Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в загальному розмірі 23314,79 грн. та судові витрати. Пред`явлені вимоги позивач мотивував тим, що 11.12.2017 року о 12 годині 40 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем BMW, н/з [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження та заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає. Відповідно до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2018 року водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. та 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Розмір завданих збитків внаслідок ДТП, відповідно до висновку КТЗ №11/18 від 29.01.2018 року від 29 січня 2018 року, складеного судовим експертом Рейнюком О.В. склав 22 769, 93 грн. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування в розмірі 22014,79 грн., яку необхідно стягнуто з відповідача. Крім того, МТСБУ понесло витрати на збір документів та огляд пошкодженого у ДТП автомобіля в сумі 1 300 грн. Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають 23314, 79 грн. Представник позивача, до зали судового засідання не з`явився, просив суд у разі неявки в судове засідання відповідача, розглядати справу у його відсутності. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Як встановлено з матеріалів справи, 01.12.2017 року о 12 годині 40 хвилин, водій [PERSON] , керував автомобілем БМВ н/з. [NUMBER] по вул.. М.Світальського в м. Кривому Розі. Виїжджаючи з дворів на дорогу допустив зіткнення з автомобілем Деу, н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, пасажир [PERSON] отримала травми. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.2 ПДР, за що ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.02.2018 року, яка набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 8-9). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 11/18, оціночна вартість матеріальних збитків, спричинених власнику автомобілю Daewoo Lanos н/з [NUMBER] , складає 22 769, 93 грн. (а.с. 18 - 24). 21.12.2017 року [PERSON] звернулась до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.10). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" згідно Полісу № АК 7466960, строк дії якого з 10.08.2017 року по 09.08.2018 року, що слідує з повідомлення про ДТП та копії полісу (а.с.10, 15). Наказом МТСБУ за № 3919 від 25.04.2018 року, з урахуванням довідки №1 від 02.04.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, вирішено сплатити потерпілій [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 20 014, 79 грн. (а.с. 35, 36). МТСБУ, платіжним дорученням № 904325 від 03.05.2018 року, перерахувало [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 22 014, 79 грн. на її банківський рахунок, що підтверджується копією цього платіжного доручення (а.с. 34). Крім того, позивачем було направлено [PERSON] листи від 15.01.2018 та від 02.05.2018 року з пропозицією добровільно компенсувати витрати Моторного (транспортного) страхового бюро України у сумі 22014, 79 грн. Проте добровільно зазначені витрати погашено винною особою не було. (а.с. 38, 39). Дані про наявність страхового полісу у [PERSON] в матеріалах відсутні, а останній таку інформацію також не надавав. Отже, суд приходить до висновку, що на дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно п. п. 38.2, 38.2.1 ст. 38 зазначеного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Аналогічне положення містять норми ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом достеменно встановлено, що 03.05.2018 року МТСБУ, у відповідності з вимогами ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 22014, 79 грн., оскільки відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєнні ДТП та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а отже, в силу ст. 1191 ЦК України та п. п. 38.2, 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - МТСБУ має право на відшкодування сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачене потерпілому МТСБУ страхове відшкодування в розмірі 22014, 79 грн. Щодо вимог МТСБУ про стягнення з [PERSON] витрат на послуги врегулювала - ПрАТ «СК «ВУСО», слід зазначити таке. Згідно п. 40.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до п. 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ. Згідно п. 41.4. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, залучених відповідно до пункту 40.3 статті 40 цього Закону. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору №2016/7 від 25 лютого 2016 року щодо виконаних робіт за дорученням МТСБУ № 09.01.2018 р. №3.1-05/47138/вих./1 від 15 січня 2018 року, позивач, платіжним дорученням № 904560 від 07.05.2018 року, перерахував 1300,00 грн. ПрАТ «СК «ВУСО» в рахунок оплати його послуг, наданих згідно рах. № 47138 від 15.03.2018 року (а.с. 37). Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на послуги ПрАТ «СК «ВУСО» у розмірі 1300, 00 грн. є законними та підлягають задоволенню, оскільки обґрунтовані вищевказаними нормами матеріального права та підтверджені належними і допустимими доказами. Відповідачем не спростовано обставини, покладені позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, не надано доказів , які б спростували законність цих вимог. Суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача та приходить до висновку про їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також стягується сума судового збору, сплачена ним при подачі позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved