Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач вказує, що 01 лютого 2019 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він надав відповідачу 1324951 грн. 61 коп. в строк до 30 липня 2019 року. Крім того, "01" лютого 2019 року між [PERSON] та відповідачем був укладений Договір позики (поворотної фінансової допомоги), згідно якого [PERSON] надав відповідачу строком до "30" липня 2019 р., поворотну фінансову допомогу на суму 267 897 (двісті шістдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто сім) гривень 46 копійок. "01" лютого 2019 року між [PERSON] та Відповідачем був укладений Договір позики (поворотної фінансової допомоги), згідно якого [PERSON] надав відповідачу строком до "30" липня 2019 р., поворотну фінансову допомогу на суму 488 363 (чотириста вісімдесят вісім тисяч триста шістдесят три) гривні 33 копійки. "01" лютого 2019 року між [PERSON] та відповідачем був укладений Договір позики (поворотної фінансової допомоги), згідно якого [PERSON] надав відповідачу строком до "ЗО" липня 2019 р., поворотну фінансову допомогу на суму 187 465 (сто вісімдесят сім тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень 71 копійку. Вказані грошові кошти були внесені в касу відповідача, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів. 30.07.2019 року настав термін повернення позики, але відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. 10.08.2019 року, відповідач, під час чергової зустрічі з представниками позивача, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підписав акти звірки взаєморозрахунків, чим визнав у повному обсязі суму заборгованості. "01 " вересня 2019 року між позивачем та [PERSON] , був укладений Договір про відступлення права вимоги, згідно якого [PERSON] відступає, а позивач приймає на себе право вимоги, що належить [PERSON] , і стає кредитором за Договором позики (поворотної фінансової допомоги) від "01" лютого 2019 року, укладеним між [PERSON] та відповідачем. "01" вересня 2019 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір про відступлення права вимоги, згідно якого [PERSON] відступає, а позивач приймає на себе право вимоги, що належить [PERSON] , і стає кредитором за Договором позики (поворотної фінансової допомоги) від "01" лютого 2019 року, укладеним між [PERSON] та відповідачем (копія додається). "01" вересня 2019 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір про відступлення права вимоги, згідно якого [PERSON] відступає, а позивач приймає на себе право вимоги, що належить [PERSON] , і стає кредитором за Договором позики (поворотної фінансової допомоги) від "01" лютого 2019 року, укладеним між [PERSON] та відповідачем (копія додається). За таких обставин борг відповідача перед позивачем складає 2268678 грн. 11 коп., які він і просить стягнути. Крім того, відповідач прострочив повернення боргу на 42 дні, а тому відповідно до п. 6.2 Договорів позики просив стягнути з нього штраф за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань в сумі 476422 грн. 80 коп., а також 9605 грн. витрат на оплату судового збору, а також 2000 грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача надав суду заяву, в якій повністю підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог, заперечень не має, просив розглянути справу за відсутності представника відповідача. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи видно, що дійсно 01 лютого 2019 року було укладено договори позики (фінансової допомоги) між відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-Наукова Фірма «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області, як позичальником та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як позикодавцями. За вказаними договорами [PERSON] було надано відповідачу позику в сумі 1324951 грн. 61 коп., що підтверджується прибутковим касовим ордером, [PERSON] було надано відповідачу позику в сумі 267897 грн. 46 коп., що підтверджується прибутковим касовим ордером, [PERSON] було надано відповідачу позику в сумі 488363 грн. 33 коп., що підтверджується прибутковим касовим ордером, [PERSON] було надано відповідачу позику в сумі 187465 грн. 71 коп., що підтверджується прибутковим касовим ордером. Строк повернення позик по вказаних договорам визначено 30 липня 2019 року (а.с. 10-17, 24-27). З актів звірок складених відповідачем та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видно, що станом на 10.08.2019 року позики не повернуті в повному обсязі (а.с. 28-31). Відповідно до договорів про відступлення права вимоги від 01 вересня 2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передали свої права вимоги по договорам позики від 01 лютого 2019 року [PERSON] . Стаття 1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до статті 1047 цього ж Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій cамій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.І ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми позики 268678 грн. 11 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 6.2. Договору позики (поворотної фінансової допомоги), укладеного "01" лютого 2019 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Відповідачем "при порушенні Позичальником строку повернення позики Позичальник повинен сплатити Позикодавцю штраф в розмірі 0,5 % від розміру позики за кожний день прострочення повернення позики". Згідно розрахунку позивача, відповідач прострочив виконання основного зобов`язання на 42 дні, а тому штраф за несвоєчасне виконання зобов`язання становить 476422 грн. 80 коп. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, тому вказану суму належить стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, позивач сплатив судовий збір в сумі 9605 грн. 00 коп. (а.с. 1). Вказані витрати документально підтверджені, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. документально не підтверджені, а тому стягненню не підлягають.

Outcome: partial