Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] 21 .06.2018 року було укладено договір № 3081016101-011788 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 3500 грн з умовою - сплати процентів за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 21.07.2018 року. Між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ "ФК "ПРЕМІУМ АКТИВ" 01.10.2018 року був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, за яким відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 3081016101-011788 від 21 .06.2018 року, що був укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та [PERSON] і ТОВ "ФК"ПРЕМІУМ АКТИВ" набуло права вимоги до [PERSON] за вказаним договором на суму 17339 грн. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов'язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 01.10.2018 року становить 17339,00 гривень, із яких: 3500 гривень - заборгованість за кредитом, 6279 гривень - заборгованість по сплаті процентів, 7560 гривень - заборгованість за пенею. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, та долучила квитанції про сплату заборгованості за кредитом в сумі 3500 гривень та про сплату судового збору 1780 гривень. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] .06.2018 року було укладено договір № 3081016101-011788 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 3500 грн з умовою - сплати процентів за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 21.07.2018 року. Між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ "ФК "ПРЕМІУМ АКТИВ" 01.10.2018 року був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, за яким відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 3081016101-011788 від 21 .06.2018 року, що був укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та [PERSON] і ТОВ "ФК"ПРЕМІУМ АКТИВ" набуло права вимоги до [PERSON]за вказаним договором на суму 17339,00 грн. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача становить 17339,00 гривень, із яких: 3500 гривень - заборгованість за кредитом, 6279 гривень - заборгованість по сплаті процентів, 7560 гривень - заборгованість за пенею. Заборгованість за кредитом в сумі 3500 гривень [PERSON] оплатила , що підтверджується квитанцією № 39922405 від 21 березня 2019 року . Згідно квитанції від 21 березня 2019 року [PERSON] оплатила судовий збір в розмірі 1780 гривень . Таким чином, суд вбачає порушення банком порядком нарахування заборгованості по кредиту, оскільки відповідач погасила кредит в повному обсязі. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Наведене є підставою для відмови у задоволенні позову з огляду на те, що позивачем не було виконано свого обов'язку із доказування обґрунтованості і правомірності його вимог. Встановлені під час судового розгляду та наведені вище обставини, відсутність належних та допустимих доказів в обґрунтування розміру нарахованих відсотків та пені, свідчить про те, що обставини наведені позивачем у позовній заяві не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що позивачем не доведено (не надано належних та допустимих доказів) позовних вимог, про відсутність підстав для задоволення позову, у зв'язку з його не обґрунтованість та не доведеністю. Позивач також просив стягнути на його користь з відповідача понесені позивачем витрати на юридичні послуги в сумі 1500 гривень., посилаючись на те, що представництво в малозначних справах може здійснювати особа, яка не є адвокатом. При цьому, зі змісту ст. 133, 137, 141 ЦПК України слідує, що до судових витрат, які можуть бути розподілені між сторонами судом при ухваленні рішення відносяться виключно витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Положення ж закону щодо можливості бути представником в певній категорії справ особи, яка не є адвокатом, у взаємозв'язку з вказаними вище положеннями ЦПК України слід розуміти таким чином, що сторона у визначених категоріях справ (в тому числі малозначних) вільна вибрати будь-яку особу своїм представником, проте витрати на надання таких послуг представника можуть бути відшкодовані за ст. 141 ЦПК України виключно, якщо представником був адвокат. В даному випадку позивач сплатив 1500 гривень за надання юридичних послуг фізичній особі-підприємцю без надання суду відомостей, що така особа є адвокатом, за такого, у суду немає законних підстав для стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на юридичні послуги в сумі 1500 гривень. На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: dismissed