Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ТОВ "Ключове рішення", в якій представник позивача просить, виселити [PERSON] без надання іншого житлового приміщення, який зареєстрований та проживає у [INFO], із зняттям з реєстраційного обліку в органі МВС України до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири, а також, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 10 червня 2009 року ТОВ "Ключове рішення" надало [PERSON] в оренду квартиру [ADDRESS], загальною площею 44,70 кв. м., на підставі договору оренди № 83_1_1 та попереднього договору № 83_1_1. Отримавши права власності на вказане нерухоме майно позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій слала реєстрація та проживання у ньому [PERSON] В судове засідання представник позивача не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав повністю і зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності, Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, а саме: в редакції газети «Урядовий курєр» № 45 (5419) від 12 березня 2015 року. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази\~\~подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Встановлено, що 10 червня 2009 року ТОВ "Ключове рішення" надало [PERSON] в оренду квартиру [ADDRESS], загальною площею 44,70 кв. м., на підставі договору оренди № 83_1_1 та попереднього договору № 83_1_1. Маючи права власності на вказане нерухоме майно позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій слала реєстрація та проживання у ньому [PERSON] Відповідно до ст.391 ЦК України, позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої\~статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Згідно ч.ч.1, 3 ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили неналежні їм житловий будинок чи житлове приміщення, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги власника або в інший погоджений строк. Так, позивачем було направлено [PERSON] письмову претензію про добровільне звільнення житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку (а. с. 8-9), однак останнім законні вимог були проігноровані і нерухомість не була передана позивачу у вільне користування. З огляду на викладене та відповідно до зазначених норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати виселення відповідача із належного йому житлового приміщення, а тому, позовна заява підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, що повязані з викликом відповідача через оголошення у пресі в сумі 420,00 грн. та сплатою судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved