Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить визначити розмір участі батька [PERSON] у додаткових витратах на доньку - [PERSON], [INFO], що викликані особливими обставинами, у розмірі 50 відсотків понесених витрат та стягнути з батька додаткові витрати на доньку, що викликані особливими обставинами в сумі 8929 грн., оскільки вказані витрати спрямовані на розвиток здібностей дитини, а саме її навчання на платній основі у Рівненському державному аграрному коледжіза 2011 -2014 навчальні роки. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, який доводиться їй колишнім чоловіком, не надавав доньці матеріальної допомоги, яку вона потребувала, у зв"зку з чим позивач була змушена звернутися до Рівненського міського суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2009 року було задоволено та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 04 серпня 2009 року та до повноліття дитини. Відповідач сплачував аліменти вчасно та в повному розмірі, однак дитина потребувала матеріальної допомоги, оскільки навчалася у Рівненському державному аграрному коледжі, де навчання платне, а стипендії вона не отримувала. Вказує, що її (позивачки) власних доходів не вистачало на утримання й навчання доньки [PERSON] у навчальному закладі. Добровільно приймати участь у додаткових витратах на дитину відповідач не бажає. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, визначивши розмір участі батька - [PERSON] у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме навчанням дочки на платній основі у Рівненському державному аграрному коледжі - в сумі 5051 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згідний сплатити додаткові витрати на утримання своєї доньки в розмірі 2173 грн. Пояснив, що має нерегулярний нестабільний заробіток, тому за своїм матеріальним становищем не взмозі сплатити розмір додаткових витрат на дитину, про який просить позивачка. Просить врахувати викладені обставини при ухваленні рішення. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, просить суд стягнути з відповідача 2173 грн., оскільки відповідач в даний час не в змозі сплачувати додаткові витрати, оскільки перебуває в складному матеріальному становищі, хоча офіційно працює на Рівненській фабриці нетканих матеріалів, проте заробітну плату не отримує, а якщо отримує - то із значними затримками та у мінімальному розмірі. Крім того вказала, що [PERSON] навчалася в навчальному закладі, а оплата навчання в навчальних закладах не відносяться до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, тому на неї не розповсюджується дія ст. 185 СК України, а доводи позивача про необхідність визначити розмір участі батька у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами на доньку не містять особливих обставин для визначення такого розміру, який зазначений в ст. 185 СК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 26 квітня 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 16 вересня 1996 року, актовий запис № 1901 (а.с. 3). Рішенням Рівненського міського суду від 06 жовтня 2005 року, ухваленим у цивільній справі №2-7569/05 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - позов було задоволено повністю, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 5). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2009 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 04 серпня 2009 року та до повноліття дитини. Призначені вказаним рішенням суду аліменти [PERSON] сплачував вчасно, що підтверджується наданими представником відповідача копіями довідок про доходи, виданими головним бухгалтером ПАТ "Рівненська фабрика нетканих матеріалів", копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 23-27). Згідно договору від 01 вересня 2011 року про підготовку фахівця в Рівненському державному аграрному коледжі на умовах повного відшкодування витрат на навчання, укладеного між Рівненським державним аграрним коледжом Мінагрополітики України в особі директора - [PERSON], як виконавцем та [PERSON], як замовником, - виконавець за рахунок коштів замовника здійснював навчання [PERSON] за денною формою навчання, за напрямом "Бухгалтерський облік" з набуттям освітньо-кваліфікаційного рівня "молодший спеціаліст". Загальна вартість навчання становила 17 858 грн. (а.с. 6). До участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами можна притягати лише батьків дитини. Оскільки у цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З пояснень сторін, наданих ними у судовому засіданні, а також з поданих позивачем та досліджених в судовому засіданні письмових доказів, а самеоригіналів квитанцій, копії яких містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що згідно квитанції № 13 від 11 січня 2012 року позивачем [PERSON] на рахунок Рівненського державного аграрного коледжу було сплачено 3420 грн.; згідно квитанції № k111/3/35 від 03 січня 2013 року позивачем [PERSON] на рахунок Рівненського державного аграрного коледжу було сплачено 2750 грн.; згідно квитанції № k111/V/51 від 31 січня 2014 року позивачем [PERSON] на рахунок Рівненського державного аграрного коледжу було сплачено 2750 грн. згідно квитанції № k111/H/77 від 17 серпня 2012 року позивачем [PERSON] на рахунок Рівненського державного аграрного коледжу було сплачено 2759 грн.; згідно квитанції № k111/Н/127 від 17 липня 2013 року позивачем [PERSON] на рахунок Рівненського державного аграрного коледжу було сплачено 2759 грн., що разом становить 14438 грн. Крім того, відповідно до довідки №22202/17-1-302 від 14 листопада 2014 року, виданої [PERSON] державною податковою інспекцією у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області, за підсумками 2012 року, сума податку на яку зменшуються податкові зобов'язання у зв'язку з використанням права на податкову знижку становить 843 грн. 55 коп., за підсумками 2013 року, сума податку на яку зменшуються податкові зобов'язання у зв'язку з використанням права на податкову знижку становить 743 грн. 04 коп., отже сума податкової знижки за період з 2012 до 2013 років становить 1586 грн. Виходячи з наведеного, вартість навчання, оплаченого позивачем за період з 2012 року до 2014 року включно, з врахуванням податкової знижки за вказаний період, становить 12852 грн.,1/2 частина з яких становить 6426 грн.. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно ст. 9 СК України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщоце не суперечитьвимогамцього Кодексу, іншихзаконів та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України, розміручасті одного з батьків у додатковихвитратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, щомають істотне значення. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'ядитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Судом враховано стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище,відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей. Також судом враховано наявність у відповідача вищої освіти, постійного місця роботи тому, враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами одного із батьків у розмірі 3000 грн. достатнім, допустимим та можливим до сплати. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов"язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи відучасті в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Згідно з ч.2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З поданих матеріалів вбачається, що позивач дійсно повинен нести додаткові витрати на дитину, тобто це витрати пов"язані з її навчанням, а тому враховуючи, що відповідач є працездатним, здоровим, отримує стабільно заробітну платню, а відтак зобов"язаний брати участь у таких витратах, тому з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину - 3000 грн. - одноразово. Враховуючи, що позивач уточнила позовні вимоги, визначивши розмір участі батька - [PERSON] у додаткових витратах на дитину, дочку - [PERSON], [INFO], що викликані особливими обставинами, а саме її навчанням на платній основі у Рівненському державному аграрному коледжі - в сумі 5051 грн., а відповідач [PERSON] згідний сплатити додаткові витрати на утримання своєї доньки в розмірі 2173 грн., тому розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами одного із батьків у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. є достатнім, допустимим та можливим до сплати. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial