Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Мирна Анна Миколаївна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець заповіту не залишив. 14 червня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Першотравенського міського нотаріального округу Мирної А.М з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі. Але нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та було порекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як був пропущений строк для подачі заяви. Відповідно до Акту №353 від 22.07.2021 року виданого ПП «Комунальщик- 1», на час смерті [PERSON] позивач проживав та вів спільне господарство з померлою з 2005 року. Матері позивача - [PERSON] , рішенням Першотравенського міського суду від 25.11.2019р. було відмовлено в прийнятті спадщини після смерті своєї [PERSON] Також позивач зазначає, що ним був пропущений строк позовної давності по причині того, що він юридично необізнана людина, має проблеми зі здоров`ям, а також в Україні, як в цілому і усьому світі вирує пандемія СОVID -19, яка обмежила дієздатність більшості людей. Просить суд поновити строк позовної давності та встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] з 01.06.2005 року. Розгляд справи відбувався за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свою позовну заяву підтримав в повному обсязі та прохав її задовольнити. Пояснив суду, що він фактично мешкав у своєї бабці [PERSON] , та в м. Дніпро разом з своєю цивільною дружиною [PERSON] . [PERSON] це його матір. [PERSON] це старший син [PERSON] , він помер в 2017 році. В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає суд їх задовольнити. Представник відповідача Першотравенської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій прохала справу розглядати без її участі. Також надала відзив згідно якого прохала в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, мотивуючи це тим, що матір позивача - [PERSON] зверталася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в задоволенні позову рішенням суду від 25 листопада 2019 року було повністю відмовлено (справа №186/1487/19), а в подальшому рішенням апеляційного суду скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Після цього заочним рішенням Першотравенського міського суду від 30 червня 2020 року у справі №186/784/20 за позовом Першотравенської міської ради про визнання спадщини відумерлою позовні вимоги задоволено та квартиру [ADDRESS] , визнано відумерлою спадщиною. Окрім цього в зазначеній квартирі ніхто окрім померлої не були зареєстровані. ПП «Комунальщик-1» надавалися оригінали актів від 14.02.2019 року при розгляді справи 186/784/20 з яких вбачається, що в квартирі мешкають квартиранти, що підтверджують сусіди. Також станом на 06.07.2021 року існує заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 26 475,55 грн, що свідчить про відсутність утримання квартири позивачем. Таким чином позивачем не надано жодних доказів, які б підвереджували факт спільного проживання з померлою [PERSON] не менше як 5 років до часу відкриття спадщини. Окрім цього представник відповідача зазначає, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини та не надано суду доказів того, що строк пропущений дійсно з поважних причин. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, також прохав оглянути матеріали цивільних справ №186/1487/19 та № 186/784/20 та долучити наявні в них докази. Третя особа в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Також під час судового розгляду було допитано свідка [PERSON] , яка повідомила, що вона являється цивільною дружиною позивача та проживає в [ADDRESS] . В період з 2005 по 2018 роки [PERSON] періодично мешкав то з бабусею [PERSON] , яка проживає в м.Першотравенськ, то з [PERSON] . Також він періодично відвідував свою матір [PERSON] [PERSON] має спільний бюджет з [PERSON] з 2002 року та по цей час. Свідок [PERSON] повідомив суду, що він мешкає за адресою [ADDRESS] . Він мешкав по сусідству з померлою [PERSON] . Також зазначив, що [PERSON] проживав з бабусею, він періодично приїжджав до неї та потім знову уїжджав. Коли [PERSON] було зовсім погано він жив з нею постійно, це було приблизно пів року, рік до її смерті. Суд вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 травня 2018 року, виданого Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Скакіно, Брасовського району, Орловської області, РФ померла [INFO] в місті Першотравенську Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її спадкове майно, а саме: на жилу квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на житло № [NUMBER] від 09 серпня 1994 року. З матеріалів спадкової справи №56/2019,\~заведеної 16\~квітня 2019\~року,\~встановлено,\~що [PERSON] /матір позивача/, [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 11 квітня 1956 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 27 грудня 1975 року. [PERSON] /матір позивача/ зверталася 16 квітня 2019 року об 11:03 годині до приватного нотаріуса Першотравенського міського нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за №185, тобто через одинадцять місяців після відкриття спадщини. 24 липня 2019 року о 15:26 годині повторно подала нотаріусу заяву №372 про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але, 24 липня 2019 року постановою приватного нотаріуса Першотравенського міського нотаріального округу позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] , у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Матеріали спадкової справи містять копію заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу 02 липня 1997 року, згідно якого [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла своєму сину [PERSON] . З матеріалів спадкової справи не вбачається, чи прийняв /син спадкодавця/ [PERSON] спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . 10 вересня 2019 року [PERSON] зверталася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Копією рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/1487/19 від 25 листопада 2019 року підтверджується, що в задоволені позову [PERSON] до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини було відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу [PERSON] на вказане рішення суду залишено без задоволення, а рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року - залишено без змін. Крім того, судом, були оглянуті матеріали цивільних справ №186/1487/19 та № 186/784/20, які містять копії довідок КЗ "Першотравенська ЦМЛ" ДОР" від 29 серпня 2019 року, згідно яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають по [ADDRESS] , копію довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08 жовтня 2009 року, виданої ПП "Комунальщик-1", згідно якої, довідку видано уповноваженому власнику (співвласнику, наймачу) житлового приміщення - квартири [ADDRESS] - [PERSON] , про те, що до складу сім`ї/ зареєстрованих у вказаному житловому приміщенні входить лише наймач [PERSON] . В зазначеній квартирі, на день смерті, спадкодавець [PERSON] була зареєстрована та проживала одна, що підтверджується довідкою №8288 від 22 квітня 2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, знята з реєстраційного обліку в зв`язку зі смертю, на даний час в квартирі зареєстрованих осіб не має, що підтверджується довідкою №6043 від 13 березня 2020 року. Згідно акта\~ПП "Комунальщик-1"\~в квартирі\~ [ADDRESS] проживає\~квартирант,\~який не\~надає своїх\~даних. За даною адресою відсутні зареєстровані, але згідно акту контролерів, фактично мешкає 2 особи. Копією рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/784/20 від 30 червня 2021 року підтверджується, що спадщина спадкодавця [PERSON] за позовом Першотравенської міської\~ради Дніпропетровської\~області була\~визнана відумерлою.\~Зазначене рішення\~суду набрало\~законної сили\~ 11 серпня 2021 року. Позивач у справі [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 11 квітня 1956 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 27 грудня 1975 року та копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 21 липня 1976 року. З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 червня 2021 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку на прийняття спадщини. Довідкою Першотравенського МЖКП підтверджується, що заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за вказаною адресою становить станом на 06.07.2021 року існує заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 26 475,55 грн. В копії акту №353 від 22.07.2021 рок складеного ПП «Комунальщик-1» зазначено, що [PERSON] на момент смерті [INFO] [PERSON] проживав разом з нею постійно та вони вели сумісне господарство з 2005 року, що підтверджують сусіди. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Статтею 29 ЦК України в редакції, чинній на час відкриття спадщини, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції положень Закону, що діяли на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією ( 254к/96-ВР ), законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно із статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем не надано суду доказів, на підтвердження постійного проживання разом з спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини в квартирі [ADDRESS] . Наданий позивачем акт №353 від 22.07.2021 рок складений ПП «Комунальщик-1» в якому зазначено, що [PERSON] на момент смерті [INFO] [PERSON] проживав разом з нею постійно та вони вели сумісне господарство з 2005 року, що підтверджують сусіди, суд оцінює критично. Оскільки з наявних в матеріалах копій довідок КЗ "Першотравенська ЦМЛ" ДОР" від 29 серпня 2019 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають по [ADDRESS] та показів свідка [PERSON] , яка повідомила, що вона являється цивільною дружиною позивача та проживає в [ADDRESS] . В період з 2005 по 2018 роки [PERSON] періодично мешкав то з бабусею [PERSON] , яка проживає в м.Першотравенськ, то з [PERSON] . Також він періодично відвідував свою матір [PERSON] [PERSON] має спільний бюджет з [PERSON] з 2002 року та по цей час, судом встановлено що квартира [ADDRESS] , не була постійним місцем проживання позивача. У визначений законом строк [PERSON] , не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише періодичного відвідування спадкодавця. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). До такого висновку суд дійшов з врахуванням правової позиції висловленої Верховним Судом у постановах від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 та від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Суд не вирішує питання щодо поновлення строку позовної давності враховуючи, що відповідач не звертався з заявою про застосування наслідків пропуску цього строку. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed