Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який був членом ЖБК «Запоріжсталь-14» на підставі ордеру №966 від 20.09.1982 р. була надана двокімнатна квартира [ADDRESS] . Пай на вказану квартиру був виплачений повністю у квітні 1983 році. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] , як дочка померлого, інших спадкоємців першої черги немає, оскільки після розірвання шлюбу між батьками позивача 17.06.1993 р., матір позивача - [PERSON] померла [INFO] . У встановлений законом строк позивач [PERSON] , як дочка померлого [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. У видачі їй свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, зокрема, свідоцтво про право власності на квартиру, яке батько за життя не отримав. У зв`язку з цим вона не може в нотаріальному порядку оформити своє право власності. Позивач просить визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 27.10.2021 р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.11.2021 р. підтовче судове засідання було закрито та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Представник відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Запоріжсталь-14» в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі. З обставинами викладеними в позовній заяві згодні , проти задоволення позов не заперечують. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Cуд встановив, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , про що 19.10.2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зроблено відповідний актовий запис №6768 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи. [PERSON] був членом ЖБК «Запоріжсталь-14» і на підставі ордеру № 966 від 20.09.1982 р. йому була надана двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 49,7 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м. Пай на вказану квартиру був виплачений повністю у квітні 1983 році повна вартість квартири №112 в сумі 5998,92 грн., що підтверджується відповідною довідкою ЖБК «Запоріжсталь-14», яка знаходиться в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] - позивач по справі, як дочка померлого, інших спадкоємців першої черги немає, оскільки після розірвання шлюбу між батьками позивача 17.06.1993 р., матір позивача - [PERSON] померла [INFO] , про що Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зроблено відповідний актовий запис № 859 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи. За життя батько позивача заповіту не складав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири. Спадкоємцем першої черги після його смерті є [PERSON] , як дочка померлого, інших спадкоємців першої черги немає. В установлений законом строк дочка померлого [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи , яка знаходиться в матеріалах справ. Позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, зокрема, свідоцтво про право власності на квартиру, яке батько за життя не отримав, що підтверджується копією постанови державного нотаріусу від 07.06.2018 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи. 13.12.2017 р. нотаріусом заведена спадкова справа № 269/2017, номер в Спадковому реєстрі 61730965, яка на час розгляду справи є чинною , копія якої знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності. Згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з ч.2,3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст.1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач [PERSON] правомірно набула право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька, оскільки вона є спадкоємцем за законом. Позивач як спадкоємець за законом у встановленому законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа, однак не може отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правоустановчих документів на спадкове нерухоме майно, що підтверджено належним чином - постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. На думку суду, відсутність правоустановчого документа про право власності спадкодавця не позбавляє спадкоємців права на спадщину, оскільки вона належить їм з моменту відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивач позбавлена права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, яка залишилась після смерті її батька, чим порушується (не визнається) її право власності на спадкове майно. Тому, виходячи з вимог справедливості та розумності, це право на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом . Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved