Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

04.11.2013р. позивачка звернулася до суду з данним позовом. Посилалаючись на те, що їй 84 роки, вона є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням з 13.11.1996 року довічно, також їй установлений статус учасника війни. На теперішній час вона не може самостійно пересуватися, по своєму захворюванню потребую постійного стороннього догляду. Розмір її пенсії становить 1200 грн., за нею здійснює догляд її донька, але вона пенсіонерка, також допомагає своїй доньці, яка має малолітню дитину, можливості отримання утримання від інших осіб вона не має. Одержуваної пенсії їй на життя та на лікування не вистачає,т ільки на лікування вона потребує ліків не менше ніж 1000 грн. в місяць, що становить значну частку її доходу і грошей на харчування їй не вистачає. Вона потребує матеріальної допомоги. ЇЇ син матеріальної допомоги не надає, працює на підприємстві " Метінвест", має регулярний доход, який складається з заробітної плати у розмірі 4000 грн. та пенсії у розмірі 1000 грн. Просила стягнути з нього аліменти в розмірі ? частини його доходу. Позивачка у судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Представник позивача на позові наполягає. Відповідач позов визнав частково, згоден платити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн, т.я. він є інвалідом, надає матеріальну допомогу своїм дітям, вважає що з одержуваної пенсії їй вистачає на життя і лікування. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов"язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Судом встановлено, що їй 84 роки, вона є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням з 13.11.1996 року довічно, також їй установлений статус учасника війни. На теперішній час вона не може самостійно пересуватися, по своєму захворюванню потребую постійного стороннього догляду. Розмір її пенсії становить 1200 грн., за нею здійснює догляд її донька, але вона пенсіонерка, також допомагає своїй доньці, яка має малолітню дитину, можливості отримання утримання від інших осіб вона не має. Одержуваної пенсії їй на життя та на лікування не вистачає,т ільки на лікування вона потребує ліків не менше ніж 1000 грн. в місяць, що становить значну частку її доходу і грошей на харчування їй не вистачає. Вона потребує матеріальної допомоги. ЇЇ син матеріальної допомоги не надає, працює на підприємстві " Метінвест", має регулярний доход, який складається з заробітної плати у розмірі 4000 грн. та пенсії у розмірі 1000 грн., тому суд вважає необхідним позов задовольнити стягнути з нього на користь позивачки аліменти у розмірі 250 грн його доходу, щомісячно до зміни матеріального стану. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір 229,40 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.202, 205 СК України,ст.ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved