Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У березні 2014 року позивач публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (надалі - АКІБ "УкрСиббанк"), правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві [PERSON] кредит у розмірі 14000,00 доларів США строком на 7 років з 22.03.2006 року до 22.03.2013 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 13% річних. Погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та порядку, визначеному договором та графіком погашення кредиту, який є невід'ємним додатком до договору. Також між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000, відповідно до умов якого позивачем надано кредит для споживчих цілей у розмірі 50000,00 доларів США строком на 10 років з 29.05.2008 року до 29.05.2018 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 15% річних. Погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та порядку, визначеному договором та графіком погашення кредиту, який є невід'ємним додатком до договору. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н, [PERSON] (іпотекодавець) передала АКІБ "УкрСиббанк" в іпотеку квартиру [ADDRESS] про що було укладено відповідний договір іпотеки від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за договором про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір іпотеки другої черги від 29.05.2008 року №32522-Б, за умовами якого [PERSON] (іпотекодавець) передала АКІБ "УкрСиббанк" в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] 22.03.2006 року було укладено договір поруки №6-72В/03-2006Н, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язався відповідати за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язань, які виникають з кредитного договору від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н. [PERSON] кошти у сумі 14000,00 доларів США згідно з кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н та 50000,00 доларів США згідно з договором про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 отримала та використала їх для споживчих цілей. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.06.2015 року провадження у справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в частині стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н було закрито, оскільки [PERSON] [INFO] року помер, а спірні правовідносини за договором поруки не допускають правонаступництва. П.п.1.2.2., 1.3.1., 1.3.4. кредитного договору від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н передбачено обов'язок позичальника повернути отриманий кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за його користування щомісяця в період з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти. П.п.1.2.2., 1.3.1., 1.3.4. договору про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 передбачено обов'язок позичальника повернути отриманий кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за його користування щомісяця в період з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані банком такі проценти. Однак боржник не дотримувалася умов кредитного договору, не сплачувала щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному кредитними договорами. З цих підстав позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], визнати за позивачем право власності на предмет іпотеки, припинити право власності [PERSON] на предмет іпотеки, виселити її з квартири [ADDRESS], витребувати від [PERSON] технічний паспорт та правовстановлюючі документи на згадану квартиру; в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 звернути стягнення на предмет іпотеки [ADDRESS]. У ході розгляду справи позивачем було подано уточнену заяву про зміну предмету позову. Загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н становить 135914,02 грн. Вона складається із заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 8499,60 доларів США, що еквівалентно 67937,30 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 8504,53 долари США, що еквівалентно 67976,72 грн. Станом на 01.08.2013 року загальна сума заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 становить 703869,09 грн. Вона складається із заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 47083,06 доларів США, що еквівалентно 376334,90 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 40977,63 доларів США, що еквівалентно 327534,20 грн. За договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк", було відступлено позивачеві право вимоги ПАТ "УкрСиббанк" за кредитними договорами, в тому числі і до позичальника [PERSON] З цих підстав позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н у сумі 135914,02 грн., заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 у сумі 703869,09 грн. та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позов свого довірителя підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала з мотивів пропуску позивачем строку позовної давності, просила суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві [PERSON] кредит у розмірі 14000,00 доларів США строком на 7 років з 22.03.2006 року до 22.03.2013 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 13% річних. Погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та порядку, визначеному договором та графіком погашення кредиту, який є невід'ємним додатком до договору. Також між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000, відповідно до умов якого позивачем надано кредит для споживчих цілей у розмірі 50000,00 доларів США строком на 10 років з 29.05.2008 року до 29.05.2018 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 15% річних. Погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та порядку, визначеному договором та графіком погашення кредиту, який є невід'ємним додатком до договору (т.1, а.с.12-20, 150-159). Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н, [PERSON] (іпотекодавець) передала АКІБ "УкрСиббанк" в іпотеку квартиру [ADDRESS] про що було укладено відповідний договір іпотеки від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за договором про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір іпотеки другої черги від 29.05.2008 року №32522-Б, за умовами якого [PERSON] (іпотекодавець) передала АКІБ "УкрСиббанк" в іпотеку квартиру [ADDRESS] (т.1, а.с. 21-23, 160-163). Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] 22.03.2006 року було укладено договір поруки №6-72В/03-2006Н, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язався відповідати за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язань, які виникають з кредитного договору від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н (т.2, а.с.31-32). [PERSON] кошти у сумі 14000,00 доларів США згідно з кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н та 50000,00 доларів США згідно з договором про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 отримала та використала їх для споживчих цілей. П.п.1.2.2., 1.3.1., 1.3.4. кредитного договору від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н передбачено обов'язок позичальника повернути отриманий кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за його користування щомісяця в період з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти. П.п.1.2.2., 1.3.1., 1.3.4. договору про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 передбачено обов'язок позичальника повернути отриманий кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за його користування щомісяця в період з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані банком такі проценти. Згідно розділу 6 договору про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 банк має право на дострокове повернення кредиту у разі порушення позичальником термінів сплати кредиту за договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак [PERSON] систематично не виконувала взяті на себе за кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н та за договором про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредитів, процентів за їх користування, допустила заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування за кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н у сумі 135914,02 грн., заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування за договором про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 у сумі 703869,09 грн. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Повністю повернути кредитні кошти за кредитним договором від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н [PERSON] зобов'язалася у термін до 22.03.2013 року, а за договором про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 - у термін до 29.05.2018 року, проте вказані зобов'язання позичальник не виконує. Ст.ст.256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з положеннями ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем було заявлено в суді до ухвалення судового рішення про застосування судом строку позовної давності відповідно до вимог ст.267 ЦК України. Більш того, враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", за якими у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Так, відповідач зазначила, що останній платіж в рахунок погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору від 22.03.2006 року №6-72В/03-2006Н був здійснений нею 28.10.2009 року у розмірі 50,00 доларів США (т.2, а.с.115). Тобто банк дізнався про порушення свого права 26.11.2009 року, оскільки черговий платіж [PERSON] за згаданим договором повинна була вносити 25 числа кожного місяця. Отже, з цього часу (з 26.11.2009 року) почався перебіг строку позовної давності та сплив він 26.11.2012 року. Крім того, відповідач вказала, що останній платіж в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 29.05.2008 року №11353689000 був здійснений нею 30.11.2009 року в розмірі 200,00 доларів США (том.1, а.с.125). Таким чином, банк дізнався про порушення свого права 23.12.2009 року, оскільки погашення кредиту вона повинна була здійснювати 22 числа кожного місяця. Отже, перебіг строку позовної давності розпочався 23.12.2009 року та сплив 22.12.2012 року. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Крім того, згідно вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Ст.60 ЦПК України покладено на кожну із сторін обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази мають бути належними та допустимими. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Система доказування визначально засновується на тягарі доказування сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому ключовою для визначення наслідків реалізації таких специфічних обов'язків (тягаря доказування) виступає заінтересованість у розгляді цивільної справи на свою користь. Ніякої юридичної відповідальності пасивна у доказуванні сторона не несе, оскільки тягар доказування не аналог юридичних обов'язків, сторони не несуть юридичних обов'язків щодо подання доказів і розкриття всіх обставин справи, зокрема і тих, які не бажані для сторін з точки зору їх правової позиції та процесуальної заінтересованості або не є бажаними для сприятливого завершення процесу. Стандарт доказування визначає можливість ухвалення судового рішення залежно від того, якою мірою сторона спромоглася виконати свої функції у процесуальному доказуванні. Докази повинні бути оцінені судом всебічно, у повному обсязі й об'єктивно. Положення про всебічність і об'єктивність розгляду в судовому засіданні всіх обставин справи означає, що суд повинен взяти до уваги всі докази, які обґрунтовують як вимоги позивача, так і заперечення відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не спростовано доводів відповідача про пропуск ПАТ "Дельта Банк" строку позовної давності для звернення до суду з позовною заявою, оскільки позивач звернувся з позовом лише 31.03.2014 року, а строк позовної давності сплив у 2012 році, так як згідно наданих відповідачем доказів (копії квитанцій №12 від 28.10.2009 року та №58 від 30.11.2009 року) останні платежі за кредитними договорами були здійснені [PERSON] у 2009 році. Представником позивача не надано жодного доказу на підтвердження того, що його довірителем пропущено з поважних причин строк для звернення до суду з позовом. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити ПАТ "Дельта Банк" у задоволенні позову у зв'язку з пропуском ним строку позовної давності. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 256, 257, 261, 267, 526, 530, 536, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: dismissed