Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, у звязку з тим, що він є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги. В обгрунтування позову зазначено, що позивач є непрацездатною особою похилого віку, не працює, отримує пенсію, інших джерел доходів у нього немає, на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні. Його матеріальне становище незадовільне. Відповідачі по справі доводяться йому дочками, добровільно допомоги на його утримання не надають, через що він змушений звертатися за захистом своїх прав до суду. Просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що позивач доводиться йому рідним братом. На даний час потребує матеріальної допомоги від дітей, оскільки розмір пенсії, яку він отримує в сумі 1600 грн., не забезпечує його потреби у лікуванні, догляді за ним. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позову не визнала зовсім. Направила на адресу суду відзив відповідно до якого зазначила, що на даний час не працює, здійснює догляд за двома дітьми до досягнення ними трьохрічного віку. Її дохід становить 1700 грн. на місяць - це допомога, яку їй виплачує управління соціального захисту на утримання двох малолітніх дітей до досягнення ними трьохрічного віку. За таких обставин у неї має можливості працювати та надавати утримання батькові. Крім того, позивач з 1995 року не проживав у сім'ї, не надавав утримання ні їй, ні сестрі, хоча мав таку можливість, оскільки був особою працездатного віку, був працевлаштований та мав додаткові заробітки. Батько вів аморальний спосіб життя, вчиняв насильство у сім'ї. Після розірвання шлюбу з їхньою матір'ю, забрав з будинку усі цінні речі, продав автомобіль, який був у спільній сумісній власності батьків та кошти витратив на власні потреби. Її сестра - [PERSON] у пошуках роботи виїхала за межі України, постійної роботи немає, працює на різних тимчасових роботах. Просила у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула і не повідомила суд про причини неявки, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши доводи представника позивача, відповідачки [PERSON], дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія I-НМ № 377696 та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія I-НМ № 377697, виданими Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області 15.01.2019. Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу №00021661604 від 12 грудня 2018 року [PERSON], [INFO] перебував в шлюбі з [PERSON], який розірвано 24 листопада 2010 року. [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду - Галицькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України, отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серія ААИ №1954404152, виданого 09 грудня 2015 року. Згідно виписки з рішення Рогатинського районного суду від 17 листопада 1998 року, шлюб, який був зареєстрований 07 січня 1978 року у виконавчому комітеті Бабинецької сільської ради між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Рішення набуло законної сили 27 листопада 1998 року. [PERSON] відповідно до нказу №77-В від 28 березня 2017 року з 28 березня 2017 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, що підтверджується довідкою, №195, виданною 19 лютого 2019 року ТОВ "Спецагропроект". [PERSON] має на утриманні двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серія І-НМ №329474 та серія №І-НМ №329473, виданими 31 грудня 2016 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов від 05 березня 2019 року, складеного комісією Рогатинської міської ради в присутності [PERSON], [PERSON], позивач по справі [PERSON] з 1995 року припинив виконувати батьківські обов'язки по вихованню та утриманню малолітніх дітей. Приходив додому у нетверезому стані, вчиняв сварки та бійки стосовно дружини [PERSON], які відбувалися в присутності малолітніх дітей. Після розірвання шлюбу між ним та матір'ю дітей, забрав з будинку усю побутову техніку, інші речі побутового вжитку. Продав транспортний засіб, виручені кошти за який витратив на власні потреби. [PERSON] не цікавився дітьми, не брав участі в їх утриманні та вихованні. На даний час [PERSON] не працює, здійснює догляд за малолітніми дітьми, [PERSON] у пошуках роботи виїхала за межі України, де не має постійної роботи, працює на різних тимчасових роботах, немає можливості надавати утримання батькові. Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. \~ \~ \~ \~При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків суд враховує, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. \~ \~ \~ \~До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги. Стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати позивачем матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання позивачем доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. \~ \~ \~ \~Судом встановлено зі слів довірителя, що позивач отримує пенсію в сумі 1600 грн.., що перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого державою на 01 січня 2019 року, до яких відноситься позивач, у розмірі згідно з ст.7 Закону " Про\~Державний бюджет\~України на\~2019\~рік" з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. \~ \~ \~ \~За ст.204 Сімейного кодексу дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо них. Суд, враховує обставини справи, що позивач є пенсіонером, тобто в правовому розумінні непрацездатним, однак отримує пенсію в межах прожиткового мінімуму встановленого законом України "Про Державний бюджет" \~ \~ \~ \~Тлумачення статті 204 СК України свідчить, що вона може застосовуватися, якщо встановлено у сукупності такі обставини: (а) непрацездатність матері, батька; (б) потребу матері, батька в матеріальній допомозі; (в) ухилення матері, батька від виконання батьківських обов'язків. Тобто, звільнення від обов'язку утримувати матір, батька може мати місце лише у випадку, якщо такий обов'язок у дочки, сина виник. \~ \~ \~ \~[PERSON] не довів факту потреби матеріальної допомоги, а тому у відповідачів не виник обов'язок утримувати позивача. \~ \~ \~ \~З врахуванням наведеного та обставин, встановлених у судовому засіданні, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed