Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON]\~ про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона з відповідачем [PERSON]\~ перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 06.02.2009 року було розірвано. Вказує, що під час перебування у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. На виконання мирової угоди, відповідач сплачував щомісячно по 2500,00 грн. починаючи з 20.05.2011 року, а з вересня 2013 року виконувати зобовязання припинив, а тому самостійно їй, власними силами матеріально утримувати дитину важко; просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 2500,00 грн. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним\~ чином, про поважні причини неявки суд не повідомили, разом з цим, в суд\~ поступила письмова заява з клопотанням про розгляд справи у відсутність позивача та в її інтересах представника. Позивачем до суду подано заяву про уточнення позовних вимог, просила зокрема: Стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно з подальшою їх індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду 06.04.2018 року до повноліття дитини та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO] за минулий період в межах одного року в сумі 30000,00 грн. з розрахунку по 2500,00 грн. за один місяць., уточнені позовні вимоги підтримано в повному обсязі. Відповідач [PERSON]\~та в його інтересах представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи належним чином, від останніх до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути у відсутність відповідача та в його інтересах представника; уточнені позовні вимоги відповідачем визнано та не заперечувалося проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом, належними доказами по справі встановлено факти і відповідні їм правовідносини, зокрема те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 06.02.2009 року було розірвано (а.с.7-8). У відповідності до свідоцтва про народження, відповідача [PERSON] зазначено батьком дитини [PERSON], [INFO], який народився у сторін (а.с.10). Згідно довідки ПП «Садгора-Сервіс», позивач та дитина [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] (а.с.11), що також підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.9). Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 20.05.2011 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні та оздоровленні та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, визнано мирову угоду укладену між [PERSON] та [PERSON], якою визначено терміни для особистого спілкування з дітьми та відповідач зобовязувався надати [PERSON] матеріальні кошти на утримання дітей та виплачувати на її користь грошові кошти в розмірі по 2500,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повнолітнього віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 20.05.2011 року; провадження у справі закрито (а.с.12-15). З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с.16-21). Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13.12.2012 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації задоволено частково (а.с.27-29), яке рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 30.01.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково (а.с.22-26). Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.05.2013 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації, приватний нотаріус [PERSON], реєстраційна служба Головного управління юсиції України в Чернівецькій області про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, витребування майна із чужого володіння, визначення часток в майні колишнього подружжя, визнання права власності на 1/2 ідеальну частку квартири, припинення права спільної сумісної власності задоволено (а.с.34-37). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~\~ 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;\~\~ 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~ 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 182 ч.2 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або ) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 191 СК України визначає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.\~\~\~\~ При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що дитина\~ перебуває на матеріальному утриманні позивача;\~ як позивач, так і відповідач є працездатними; суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO] за минулий період в межах одного року в сумі 30000,00 грн. з розрахунку по 2500,00 грн. за один місяць, то суд приходить до наступного. Так, \~статтею 191 ч.2 СК України\~визначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Як встановлено судом, позивач подала суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, відповідач не систематично та частково приймав участь в утриманні дитини [PERSON], [INFO] та визнав в повному обсязі позовні вимоги, і зокрема стягнення аліментів за минулий період в межах одного року (2500,00 грн. Х 12 міс.) в сумі 30000,00 грн., тому в цій частині позов слід задовольнити. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Зокрема, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України N 2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на\~рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004у справі N 1-33/2004. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON]\~ підлягають стягненню судові витрати по справі, на користь держави в розмірі 704,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved