Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

19 червня 2019 року Комунальний заклад "Берізківський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей І-ІІІ ступенів" Миколаївської обласної ради в інтересах неповнолітнього [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області, звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує його харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з ним, не цікавиться його життям, тому просить позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник органу опіки та піклування Кривоозерської РДА позовні вимоги підтримала, вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] буде доцільним та таким, що відповідатиме інтересам неповнолітнього [PERSON] , 2012 року народження. Відповідач на виклик в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Своїм правом на подання відзиву відповідач не скористалася. Будь-яких заяв, клопотань щодо розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що за даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Мазурівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 07 листопада 2012 року(а.с.8), матір`ю [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] , відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджено даними Витягу з ДРАЦС громадян про народження №00016271192 від 03 лютого 2016 року(а.с.10). За заявою матері неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , на підставі путівки Департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської облдержадміністрації №430 від 03 листопада 2015 року Департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської облдержадміністрації, було направлено та влаштовано до Комунального закладу "Березківський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей I-III ступенів" Миколаївської обласної ради(а.с.9). Даними характеристики відповідача [PERSON] , яка видана Курячелозівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 26 березня 2019 року встановлено, що відповідач дійсно проживала та була зареєстрована на території Курячелозівської сільської ради з 18 січня 2013 року по 15 травня 2015 року разом із співмешканцем(нині покійним) [PERSON] , в будинку його батька [PERSON] .. За час проживання на території села, [PERSON] характеризувалась нижче задовільного. В будинку був завжди безлад, санітарно-гігієнічні норми не виконувались, не зловживала спиртними напоями(а.с.19). Встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час проживає без реєстрації в [ADDRESS] разом із своїм співмешканцем [PERSON] без реєстрації, що підтверджено даними Підволочинської селищної ради Тернопільської області №19 від 13 лютого 2019 року(а.с.17) та Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13 лютого 2019 року(а.с.18). Відповідно до довідки Комунального закладу "Березківський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей I-III ступенів" Миколаївської обласної ради №458 від 31 травня 2019 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] , дійсно виховується у Комунальному закладі "Березківський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей I-III ступенів" Миколаївської обласної ради, та є вихованцем дитячої групи "Калинка"(а.с.6). З даних Актів про невідвідування дитини батьками підтверджується, що [PERSON] дійсно не відвідує свого сина [PERSON] , не цікавиться його життям(а.с.20-25). Згідно висновку служби у справах дітей Кривоозерської районної державної адміністрації №211/02-44-21/19 від 21 травня 2019 року, вважають доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] (а.с.12). При розгляді даної справи суд враховує положення ч.8, 9 ст.7 СК України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Положення ст.150 СК України передбачають, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язанні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень ч.1 ст.152 СК України регламентовано, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю та встановлена законом. Згідно положень ч.4 ст.155 СК України визначено що, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Як передбачено положеннями ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні підтверджено належними та допустимими доказами відсутність належної участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною. Як вбачається з представлених доказів у їх сукупності, кожен з вище вказаних фактів має місце по відношенню до відповідача, яка свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання своєї дитини, оскільки в найменшій мірі не цікавиться ним, не займається його вихованням та навчанням, не надає матеріальної допомоги на утримання. Така поведінка матері є винною по відношенню до дитини. Проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати меті цього заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов`язків. З огляду на наведені обставини, суд визнає її поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, сплачуючи аліменти; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ч.2, ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Положеннями ч.2, ч.3 ст.193 СК України передбачено: якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 СК України (в редакції станом на 28 серпня 2018 року), суд враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, враховуючи інтереси дитини, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921.00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved