Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулось у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11 лютого 2015 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання по кредитному договору не виконав, станом на 23 листопада 2020 року допустив заборгованість в розмірі 16284 грн. 02 коп., з яких: 20 грн. 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 11845 грн. 63 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4418 грн. 39 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача тільки заборгованість по кредиту, яка становить 11865 грн. 63 коп., а також понесені судові витрати. Позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача подав заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі та відзив на позов не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Так, 11 лютого 2015 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (на даний час АТ КБ "Приватбанк") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умовами кредитування також передбачені порядок нарахування та сплати процентів, погашення боргових зобов`язань, комісії, пені та штрафи. Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач погодився з тим, що підписана ним анкета-заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на офіційному банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , порушуючи умови договору, свої зобов`язання належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 23 листопада 2020 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 16284 грн. 02 коп., з яких: 20 грн. 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 11845 грн. 63 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4418 грн. 39 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Проаналізувавши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та беручи до уваги те, що позивач просить стягнути з відповідача лише заборгованість по кредиту, яка становить 11865 грн. 63 коп., суд дійшов до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 11865 грн. 63 коп. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved