Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ "Приват Банк", третя особа без самостійних вимог [PERSON] про захист прав споживачів та визнання договору частково недійсним. Первісний позов ПАТ КБ "ПриватБанк"мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №IFVWGA00000027 від 06.09.2007р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 33375,00 дол.США на термін до 05.09.2017р. та зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідачка порушила строки виконання грошового зобов"язання по вище вказаному кредитному договору, в зв"язку з чим станом на 06.12.2016р. її заборгованість становить 118770.38дол.США, яка складається 24372.73дол.США - заборгованість за кредитом, 33033,96дол.США -заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4522.36дол.США-заборгованість по комісії за користування кредитом, 56841.33дол.США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором з [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов»язався відповідати перед кредитором солідарно. В добровільному порядку відповідачі не бажають погасити вказану суму заборгованості. А тому, просить стягнути з них в солідарному порядку заборгованість по отриманому кредиту в сумі 24372,73дол.США, що за курсом 26,12 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.12.2016р. складає 636615,71грн. [PERSON] зустрічний позов мотивує тим, що п. 7.1. кредитного договору, згідно якого за користування кредитом встановлена відсоткова ставка у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом. Винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми у момент надання та щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п 6.2. даного Договору не відповідає нормам законодавства. А тому, просить визнати п.7.1 недійсним та застосувати наслідки недійсності правочину шляхом перерахування щомісячних платежів без сплати винагороди за резервування ресурсів у розмірі 1,5% річних та щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% а сплачені платежі зарахувати в погашення тіла кредиту. Сторони в судове засідання не з»явилися, причини неявки суду не відомі. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а в зустрічному слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання в строк встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №IFVWGA00000027 від 06.09.2007р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 33375,00 дол.США на термін до 05.09.2017р. та зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Пунктом 2.2.4 вказаного договору зазначено, що позичальник зобов»язується погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п.71 та п.2.3.3 цього договору. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідачка порушила умови кредитного договору, а згідно ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст.1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до представленого розрахунку ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість відповідачки станом на 06.12.2016р. становить 118770.38дол.США, яка складається 24372.73дол.США - заборгованість за кредитом, 33033,96дол.США -заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4522.36дол.США-заборгованість по комісії за користування кредитом, 56841.33дол.США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Як зазначає у своїй позовній заяві представник ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом , а тому заборгованість до стягнення становить 24372,73 дол.США, що за курсом 26,12 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.12.2016р. складає 636615,71грн., тобто заборгованість за кредитом (тілом кредиту). Тобто банком, пред»явлено вимогу тільки щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором №IFVWGA00000027 від 06.09.2007р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та поручителем [PERSON] було укладено договір поруки. Згідно параграфу 3 Глави 49 ЦК України порука є видом забезпечення виконання зобов'язання, зокрема кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Проте, як встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер 25.12.2017р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ №262509. Таким чином, враховуючи вище наведене, позовні вимоги банку слід задоволити частково в частині стягнення заборгованості з основоного боржника [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором №IFVWGA00000027 від 06.09.2007р. в сумі 636 615 грн.71коп. Що стосується зустрічного позову, то він не підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] не представлено суду жодних доказів на підтвердження своїх зустрічних вимог. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідачки слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 9549грн.24коп. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved