа, в інтересах якої прокурор звернувся до суду, а не Ріпкинська районна державна адміністрація, є розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення, в межах визначених ЗК України, на території Чернігівської області, тому позовні вимоги в частині внесення змін до текстів договорів найменування орендодавця з «Ріпкинська районна державна адміністрація» на "Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області" (пр. Миру, 14, м. Чернігів, 14000 ЄДРПОУ 38777072) підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідне орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ч.1 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Частиною 1 ст. 626, ст.ст. 629, 651, 654 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. За змістом частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкоюзгідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Частиною першою пункту 289.1 статті 289 ПК України і частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обовязково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»). Виходячи з аналізу, зазначених вище норм закону, можна дійти висновку, що обов'язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням. Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у Постанові від 11 травня 2016 року (справа № 6-824цс16), та в силу положень ст.ст.214, 360-7 ЦПК України він має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин. Відповідно до п. 14.1.136 ст. 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Таким чином, аналіз вищевказаних положень закону свідчить, що орендна плата за землі державної власності, якою є земельна ділянка передана в оренду відповідачу [PERSON] є обов'язковим платежем, справляння якого регулюється Податковим кодексом України. Станом на момент укладення договорів оренди землі пункт 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції від 08.07.2012 року) визначав, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом. При цьому, ст. 272 Податкового кодексу України визначала, що ставка податку за один гектар сільськогосподарських угідь встановлюється у відсотках від їх нормативної грошової оцінки, зокрема для пасовищ - 0,1%. З матеріалів справи вбачається, що п.5 договору оренди землі від 23.07.2012 року, зареєстрованого за №742448104001116, передбачав, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розміром 150,22 га, на момент укладення договору становить 579169 грн. 28 коп. Відповідно до п.п.9,10 орендна плата вноситься орендарем у розмірі 12 земельних податків, у грошовій формі 6950 грн. 04 коп. щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати. З п.5 договору оренди землі від 23.07.2012 року, зареєстрованого за №742448104001115, вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розміром 23,20 га, на момент укладення договору становить 120141 грн. 22 коп., Відповідно до п.п.9,10 орендна плата вноситься орендарем у розмірі 12 земельних податків, у грошовій формі 1441 грн. 68 коп. щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати. Тобто, розмір орендної плати за договорами становить 1,2% від нормативної грошової оцінки вказаних земельних ділянок. Пунктом 12 вказаних договорів встановлено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік в обовязковому порядку. Підставою для зміни орендної плати є зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації визначених законодавством. Пунктом 27 Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII, який набрав чинності 01.04.2015 року, підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України викладено в такій редакції: «розмір орендної плати не може бути меншим 3 відсотків нормативної грошової оцінки». Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28 грудня 2014 року, який набрав чинності 01.01.2015 року, п. 288.5 ст. 288 ПК України викладено в новій редакції, визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Тобто, законодавець визначив нижню та верхню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі. Наказом ГУ Держземагенства у Чернігівській області №25-2542/14-15-СГ від 31.03.2015 року, [PERSON] встановлено річну орендну плату за користування земельною ділянкою площею 150,22 га (кадастровий номер 7424481000:07:001:0153) в розмірі 4% від її нормативної грошової оцінки, відповідно до договору оренди землі від 23.07.2012 року№742448104001116. Наказом ГУ Держземагенства у Чернігівській області №25-2541/14-15-СГ від 31.03.2015 року, [PERSON] встановлено річну орендну плату за користування земельною ділянкою площею 23,20 га (кадастровий номер 7424481000:07:001:0154) в розмірі 4% від її нормативної грошової оцінки, відповідно до договору оренди землі від 23.07.2012 року№742448104001115. Судом встановлено, що вказані накази ГУ Держземагенства у Чернігівській області на час розгляду справи не скасовані, не змінені і сторонами не оспорюються. \~Відділ Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області листами від 16.02.2015 року № 31-28-0.3-550/1-15 та від 25.06.2015 № 1957/2-15 року повідомляв відповідача про зміну діючого законодавства в частині визначення розміру орендної плати за землю та пропонував внести зміни до договорів оренди, проте відповідачем відповідних дій не було вчинено. Станом на 01.07.2015 рік загальна вартість земельної ділянки розміром 150,22 га становить 723418 грн. 80 коп., а земельної ділянки розміром 23,20 га 150063 грн. 83 коп., що підтверджується технічною документацією по визначенню нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які надані в оренду [PERSON] на території Вербицької сільської ради Ріпкинського району, затвердженої 01.07.2015 року Рішенням Ріпкинської районної ради Чернігівської області. З Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вбачається, що нормативна грошова оцінка станом на 01.01.2016 рік земельної ділянки загальною площею 150,22 га (кадастровий номер 7424481000:07:001:0153) становить 868102 грн. 56 коп., а земельної ділянки загальною площею 23,20 га (кадастровий номер 7424481000:07:001:0154) становить 180076 грн. 60 коп. Положення ст. 30 Закону України «Про оренду землі» передбачають можливість зміни умов договору оренди землі у судовому порядку, у випадку недосягнення між сторонами згоди щодо зміни умов договору. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної чи комунальної власності є обовязковим платежем, який підлягає перерахуванню до бюджету, і являється підставою для перегляду розміру орендної плати, тому з метою приведення вказаних договорів оренди землі, в частині розміру орендної плати, у відповідність до вимог Податкового кодексу України, враховуючи відсутність добровільної згоди відповідача на внесення змін до договорів оренди, вимоги прокурора про внесення змін до договорів у судовому порядку також підлягають задоволенню. Таким чином, п.9 необхідно викласти в наступній редакції: - у договорі оренди земельної від 23.07.2012 року зареєстрованого у відділі Держкомзему у Ріпкинському районі Чернігівської області 23.07.2012 року за № 742448104001116: «орендна плата вноситься орендарем згідно укладеного договору в грошовій формі у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі, яка складає 868102,56 грн. на рахунок Вербицької сільської ради Ріпкинського району»; - у договорі оренди земельної ділянки від 23.07.2012 року зареєстрованого у відділі Держкомзему у Ріпкинському районі Чернігівської області 23.07.2012 року за № 742448104001115: «орендна плата вноситься орендарем згідно укладеного договору в грошовій формі у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі, яка складає 180076,60 грн. на рахунок Вербицької сільської ради Ріпкинського району». Відповідно до ч.3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені по справі судові витрати, зокрема судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовами, в сумі 2756 грн.

Outcome: approved