Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі та в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] Вказує, що відповідач не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості у подальшій долі доньки, не спілкується з нею, не вітає на день народження, не зустрічається з донькою, не цікавиться здоров"ям, успіхами у навчанні, морально не підтримує. Єдиним чином, яким він приймає участь це сплата мінімально можливої суми аліментів, призначених рішенням суду, однак з 2019 року аліменти відповідачем не сплачуються, а тому, на думку позивача, наявні підстави для позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін. Ухвалою суду від 25.02.2021 року задоволено клопотання позивача та залучено Орган опіки та піклування Житомирської міської ради до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В підготовчому засіданні, призначеному на 13.04.2021, судом в порядку ч.4 ст.259 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ньому. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, зазначив, що завжди хотів та хоче спілкуватись з дитиною та мав хороші відносини з нею поки не поїхав працювати за кордон, аліменти сплачує. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що пояснення щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача подані у висновку. Заслухавши думку сторін та учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04.06.2013 року (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с. 8). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 15.10.2013 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). З відповіді ЗОШ І-ІІІ ступенів № 26 м. Житомира від 14.11.2019 року № 958 за підписом директора Янчук І.М. вбачається, що [PERSON] , 2008 року народження є ученицею 5-Б класу. [PERSON] , батько [PERSON] жодного разу батьківські збори не відвідував. З адміністрацією ЗЗСО № 26, класоводом 1-4 класів, класним керівником 5-Б класу, вчителями-предметниками щодо шкільного життя доньки не спілкувався, хоча мав таку можливість (а.с. 11). Відповідно до розрахунку виконавчого збору № 64846 від 28.08.2019 року зробленого Богунським ВДВС м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.08.2019 року складає 30100,00 грн. (а.с. 16). Також з листа соціальних служб міської ради Житомирського міського центру № 795 від 14.05.2021 року та додатку до листа від 14.05.2021 року №795 вбачається, що з [PERSON] , 2008 року народження було проведено психологічну діагностику на визначення її психоемоційного стану та взаємовідносин у родинному середовищі та під час консультаційного процесу також піднімалося питання про можливість спілкування дівчини з рідним батьком [PERSON] , на що прозвучала фраза, що він тривалий час не підтримував спілкування, а зараз немає вже потреби та й немає про що говорити, бо він нічого про мене не знає. Також зауважила, що батько на засіданні комісії у справах дітей не підійшов поговорити з нею і з тих пір, жодного разу навіть не телефонував. Лише тільки думка про необхідність спілкування з батьком викликає у дівчини негативні емоційні переживання, хвилювання, пригнічення та розпач. За результатами інтерпретації психодіагностичних методик зроблено висновок, що для дівчинки найбільш значимими особами в житті є мати та вітчим, який виконує роль батька. Дорослі в повному обсязі забезпечують її потреби у всебічному розвитку, спілкуванні, турботі, любові та особистісній безпеці. Промальовані елементи малюнків вказують про тісний емоційний контакт між усіма членами родини. [PERSON] в сім`ї почувається цінною та важливою. Психологічний мікроклімат у родині позитивний, батьки враховують індивідуально-вікові потреби дитини, надаючи їй належну підтримку та опору (а.с. 50-52). Як встановлено зі змісту Висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.05.2021 №475 присутній на комісії батько дитини [PERSON] зазначив, що після розлучення піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, надавав доступ до культурних цінностей, забезпечував необхідне харчування, спілкувався з дитиною, виявляв інтерес до її внутрішнього світу, неодноразово перебував з дочкою на відпочинку. Пізніше батько поїхав за кордон, де перебував близько чотирьох років, у зв`язку з чим не бачився з дитиною, як наслідок втратив міжособистісний зв`язок з [PERSON] , визнав свою винну поведінку щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків. На даний час [PERSON] погасив заборгованість зі сплати аліментів на утримання своєї дитини, виявив бажання бачитись з [PERSON] , заперечує проти позбавлення його батьківських прав, зобов`язався у подальшому за рекомендацією комісії налагодити зв`язок з дочкою за допомогою психолога з метою належного виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою впливу на батьків, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 44-45). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Стаття 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено Сімейним кодексом України від 10.01.2002 №2947-III (в редакції, чинній на момент звернення із позовом до суду, далі - СК України). Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Положеннями статті 166 СК України встановлено, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У рішенні по справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Суд звертає увагу, що надані позивачем докази, які негативно характеризують [PERSON] , як батька дитини, стосуються періоду 2012-2019 років та не враховують усіх обставин справи. Зокрема, комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради було встановлено, що станом на 13 квітня 2021 року [PERSON] погасив заборгованість зі сплати аліментів на утримання своєї дитини, виявив бажання бачитись з [PERSON] , заперечує проти позбавлення його батьківських прав, зобов`язався у подальшому за рекомендацією комісії налагодити зв`язок з дочкою за допомогою психолога з метою належного виконання своїх батьківських обов`язків. Слід зазначити, що Інформація про проведення діагностування психоемоційного стану [PERSON] від 14.05.2021 року не може бути беззаперечним доказом небажання відповідача виконувати батьківський обов`язок відносно доньки. Суд зазначає, що виключно посилання позивача на певні негативні обставини та характеристики відповідача як батька дитини, які хоч і мали місце, проте не можуть бути самостійною та достатньою підставою для позбавлення батьківських прав, за відсутності сукупності інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності таких правових підстав. Виходячи з того, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини, а також те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків суд, враховуючи встановлені обставини справи, висновок органу опіки і піклування, характер поведінки відповідача, який з`являвся в судові засідання та категорично заперечував проти позбавлення його батьківських прав, його бажання брати участь у вихованні дитини, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed