Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ТОВ «Котовський хлібозавод», стверджуючи, що наказом №105-к від 04 жовтня 2011 року була прийнята на посаду пакувальника 3 р. цеху до ТОВ «Котовський хлібозавод», при працевлаштуванні подала копію свідоцтва про народження своєї першої дитини. У 2012 році позивачка народила другу дитину та пішла у відпустку по догляду за дитиною до досягнення 3-х років, про що також надала копію свідоцтва про народження. Позивачка також стверджувала, що при народженні другої дитини вона отримала право на додаткову відпустку у 10 календарних днів відповідно до ст. 182-1 КЗпП України та п. 1 ст. 19 ЗУ «Про відпустку», якою не встигла скористатися. У серпні 2015 році у перший робочий день після відпустки по догляду за дитиною позивачка звільнилась з роботи за угодою сторін. Проте, відповідач не провів всі передбачені законом розрахунки та не компенсував невикористану додаткову відпустку на дітей по 10 календарних днів за кожен рік. Позивачка направила на адресу відповідача лист-заяву, у якій просила провести вказані виплати, проте вказана заява залишена без уваги. Позивачка просить суд стягнути з відповідача компенсацію за невикористану відпустку за 2012-2015 роки у розмірі 3097,60 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, стверджував, що 04 жовтня 2011 року [PERSON] була прийнята на роботу до ТОВ «Котовський хлібозавод» пакувальником З р. в сухарний цех. Станом на 04 жовтня 2011 року на утриманні [PERSON] перебула лише одна дитина - [PERSON], [INFO]. За весь час роботи на ТОВ «Котовський хлібозавод» позивач не мала статусу «одинокої матері», що виключало право на соціальну відпустку, передбачену ст. 19 Закону України "Про відпустки".В період з 04 червня 2012 року по 08 жовтня 2012 року позивач перебувала на лікарняному у звязку з вагітністю та пологами. 17 серпня 2012 року позивач народила другу дитину - [PERSON], [INFO]. Згодом лікарняний лист у звязку з вагітністю та пологами було закрито, а вже 09 жовтня 2012 року [PERSON] повинна була стати до роботи на ТОВ «Котовський хлібозавод». 09 жовтня 2012 року [PERSON] вийшла у трирічну відпустку по догляду за дитиною та перебувала у відпустці до 17 серпня 2015 року. 17 серпня 2015 року позивач звільнилась з ТОВ «Котовський хлібозавод» на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін). Таким чином, позивач жодного дня не працювала (не мала робочих днів на підприємстві), а значить не мала права на соціальну відпустку, передбачену ст. 19 Закону України "Про відпустки". У звязку з вищенаведеним, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вислухавши пояснення представника відповідача. дослідивши докази по справі,суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] наказом №105-к від 04 жовтня 2011 року була прийнята на посаду пакувальника 3 р. цеху до ТОВ «Котовський хлібозавод». В період з дати прийняття позивачки на роботу 04 жовтня 2011 року по день народження другої дитини 17 серпня 2012 року на утриманні позивачки перебула тільки одна дитина [PERSON], [INFO], що не надавало їй право на додаткову відпустку - вважаючи відсутність у неї двох або більше дітей віком до 15 років, як вимагає цього ст. 19 Закону України "Про відпустки". Крім того, за весь час роботи на ТОВ «Котовський хлібозавод» позивачка не мала статусу «одинокої матері», що також виключало право на соціальну відпустку, передбачену ст. 19 Закону України "Про відпустки". З 04 червня 2012 року по 08 жовтня 2012 року [PERSON] перебувала на лікарняному у звязку з вагітністю та пологами. 17 серпня 2012 року [PERSON] народила другу дитину [PERSON]. 09 жовтня 2012 року [PERSON] вийшла у трирічну відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та перебувала у відпустці до 17 серпня 2015 року. 11 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до ТОВ «Котовський хлібозавод» про звільнення за згодою сторін з 17 серпня 2015 року. Наказом №14-к від 11 серпня 2015 року [PERSON] була звільнена згідно п.1 ст. 36 КЗпП за згодою двох сторін. Таким чином, [PERSON] звільнилась з ТОВ «Котовський хлібозавод» в останній день своєї відпустки - 17 серпня 2015 року, а не у перший робочий день після відпустки, як це вказує у своєму позові [PERSON], та до роботи не приступала. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Положеннями ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно ст. 19 Закону України «Про відпустки» жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, одинокій матері, батьку, який виховує дитину без матері (у тому числі, й у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла дитину під опіку, надається щороку додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (ст. 73 КЗпП). Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, враховуючи, що позивачка після народження другої дитини і до самого дня звільнення з ТОВ «Котовський хлібозавод» жодного дня не працювала, тобто не мала робочих днів на підприємстві, а отже не мала права на соціальну відпустку, передбачену ст. 19 Закону України "Про відпустки", тому позовні вимого є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Враховуючи, що відповідачем при звільненні позивачки не було порушено жодних норм законодавства, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди є також необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed