Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

09.04.2014 року (а.с.29) позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо стягнення на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний Банк „Надра", ЄДРПОУ 20025456, солідарно з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], заборгованості за договором №5/П/56/2006-840 від 03.08.2006 року в сумі 1868423 грн. 99 коп., а також судового збору в сумі 3654 грн. В обґрунтування позовних вимог у позові, зокрема зазначено, що кредитний договір №5/П/56/2006-840 від 03.08.2006 року був укладений між відповідачем [PERSON] та ВАТ „Комерційний Банк „Надра", ЄДРПОУ 20025456, (правонаступником якого є позивач з таким же вищевказаним ЄДРПОУ), (далі Банк), зобов'язання за яким Банк виконав повністю - надав відповідачу кредит на суму 134000 доларів США, зокрема, за умови його повернення щомісячними платежами зі сплатою 9,5% річних та комісії, а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином - станом на 18.09.2013 року не сплатив на користь позивача заборгованість, яка відповідно до умов вказаного кредитного договору становить суму 1868423 грн. 99 коп., яка за курсом НБУ - 799,30 грн. за 100 доларів США станом на 18.09.2013 року еквівалентна сумі 233757,54 доларів США, яка складається з сум заборгованості: за непогашеним кредитом - 120693,04 доларів США; за несплаченими відсотками - 18028,69 доларів США; за несплаченою комісією - 9400,3 доларів США; за штрафом в сумі 13400 доларів США за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу, а також з пені в сумі 72235,51 доларів США (за період з 18.09.2012 року по 17.09.2013 року). Крім того, договір поруки від 03.08.2006 року був укладений між відповідачем [PERSON] та ВАТ „Комерційний Банк „Надра", ЄДРПОУ 20025456, (правонаступником якого є позивач з таким же вищевказаним ЄДРПОУ), зобов"язання за яким цей відповідач не виконав - не оплатив позивачу вказану заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за вказаним кредитним договором. У письмовій заяві представник позивача підтримав позовні вимоги. Просив позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2015 року (яка набрала законної сили а.с.117) було встановлено ту обставину, що особа яка є відповідачем по цій справі - [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а також передано матеріали цієї цивільної справи до Дарницького районного суду м. Києва. Крім того, згідно з даними, які містяться у довідках відповідних Адресно-довідкових підрозділів УДМС України від 27.01.2016 року - відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], а інший відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень ч.1 ст.157 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку але не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі (при цьому, згідно з ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси провадження по справі було відкрито ще 20 травня 2014 року а.с.33), а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При цьому, силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З поштових відправлень вбачається, що відповідачі повідомлялися судом про дату та місце розгляду справи Дарницьким районним судом м. Києва поштою - рекомендованим листом із повідомленням, в тому числі за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (згідно з даними, які містяться в довідках Адресно-довідкового підрозділу УДМС України, в тому числі, в останніх довідках щодо місця їх реєстрації - від 27.01.2016, при цьому, з відповідних поштових відправлень з повідомленням судом обох відповідачів щодо судового засідання, призначеного на "15" лютого 2016 року (які були повернуті поштовим відділенням до суду) вбачається відсутність відповідачів за адресою їх реєстрації. При цьому, відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України: у разі ненадання фізичною особою, яка бере участь у справі інформації щодо її адреси, судова повістка надсилається цій особі за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, при цьому, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. При цьому, відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України - особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права, що зокрема стосується і вимог до обгрунтування відповідачами заяв про перегляд заочного рішення. Відповідно до положень ст.77 ЦПК України: сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. При цьому, з положень п.2) ч.1 ст.169 ЦПК України вбачається, що суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду, виключно у випадку якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Проте, відповідачі до суду не з"явилися про причини неявки суд не повідомили. З наявних матеріалів (у письмовому вигляді) вбачається, що сторона відповідача [PERSON] просила застосувати позовну давність до всіх вимог, зазначивши, що згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №5/П/56/2006-840 від 03.08.2006 року заборгованість виникла 31 березня 2012 року. Проаналізувавши наведені дані, всі інші матеріали справи, в тому числі копії: вказаного кредитного договору (з додатками) та договору поруки; розрахунку заборгованості; паспортів відповідачів, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. З положень ст.533 ЦК України вбачається, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до положень ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов"язання. Відповідно до положень ст.554 ЦК України: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст.559 ЦК України: порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Так, з положень ст.ст.256, 257, 267 ЦК України вбачається, що: позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже загальний строк позовної давності позивачем не пропущений, і огульні посилання сторони відповідача [PERSON] на пропущення цього строку позивачем не спростовують такого висновку суду, в тому числі враховуючи посилання самої сторони позивача на дату виникнення заборгованості 31 березня 2012 року та дату подання цього позову - 09.04.2014 року. Відповідно до положень п.1) ч.2 ст.258 ЦК України - спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, вимога сторони відповідача [PERSON] щодо застосування спеціального строку позовної давності щодо неустойки підлягає задоволенню частково - щодо періоду нарахування пені з 18.09.2012 року до 10.04.2013 року - вимоги щодо стягнення якої не підлягають задоволенню з підстав спливу позовної давності. Враховуючи викладене судом встановлено, що кредитний договір №5/П/56/2006-840 від 03.08.2006 року був укладений між відповідачем [PERSON] та ВАТ „Комерційний Банк „Надра", ЄДРПОУ 20025456, (правонаступником якого є позивач з таким же вищевказаним ЄДРПОУ), (далі Банк), зобов'язання за яким Банк виконав повністю - надав відповідачу кредит на суму 134000 доларів США, зокрема, за умови його повернення щомісячними платежами зі сплатою 9,5% річних та комісії, а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином не сплатив на користь позивача заборгованість, яка відповідно до умов вказаного кредитного договору станом на 18.09.2013 року становить суму 201904 доларів США 04 центи, яка за курсом НБУ - 799,30 грн. за 100 доларів США станом на 18.09.2013 року становить 1613818 грн. 99 коп., та яка складається з сум заборгованості: за непогашеним кредитом - 120693,04 доларів США; за несплаченими відсотками - 18028,69 доларів США; за несплаченою комісією - 9400,3 доларів США, а також з штрафу в сумі 13400 доларів США за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу та з пені в сумі 40382,01 доларів США за період прострочення з 10.04.2013 року по 17.09.2013 року. Крім того, договір поруки від 03.08.2006 року був укладений між відповідачем [PERSON] та ВАТ „Комерційний Банк „Надра", ЄДРПОУ 20025456, (правонаступником якого є позивач з таким же вищевказаним ЄДРПОУ), зобов"язання за яким цей відповідач не виконав - не оплатив позивачу вказану заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за вказаним кредитним договором. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме належить: стягнути на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний Банк „Надра", ЄДРПОУ 20025456, солідарно з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], заборгованість за договором від 03.08.2006 року в сумі 1613818 грн. 99 коп., оскільки позивач просить стягнути саме суму у гривнях та саме за курсом НБУ - 799,30 грн. за 100 доларів США станом на 18.09.2013 року (враховуючи також принцип диспозитивності, визначений у ст.11 ЦПК України); в задоволенні решти позовних вимог належить відмовити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, належить: судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 3156 грн. 08 коп., стягнути на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний Банк „Надра", ЄДРПОУ 20025456, з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], шляхом стягнення з кожної з цих осіб по 1578 грн. 04 коп.; решту судового збору зарахувати в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial