Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

У серпні 2016 року до суду надійшла заява [PERSON], заінтересовані особи: Підгаєцька державна нотаріальна контора Тернопільської області про встановлення факту родинних відносин. Заявник зазначила, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, однак прийняття спадщини ускладнюється розбіжністю власного імені померлої у свідоцтві про смерть та свідоцтві про народження відповідно. Так як в офіційних документах прізвище її сестри записане як «[PERSON]» , та відсутнє її свідоцтво про народження, через те вона не може довести документами родинний зв»язок з сестрою .Враховуючи викладені обставини, заявник просить задовольнити заяву в повному обсязі. Встановити факт, що вона [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], померлої [INFO] В судовому засіданні заявник підтримала подану заяву з викладених в ній підставах. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився. Про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Надали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, заявник зазначила, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Вона є єдиним спадкоємцем померлої та інших немає. Відповідно до свідоцтва про народження заявниці, її родове прізвище , імя та по батькові є [PERSON], батьками є [PERSON] батько та [PERSON]- мати. Аналогічні відомості щодо батьків відображені у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження сестри заявниці в якої родове прізвище , імя та по-батькові [PERSON] [INFO], де в графі батьки: батько записаний [PERSON] та мати [PERSON] Як слідує зпояснень заявниці, які були підтверджені при судовому розгляді справи показами свідка [PERSON] батьки при народженні дитини по імені сетру зареєстрували як « [PERSON]» але фактично всі її в тому числі і в родині звали по імені « [PERSON]». Зміни в актовий запис про народження ніхто не вносив. Але в подальшому всі правовстановлюючі документи сестра отримувала на [PERSON]. Заслуговують на увагу суду покази свідків які підтвердили той факт, що померла [PERSON], є рідною сетрою заявниці, а також те, що померла була одинока та постійно проживала в одному будинку із сестрою [PERSON]. 19.08.2016 Голгочанською сільською радою Підгаєцького району була видана довідка № 1795, що підтверджує родинний зв'язок між заявницею та померлою. (а.с. 7). Зокрема, з даної довідки вбачається, що після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила її рідна сестра [PERSON]. При встановленні факту родинних відносин між заявницею та померлою сестрою суд приймає до уваги те, що надані докази, зокрема, довідка Голгочанською сільською радою Підгаєцького району, свідоцтво про народження є належними в розумінні ст.58 ЦПК України та містять інформацію щодо предмета доказування. Крім того, суд приймає до уваги доводи заявниці, що встановлення юридичного факту має для неї суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадщини. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] і заявницею стверджується співпаданням зазначення їх родових прізвищ, які відображені в свідоцтві про народження заявника, спів паданням прізвища та імені батька а також повних відомостей про матір які відображені в свідоцтві про народження сестри заявниці.Крім того, що за життя померла і заявниця підтримували родинні стосунки, проживали в одному будинку та взаємовідносини між ними були як рідні сестри.. При встановленні факту родинних відносин між сестрою заявниці [PERSON] та заявницею [PERSON]суд приймає до уваги те, що в останньої,є в наявності всі документи, які належали [PERSON] - свідоцтво про смерть, сертифікат на право на земельну частку пай, та інші документи. Встановлення цього юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне йому для подальшого оформлення спадщини як сином померлого. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. При вирішенні даного цивільно - правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Отже, в своїй сукупності проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, враховуючи також визнання заінтересованими особами заявлених вимог, з урахуванням принципу юридичної визначеності суд, вважає, що заява є законною та обґрунтованою, оскільки померла [PERSON], дійсно була рідною сестрою заявниці [PERSON] , і даний юридичний факт підтверджує право заявника на реалізувати свої права пов'язані з родинними відносинами. За таких обставин, на підставі ст. ст. 234-235, 256 ЦПК України, заява про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню.

Outcome: approved