Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач 08.02.2019 року звернувся до суду з позовом вказуючи на те, що 27 лютого 2008 року [PERSON] уклала з ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк", відповідно до Статуту АБ "Укргазбанк", Кредитний договір № 52-Н (надалі - Кредитний договір), за яким одержала кредит в сумі 32 000,00 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом 16,5 % річних терміном з 27 лютого 2008 року по 27 грудня 2023 року на задоволення споживчих потреб (р. І Кредитного договору). Згідно п. 3.3.1. Кредитного договору [PERSON] зобов`язалася здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені Кредитним договором строки. За приписом п.3.3.3. Кредитного договору [PERSON] зобов`язана здійснювати повернення суми кредиту на рахунок [NUMBER], відкритий у ВАТ АБ "Укргазбанк", МФО 342177 щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, тобто починаючи з березня 2008 року в сумі 169,00 грн., а останній платіж сплатити в сумі 59,00 грн. не пізніше грудня 2023 р. Якщо останній день для сплати частини кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється напередодні (Додаткова угода від 27.02.2008 р. до Кредитного договору). Відповідно до п. 3.3.4. Кредитного договору [PERSON] зобов`язалася щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного за місяцем користування кредитом та в день закінчення строку, на який надано кредит у відповідності з п. 1.1. Кредитного договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п. 4.1. цього договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної у п. 1.1 Кредитного договору, на рахунок [NUMBER] відкритий в ВАТ АБ "Укргазбанк", МФО 342177. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки зазначеної в п. 3.1.10. Кредитного договору (17,5%), починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Факт виконання Позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором та перерахування [PERSON] кредитних коштів у сумі 32 000,00 грн. підтверджується меморіальним ордером № ТК. 1513.103 від 27.02.2008 р. Зобов`язання, взяті на себе за кредитним договором відповідач належним чином не виконувала. 30 травня 2012 року за рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області,яке частково змінено апеляційною інстанцією, з неї стягнуто на користь банку заборгованість 27843 гривні 90 коп,однак рішення суду примусово виконано за рахунок коштів позичальника лише 11.06.2018 року та виконавче провадження в зв`язку з виконанням закрито 07.08.2018 року. За користування кредитними коштами в період з 10.02.2016 року по 11.06.2018 року нараховано проценти у розмірі 5640 грн 56 коп. Станом на 08.02.2019 року залишок по нарахованим,але не сплаченим процентам за цей період становить 3005 грн 98 коп.Крім того за порушення строків повернення кредиту або сплати процентів нарахована пеня 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення такої заборгованості,але в межах строків позовної давності,отже нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1171 грн 51 коп та пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 6344 грн 80 коп. та є підстави на вимогу ст.625 ЦК України компенсації від інфляційного знецінення сум та 3% річних, а саме 502,75 коп, та 1321, 58 грн, 96,21 грн, та 521, 26грн. В період часу з 10.02.2016 року по 08.02.2019 року позичальник вчиняла триваюче порушення кредитних зобов`язань,передбачене п.4.2 Договору іпотеки від 27.02.2008 року, не страхуючи предмет іпотеки вартістю 46000 грн,тому повинна сплатити банку штраф 2300 грн. Таким чином просив стягнути з відповідача на користь банку 15264 грн та понесені судові витрати 1921 гривня. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила,що отримувала кредитні кошти від банку, але станом на 11.06.2018 року за рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 травня 2012 року з неї стягнуто кредитну заборгованість,відповідно до розрахунку банку достроково,яку вона повністю погасила. В задоволенні позову просила відмовити. Представник відповідача адвокат Зайцев М.П . позов не визнав, висловив аналогічну своїй довірительці позицію та додав,що банк вже скористався своїм правом на дострокове повернення позики,тому нарахування після рішення суду штрафних санкцій та процентів не має правової підстави,банк має право лише застосовувати наслідки прострочення грошового зобов`язання,що передбачені вимогами ст. 625 ЦК України.Однак банком пропущений строк позовної давності для таких вимог. В задоволенні позову просив відмовити. Вислухавши представників сторін, відповідача, дослідивши письмові докази, слід прийти до наступних висновків. Виниклі правові відносини є цивільними та предметом спору є вимога про стягнення кредитної заборгованості,пені,неустойки, штрафних санкцій за порушення умов договору, грошового зобов`язання та договору іпотеки та регулюються наступними нормами цивільного права. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином,відповідно до умов договору та вимог ЦК України,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог ,що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк…зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові в розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з копії кредитного договору № 52-Н від 27.02.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 32000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.12.2023 року, однак зобов`язання [PERSON] щодо своєчасності сплати суми щомісячного платежу, не виконувала належним чином. Таким чином станом на 03.02.2012 року мала заборгованість :27 843,90 грн., яка складалася з наступного: сума кредиту що підлягає достроковому стягненню -24057,00 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 665,68 грн., сума заборгованості по відсоткам - 355,47 грн., сума пені по простроченим відсоткам - 203,55 грн., сума пені по простроченій заборгованості по кредиту - 262,20 грн., штрафні санкції за відсутність страхування предмету - 2 300,00 грн./а.с.16 рішення суду/ Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Таким чином встановлено судом,не заперечується сторонами 27.02.2008 року позивач і відповідач уклали кредитний договоір на певних умовах, які передбачені договором/а.с.8./ Банк передав [PERSON] кредит на суму 32 000 гривень,на умовах погашення заборгованості та уклали додаткову угоду,за якою, /а.с.10/, воно повинно відбуватися до 10 грудня 2023 року. [PERSON] використала кредит на купівлю однокімнатної квартири,в зв`язку з чим уклала з банком договір іпотеки та зобов`язувалася, зокрема, застрахувати предмет іпотеки, інакше повинна була сплачувати штраф 2300 гривень на користь банку,однак допустила несвоєчасне погашення заборгованості та не виконала умов страхування квартири і ці обставини не оспорюються сторонами,отже не підлягають доведенню. За таких обставин позивач 13.02.2012 року звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості та штрафних санкцій на підставі вимог ст. 1050 ч.2 ЦК,якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами/ з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилася, та сплати процентів,належних йому відповідно до ст.1048 ЦКУ. За рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 травня 2012 року позов позичальника задоволено повністю. З кредитора стягнуто на його користь 27843 гривні 90 заборгованості. Відповідно до постанови державного виконавця від 07.08.2018 року за листом позичальника від 05.06.2018 року про добровільну сплату [PERSON] заборгованості, закрито виконавче провадження повним фактичним виконанням рішення. Таким чином, суд приходить до висновку,що банк використав вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту,що залишилася несплаченою, а також сплати процентів,належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України та пені за порушення умов договору, звернувшись у лютому 2012 року до суду із позовом про примусове стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника [PERSON] Отже кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору,періодичності платежів,порядку сплати процентів за користування кредитом, з чим погодився і суд. Ст.1050 ЦК України передбачено,якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,він повинен сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник,який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд вважає,що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договору неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. В правовідносинах,що охороняються, права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст.625 ЦК України,яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Разом з тим, після примусового стягнення за рішенням суду кредитної заборгованості,та враховуючи те,що [PERSON] добровільно не виконала рішення суду у 2012 році, з позовом до неї про застосування до кредитних відносин наслідків, передбачених у ст.625 ЦК України банк не звернувася,суд вважає пропустив строк позовної давності до цих вимог,що передбачений на підставі вимог 257 ЦК України 3 роки. Виконання зобов`язань за Кредитним договором було забезпечено Договором іпотеки від 27.02.2008 року (надалі - Договір іпотеки), посвідченого приватним нотаріусом Новотроїцького районного нотаріального округу Манукян В.В. за реєстровим № 371. Предметом іпотеки є: однокімнатна квартира, загальною площею 39,4 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до п.п. 3.3.4 Договору іпотеки відповідач зобов`язався на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування ( в т.ч. від ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування) та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. На даний час [PERSON] не уклала договір страхування предмету іпотеки, чим самим порушив умови Договору іпотеки. Згідно п. 4.2. Договору іпотеки за не виконання чи неналежне (в тому числі невчасне) виконання п.п. 3.3.1.-3.3.13. даного договору відповідач сплачує на користь Позивача штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки згідно п.2.1. дійсного договору (46 000,00 грн. заставна вартість х 5% = 2 300,00 грн.) Висуваючи вимоги про стягнення штрафу 2300 грн.за не страхування предмету іпотеки,а саме за порушення п.3.3.4. від 28.02.2008 року, позивач просив врахувати,що відповідно до умов договору [PERSON] вчинила триваюче порушення, а саме, не проводячи страхування квартири кожного року, допускала це порушення, і тому у банку виникало право на стягнення штрафу з неї за це порушення кожного року. Суд приходить до висновку,що така позиція нічим не доведена. Як передбачено в рішенні суду від 30 травня 2012 року такий штраф вже стягнутий з відповідача/а.с.12/ і зокрема п. 4.2. не передбачено,що за невиконання чи неналежне виконання п.3.3.4. на період дії дійсного договору про застрахування предмету іпотеки, цю дії слід виконувати певними періодами- один раз на рік чи на інший строк. Отже враховуючи те,що такий штраф вже стягнуто за рішенням суду, не має правових підстав для покладення на відповідача повторно такого обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд визначає в межах ,встановлених цим кодексом,порядок здійснення провадження у справах відповідно до принципу пропорційності,враховуючи: завдання цивільного судочинства,забезпечення розумного балансу між приватними та публічними інтересами,особливості предмету спору,ціну позову,складність справи,значення розгляду справи для сторін,розмір судових витрат,пов`язаних із відповідними процесуальними діями. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права, який є фундаментом, на якому він базується. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права,зокрема й у питаннях захисту права власності. Враховуючи різні правові позиції Верховного Суду України ,викладені в постанові від 13.12.2018 року справа 913/11/18 та від 31 жовтня 2018 року справа №202/4494/16ц з аналогічних спорів, вирішуючи спір,що є предметом розгляду, слід врахувати принцип пропорційності для забезпечення розумного балансу інтересів позивача і відповідача. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю. Судові витрати відповідача [PERSON] на правничу допомогу,документально підтверджені в сумі 3000 гривень та не мають ознак перевищення принципів розумності та справедливості, підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України,оскільки вимоги позивача не задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved