Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов мотивований тим, що її донька [PERSON] з [PERSON] прожила в зареєстрованому шлюбі з 04.11.2005 року по 27.10.2012 рік в її будинку [ADDRESS]. 27 жовтня 2012 року за рішенням Оратівського районного суду розірвано шлюб між позивачем та, за кошти позивача 14 серпня 2010 року було придбано холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер 0014408160 вартістю 4000 гривень та 12 січня 2011 року газову плиту модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень та надано в користування [PERSON] та [PERSON]. Документи на майно знаходяться у неї. В березні 2013 року [PERSON]. з [PERSON]. помирилися і почали спільно проживати по [ADDRESS] куди забрали з собою вказані речі. 12 травня 2013 року в [PERSON] з [PERSON] виникла сварка і він побив позивача та вигнав з даного будинку, і з того часу [PERSON] проживає в її квартирі за адресою [ADDRESS]. Холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер 0014408160 вартістю 4000 гривень та газова плита моделі СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень залишились в будинку по [ADDRESS] Потім через деякий час [PERSON] домовилась з [PERSON] про те, що він добровільно поверне вказане майно. В травні 2014 року [PERSON] уклав шлюб з іншою жінкою, зараз її фамілія [PERSON], вони перейшли жити в будинок до нього за адресою [ADDRESS] і разом з ним користувалась холодильником «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер 0014408160 вартістю 4000 гривень та газовою плитою модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень, що є особистою приватною власністю. [INFO] року помер її колишній чоловік [PERSON]. Після його смерті [PERSON]. за усним дорученням позивача [PERSON] звернулась до [PERSON], щоб вона повернула холодильник та газову плиту, які є її особистою приватною власністю, але вона відмовила позивачу. Її пропозиція вирішити спір без звернення до суду і передати майно не була прийнята відповідачем. Просить витребувати від відповідача [PERSON] та передати їй холодильник "Атлант" модель ХМ-6024-031 заводський номер 0014408160 вартістю 4000 гривень та газову плиту модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень, стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та пояснила, що її донька [PERSON] 04.11.2005 року одружилась з [PERSON]. [INFO] року у них народилася донька [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] проживали спочатку в її будинку [ADDRESS]. [PERSON] часто їздив по заробітках в м. Київ та за кордон. В 14.08.2010 року [PERSON] повернувся із заробітків і поїхав разом з [PERSON] в смт. Оратів подивитися холодильника, які хотіли придбати. В смт. Оратів вони вибрали холодильник марки "Атлант" за кошти 4000 грн. і захотіли його взяти в кредит. Тоді [PERSON] сказала [PERSON] та [PERSON] що купить для них холодильник. Тоді вона купила даний холодильник і автомобілем привезла до свого власного будинку, який розташований [ADDRESS], де він знаходився до 2013 року. Кошти на холодильник були її, оскільки вона тримала домашнє господарство, корову і з цього мала прибуток. 12 січня 2011 року вона поїхала автомобілем з [PERSON] та [PERSON] знову в смт. Оратів, де придбали газову плиту за кошти в сумі 2600 грн. Гроші на придбанння газової плити [PERSON] давала [PERSON] Кошти належали [PERSON] Гарантійні талони виписані на [PERSON], оскільки вона давала кошти на придбання товарів як подружжю, оскільки [PERSON] та [PERSON] проживали в шлюбі, мали спільну дитину. Вказаним майном користувалось подружжя, а саме [PERSON] з [PERSON] Холодильник та газову плиту купувала для подружжя. В 2013 році [PERSON] та [PERSON] посварилися. Однак в березні 2013 року помирилися і купили будинок за адресою [ADDRESS] де і почали проживати. В подальшому [PERSON] з [PERSON] перевезли у житловий будинок по [ADDRESS] придбаний холодильник та газову плиту. В жовтні 2012 року [PERSON] розлучилась з [PERSON] В березні 2013 року [PERSON] та [PERSON] помирилися і знову продовжили проживати разом по [ADDRESS] до 12 травня 2013 року, тобто до того часу поки [PERSON] не побив [PERSON]. та вигнав із дому. Просить Просить витребувати від відповідача [PERSON] та передати їй [PERSON] холодильник "Атлант" модель ХМ-6024-031 заводський номер 0014408160 вартістю 4000 гривень та газову плиту модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2800 гривень, стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що вона проживає по [ADDRESS]. Дійсно вона проживала з травня 2014 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] за адресою [ADDRESS] в його житловому будинку. В. будинку знаходились холодильник «Атлант» та газова плита, які належали [PERSON] На придбання холодильника кошти давав брат чоловіка [PERSON] [PERSON], який перебуває на заробітках Польщі в сумі 3000 грн. [PERSON] на придбання холодильника та плити давав кошти, а саме на придбання холодильника 1000 грн., а на придбання газової плити 1600 грн. [PERSON] телефонувала до [PERSON] і казала, щоб він віддав або газову плиту або холодильник. На що [PERSON] відмовив і сказав, що нічого не віддасть, оскільки [PERSON] і так все майно забрала з будинку. [INFO] року її чоловік [PERSON] помер. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] Кошти на придбання холодильника та газової плити давала [PERSON] і вказані речі купувались за ці кошти для подружжя. Речі купувалися в якості подарунка подружжю [PERSON] та [PERSON] Гарантійні талони виписувались на [PERSON], тому що ці речі купувались подружжю для їхнього використання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що кошти на придбання холодильника та газової плити платила її мама [PERSON]. Особисто вона при цьому присутня не була, але їй це відомо зі слів матері [PERSON] У [PERSON] коштів на придбання майна не було, оскільки [PERSON] отримував зарплату 700-800 грн. Холодильник і газову плиту гужовою повозкою перевозили до будинку, який розташований по [ADDRESS] після розірвання шлюбу з позовом про поділ майна вона не зверталася, оскільки [PERSON] казав їй що поверне вказані речі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він у 2013 році перевозив холодильник і газову плиту з квартири [ADDRESS] в будинок, який розташований по [ADDRESS] За чиї кошти були придбані вказані речі йому невідомо. Холодильник і газову плиту купувала [PERSON], оскільки це відомо з її слів. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що раніше працювала з [PERSON] і перебуває у дружніх відносинах. Вона неодноразово була в будинку [PERSON] [ADDRESS] та бачила у неї холодильник та газову плиту. [PERSON] розповіла їй, що холодильник і газову плиту [PERSON] за власні кошти для дітей - [PERSON] та [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що неодноразово була в будинку [PERSON] [ADDRESS] та бачила у неї холодильник та газову плиту. [PERSON] говорила, що холодильник і газову плиту купувала вона. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що їй відомо зі слів [PERSON] та [PERSON], що кошти на газову плиту давала мати [PERSON] [PERSON] казав, що кошти на холодильник позивача у брата. Вона була в будинку [PERSON] [ADDRESS] та бачила у неї холодильник та газову плиту. а також їй відомо, що холодильник та газову плиту в подальшому перевезли до будинку [PERSON], який розташований по [ADDRESS] Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 27.10.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З вказаного рішення вбачається, що з 04.11.2005 року [PERSON] та [PERSON] проживали до 27.10.2012 року в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.03.2015 року [PERSON] помер [INFO] року в с. Скоморошки Оратівського району Вінницької області. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, що під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] [PERSON] за її кошти для подружжя було придбано рухоме майно, а саме 14 серпня 2010 року холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер 0014408160 вартістю 4000 гривень та 12 січня 2011 року газову плиту модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень. Відповідно до гарантійної картки від 14.08.2010 року [PERSON] придбав 14.10.2010 року у магазині «Світ телевізорів» в смт. Оратів холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер 0014408160 за кошти в сумі 4000 гривень. Відповідно до гарантійного талона від 12.01.2011 року [PERSON] придбав 21.01.2011 року у магазині «Світ телевізорів» в смт. Оратів газову плиту «ВЕКО» модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 . У вказаних гарантійних талонах стоїть прізвище [PERSON] Тобто вказане рухоме майно було придбано [PERSON] за її кошти подружжю [PERSON] та [PERSON] за час перебування у шлюбі. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 3 ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, як передбачено ч.1 ст. 61 СК України, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Отже, за загальним правилом, що випливає з наведених вище правових норм, будь-яке майно набуте за час шлюбу, належить до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, якщо одним із них не доведене набуття ним особистої приватної власності на майно в період перебування їх в шлюбі. В судовому засіданні договір між подружжям на розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя не укладався. Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер [INFO] року в с. Скоморошки Оратівського району Вінницької області. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з позовом про поділ майна, яке належало подружжю на підставі спільної сумісної власності не зверталася. Крім цього, в судовому засіданні встановлено 14 серпня 2010 року холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер 0014408160 вартістю 4000 гривень та 12 січня 2011 року газова плита модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень, на які вказує позивач [PERSON] як на такі, що були придбані нею за власні кошти як дарунок подружжя [PERSON] та [PERSON] Суд приймає до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON], які підтверджують той факт, що холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер 0014408160 вартістю 4000 гривень та 12 січня 2011 року газова плита модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень, на які вказує позивач [PERSON] як на такі, що були придбані нею за власні кошти як дарунок подружжя [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 30.06.2015 року встановлено, що під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] [PERSON] за її кошти для подружжя було придбано рухоме майно, а саме 14 серпня 2010 року холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер 0014408160 вартістю 4000 гривень та 12 січня 2011 року газову плиту модель СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень, які на даний час знаходяться у володінні відповідача [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування або не містять інформацію про нього. Судом за результатом розгляду справи встановлено, що позивачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів і доведено свого права на рухоме майно, а саме на холодильник «Атлант» модель ХМ - 6024 - 031 заводський номер 0014408160 вартістю 4000 гривень та газову плиту моделі СЕ 62120 серійний номер 10050607 вартістю 2600 гривень, оскільки як встановлено в судовому засіданні дані речі є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до п. 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що заявлений позов є як безпідставним, так і недоведеним, а тому в його задоволенні слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed