Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 141/2006 від 23.03.2006 року, посилаючись на те, що відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 45000,00 доларів США. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 141/2006 23 березня 2006 року між ПАТ КБ Надра та [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки. 29.11.2012 року було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 141/2006 та змінено валюту кредиту долара на гривню та складено ануїтетний графік погашення в національній валюті. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору виникла заборгованість в розмірі 197147,45 гривень, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні,викладеним у позові. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечив проти задоволення позову з підстав,зазначених в письмових запереченнях. У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідачем [PERSON] подано письмові заперечення проти позову (том 2 а.с. 19-20), в обґрунтування якого останній посилався на те, що виходячи з додаткових угод від 29.12.2012р. до кредитного договору № 141/2006 від 23.03.2006р. кредитор та боржник домовились про встановлення валюти та розміру кредиту в сумі 171049,48 гривень. Однак сторони не погодили розмір процентної ставки, оскільки в одній додатковій угоді вона становить: фіксований процент (18,98%)+UIRD, а в іншій визначено пільгову процентну ставку : UIRD-фіксований процент (0,27%) та стандартну процентну ставку UIRD+фіксований процент (5%). Отже, сторони не змогли досягти згоди щодо розміру процентної ставки, що унеможливлює задоволення позову в частині стягнення нарахованих позивачем відсотків. Також відповідач зазначив, що ним сплачено позивачу 76793,50 гривні. Крім того було зараховано зустрічні однорідні грошові вимоги в розмірі 3647,60 гривень отже, розмір заборгованості по кредиту становить 91040,38 гривень. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк звернувся до суду з позовом про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за цим договором з позичальника. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 березня 2006 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 141/2006 (а.с. 47-50), за яким банк надав, а позичальник отримав грошові кошти в сумі 45000,00 доларів США та зобовязався погасити кредит до 20.03.2026 року. Пунктом 1.3. договору передбачено обов'язок позичальника сплатити 10% річних за користування кредитом. (а.с.47). На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 141/2006 23 березня 2006 року між ПАТ КБ Надра та [PERSON] було укладено договір поруки.(а.с.51-52) Відповідно до п.1.1 договір поруки поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, нараховані проценти та інші платежі передбачені кредитним договором.Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж об"ємі,що і Позичальник (а.с.51) На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 141/2006 23 березня 2006 року між ПАТ КБ Надра та [PERSON] було укладено договір поруки.(а.с.53-54) Відповідно до п.1.1 договір поруки поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, нараховані проценти та інші платежі передбачені кредитним договором.Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж об"ємі,що і Позичальник (а.с.53) 29 листопада 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 141/2006 ( а.с.167-173) та змінено валюту зобов"язання долара на гривню. Відповідно до 2.1. Сторони домовилися внести зміни та доповнення до Кредитного договору та у зв"язку зі зміною валюти зобов"язання викласти термін "Кредит" кредитного договору в наступній редакції: Розмір Кредиту.Валюта Кредиту 171049,48 грн. На період з 29 листопада 2012 року до повного виконання Боргових зобов"язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись процентна ставка 1 в наступному розмірі UIRD-фіксований процент (0,27%) та складено Графік Платежів в новій редакції (а.с. 174-176). 29 листопада 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до договору поруки від 23.03.2006 року (а.с. 177-180). Відповідно до умов договору сторони домовилися внести зміни до договору поруки від 23.03.2006 року на виконання сплати Боржником [PERSON] кредиту у розмірі 171049,48 грн. в строк не пізніше 23.03.2026 року. 29 листопада 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до договору поруки від 23.03.2006 року (а.с. 181-184). Відповідно до умов договору сторони домовилися внести зміни до договору поруки від 23.03.2006 року на виконання сплати Боржником [PERSON] кредиту у розмірі 171049,48 грн. в строк не пізніше 23.03.2026 року. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором №141/2006 від 23.03.2006 року зобов'язання, відповідач [PERSON] належно їх не виконував, у зв"язку з чим утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком (а.с.5-9). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем станом на 20.08.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №141/2006 від 23.03.2006 року, відповідно до якого заборгованість за кредитним договором становить 197147,45 гривень в тому числі: -20633,69 гривень - прострочені проценти за користування кредитними коштами, -158223,56 гривень - тіло кредиту прострочені проценти за користування кредитними коштами, -18290,20 гривень пеня. Належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено. 24.09.2015 року до суду надійшла заява від представника відповідача (а.с. 212), в якій він просив призначити по справі почеркознавчу експертизу підпису виконаного від імені [PERSON] на додатковому договорі поруки № 1 від 29.11.2012 року до договору поруки б/н від 23.03.2006 року укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON]. Однак, згідно відповіді Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 4099 від 11.07.2016р. (том 1 а.с. 277), дана експертиза не проводилася у звязку із тим, що оплати за проведення експертизи станом на 11.07.2016р. не проведено. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 141/2006 23 березня 2006 року між ПАТ КБ Надра та [PERSON] було укладено договір поруки та 29 листопада 2012 року між ПАТ КБ Надра та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору поруки. Також, на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 141/2006 23 березня 2006 року між ПАТ КБ Надра та [PERSON] було укладено договір поруки та 29 листопада 2012 року між ПАТ КБ Надра та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору поруки. Частиною 1 ст. 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ПАТ КБ «Надра», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору №141/2006 від 23.03.2006 року та додаткового договору № 1 до кредитного договору № 141/2006 від 29.11.2012 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідачі у добровільному порядку не погасили, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про припинення поруки на підставі ст.559 ч.1 ЦК України виходячи з наступного. Відповідно до частиною першої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшиться обсяг його відповідальності. Згода поручителя зі змінами до кредитного договору, які визначають конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника, висловлене шляхом підписання додаткової угоди до договору поруки та не суперечить частині першої статті 559 Цивільного кодексу України. В даному випадку погодження поручителя щодо зміни розміру кредиту висловлене шляхом підписання додаткового договору до договору поруки. Строк повернення кредиту не змінився,а тому судом не встановлено збільшення обсягу відповідальності поручителя. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача [PERSON] про те,що сторони не змогли досягти згоди щодо розміру процентної ставки, що унеможливлює задоволення позову в частині стягнення нарахованих процентів, оскільки у встановленому законом порядку додатковий договір до кредитного договору від 29.11.2012 року недійсним не визнавався. Крім цього, наданий представником банку додатковий договір до кредитного довогору з додатком Графіком до Кредитним договором № 141\\2006 від 23.03.2006 року відповідає встановленій сторонами процентній ставці UIRD-фіксований процент (0,27%) та відповідно до зазначеної процентної ставки позивачем проведений розрахунок сплати по кредиту, який також підписаний позичальником. Позичальником проводилась сплата за кредитним договором за визначеним сторонами Графіком.Наданий відповідачем другий договір не містить Графіку, а тому не може бути прийнятий судом до уваги. Крім цього, Банк повідомляв відповідачів про зміну процентної ставки листами від 12.11.2013 року та листами від 17.12.2014 року, які були отримані відповідачами особисто, про що свідчать рекомендовані листи-повідомлення. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідачів на користь держави в рівних частках, оскільки позивача було звільнено від його сплати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч.1, 530, 611, 612, 546 ч.1, 548 ч.1, 1050 ч.2, 1054 ч.2, 1166, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved