Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

У січні 2019 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» ( рішенням Загальних зборів з 14.05.2019 змінено назву на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" - далі - АТ/ПАТ "Миколаївгаз") до [PERSON] про відшкодування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу в розмірі 183 213,24 гр та судовий збір 2748,20 грн . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19 квітня 2018 року представниками Оператора ГРМ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» за адресою: [ADDRESS], виявлено наявність самовільно під`єднаного (несанкціонованого ) газопроводу, підключеного до газорозподільної мережі шляхом прихованих заходів ( врізаний до підземної частини газопроводу окремий ввід) , споживання природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку , що є порушенням вимог Кодексу газорозподільних систем (далі - КГС), що передбачено пунктом 2 глави 3 розділу ХІ КГС. Вказана земельна ділянка та житловий будинок належить відповідачу. На вимогу Кодексу вищевказане порушення усунуте 19.04.2018 р. шляхом припинення газопостачання до будинку. 11 травня 2018 р. на підставі акту про порушення вимог Кодексу від 19.04.2018 р. № 00000044 з приводу виявлення порушень, а саме несанкціонованого газопроводу, комісія розрахувала суму збитків, завданих порушеннями відповідача, за період із 19.04.2016 р. по 19.04.2018 р. у розмірі 183 213,24 грн. Однак, вказаний розмір необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу відповідачем не відшкодований, тому позивач змушений звернутися із даним позовом. В червні 2020 року представником позивача надані письмові пояснення по суті позовних вимог. Зазначають, що 31 березня 2017 року за адресою відповідача було припинено газопостачання відповідно до Акту № 2263 про припинення розподілу природного газу шляхом : газосваркою на вводі після РДР. 19 квітня 2018 року представниками ПАТ "Миколаївгаз" за адресолю відповідачки під час контрольної перевірки відключень ( обходу) працівниками товариства було виявлено загазованість , після чого зроблено заявку про виток газу , що підтверджується витягом з Жкрналу технологічних викликів, що і стало підставою для складання Акту про порушення. До Акту додано фотознімки встановленого порушення , з якиїх вбачається, що до діючого газопроводу під`єднано несанкціонований газопровід , не передбачений проектною документацією , який складається з шарового крану та гумового шлангу , розташований в метрів під землею , споживання газу через який не обліковується. Надали суду копії Робочих проектів на газифікацію житловитх будинків по [ADDRESS] та [ADDRESS] , якими підтверджується належність газопроводу лише домоволодінню під номером [ADDRESS], адже будинок [ADDRESS] під`єднано ще в 1991 році від газової мережі будинку [ADDRESS]. Зазначили, що доказів оскарження Акту про порушення та рішення комісії в судовому порядку відповідачем не надано. У судовому засіданні представники позивача - адвокатка Сімцис Ю .В. та адвокат Голубашенко Т.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з викладених у позові та додаткових письмових поясненнях підстав. Звернули увагу суду на те, що при виявленні такого порушення як " несанкціонований газопровід" Кодекс ГРМ не потребує втснаовлення куди саме він під`єднаний, і чи споживається через нього газ взагалі - адже наявінсть самовільної врізки вже є самостійним правовпорушенням і підставою для нарахування збитків. Оскільки таке порушення є прихованим, період нарахування збитків згідно вимог Кодексу ГРС не перевищує 2 років з дати виявлення. Відповідачка заперечувала проти задоволення позову у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. Суду пояснила, що в 2017 році була відключена від газопостачання за наявність заюборгованості з оплати спожитого газу. Через відсутність коштів ( вона є інвалідом другої групи, працювати не може, є пенсіонеркою) вона не змогла погасити заборгованість, тому газ в її будинку з того часу відсутній, отже вона вимушена в опалювальний період проживати у доньки. Повернувшись у свій будинко весною 2018 року , вона стала відччувати різкий запах газцу на подвір`ї, викликала аварійну службу газу. Коли приїхали працівника Миколаївгазу, вони обстежили її будинко та ділянку та з`ясували , що запах газу йде десь з-під землі. Передали аварійний виклик на службу підземних газопроводів. До її будинку приїхала аварійна служба підземних газопроводів з екскаватором, розрили землю по вулиці з межами її забору і виявили, що до газової труби, яка підходить до її будинку врізано якусь гумову трубку з вентилем на газопроводі, який і пропу4скав газ. Їй пояснили, що оскільки таке підключення виявлено за межами її ділянки, то вона не буде нести за нього відповідальність, тому вона і підписала Акт без зауважень. Після цього газ їй обрізали на тому місці під землею, зарили яму. Хто саме підключився до газопроводу, куди іде те самовільне підключення їй невідомо, вона навівть не проживала у будинку всю зиму, отже це міг зробити хто завгодно. Газопстачання в її будинку з часу попереднього відключення не було. Просила відмовити у позові, оскільки вона не вчиняла це порушення і не споживала несанкціоновано газ. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно Акту № 2263 від 31.03.2017 про припинення розподілу природного газу - споживача [PERSON] , за адресою [ADDRESS] - проведено відключення від газопостачання газосваркою на вводі після РДР, Актом перевірки від 22.02.2018 - підтверджено відключення. Згідно витягу з Журналу позивача" Аварійно-диспетчерської служби 104" 19 квітня 2018 за адресою [ADDRESS] - по приїзду на адресу обстежена територія, виявлена загазованість , виявлений витік на підземному газопроводі, заявка передана до служби підземних газопроводів. 19 квітня 2018 року у присутності [PERSON] , яка є власником житлового будинку по [ADDRESS] , працівниками Оператора ГРМ за вказаною адресою виявлено наявність несанкціонованого газопроводу прихованого шляхом врізки до підземної частини газопроводу вводу - п.п.1 п.1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, про що складено акт про порушення № 00000044. Зазначено, що лічильник газу відсутній.Усунуто порушення шляхом від`єднання несанкціонованого газопроводу - патрубка від газопроводу вводу. Акт підписаний спожмвачем [PERSON] , без зазначення претензій. Споживача викликано на комісію з розгляду Актуів на 11.05.2018 року. Відповідно до акту від 19 квітня 2018 року вищевказане порушення усунуте шляхом обрізки підземного газопроводу . 11 травня 2018 за відсутності споживача відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу, що підтверджується протоколом. У Протоколі № 18 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 11.05.2018 року, зазначено, що комісія вирішила задвольнити Акт про порушення № 00000044 . Того ж дня на підставі акту про порушення вимог Кодексу від 19.04.2018 р. з приводу виявлених порушень, а саме наявність несанкціонованого газопроводу, комісія розрахувала суму збитків, завданих порушеннями відповідача, за період з 19 квітня 2016 по 18 квітня 2018 р. у розмірі 183 213,24 грн. При визначені суми збитків враховано, що опалювальна площа будинку - 108 кв.м., у будинку встановлено газовий водонагрівач та газова плита, кількість мешканців - 2 особи. 12 червня 2018 року відповідачка поштою отримала Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму, природного газу від 11.05.2018 року та повідомлення про оплату вказаного рахунку протягом 10 днів з дня отримання повідомлення. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем здійснено оплату вищевказаної суми. Як вбачається з фотознімків, долучених до вказаного Акту про порушення, самовільно врізана гумова трубка з шаровим краном виявлена працівниками позивача при розритті землі на придомовій території будинку [ADDRESS] але на території по [ADDRESS] за межами земельної ділянки [ADDRESS] - до труби газопроводу, яка розташована по [ADDRESS] - саме до труби , яка йде паралельно забору домоволодіння, що належить відповідачці, і піднімається над її забором і йде вже на територію земельної ділянки [ADDRESS] . Куди далі іде цей самовівльно підключений патрубок - праціавникми АТ "Миколаївгаз" не встановлено. При цьому вбачається, що споживач за цією адресою відключений на вводі наземної частини газопроводу - вже на рівні тієї частини газопроводу, яка йде над забором ( приблизно ви на висоті 1,5 м) і заходить на територію домоволодіння [ADDRESS]. З робочого проекту на газифікацію житлоовго будинку [ADDRESS] , вбачається, що проект погоджено в 2004 році за замовленням [PERSON] . Передбачено врізка до газпроводу посередині вулиці, підйом труби біля забору , і газопровід іде над зеемельною ділянкою і заходить до будинку з торцевої його частини. Точка РДГС-10 ( регулятор тиску газу) - на території домоволодіння. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Частиною першою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Правовідносини між споживачем та постачальником газу врегульовані Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за №1379/27824, Правилами безпеки систем газопостачання України, що затверджені наказом Міністерства вугільної енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із Законом (ч.3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу») Кодекс газорозподільних систем, затверджений 30 вересня 2015 року постановою №2494 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Відповідно до положень зазначеного Кодексу несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); несанкціонований споживач - фізична, юридична особа або фізична особа- підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу; несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системиз порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу. Згідно із пунктом 4 глави 2 розділу I Кодексу оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством. Відповідно до п.1 глави 2 розділу ІХ вищевказаного Кодексу до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Згідно із п. 2 глави 3 розділу ІХ вищевказаного Кодексу якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Для встановлення наявності несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору природного газу відповідно до п. 1 гл.2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем достатнім є встановлення факту самовільно під`єднаного газопроводу (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаного, зокрема ввареного, врізаного, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником) газу. Установлено, що внаслідок проведеної перевірки було виявлено порушення п.1.1 Кодексу ГРС у вигляді наявності несанкціонованого газопроводу, власником земельної ділянки та житлового будинку є [PERSON] , про що зазначено в Акті про порушення №00000044 від 19.04.2018року. На вимогу Кодексу газорозподільних систем порушення усунуте шляхом припинення газопостачання до будинку шляхом перерізу газопроводу в підземній його частині , про що складено акт усунення порушення від 19.04.2018 року. Обов`язковими ознаками несанкціонованого газопроводу є: - самовільно підєднаний газопровід; - газопровід повинен бути зєднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання; - витрати природного газу споживачем, тобто несанкціонований відбір природного газу з ГРМ. Згідно ч. 4 Глави I. Визначення основних термінів та понять Розділу І Загальні положення Кодексу газорозподільних систем, затв. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 , зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1379/27824 ( далі - Кодекс ГРС): - газові мережі внутрішнього газопостачання - газові мережі від місця/точки приєднання об`єкта або земельної ділянки замовника до його газових приладів (пристроїв) включно або до системи газоспоживання третіх осіб (замовників, споживачів); - газові мережі зовнішнього газопостачання - газові мережі від місця забезпечення потужності до місця/точки приєднання об`єкта або земельної ділянки замовника;договір на приєднання до газорозподільної системи/договір на приєднання - письмова угода між оператором газорозподільної системи та замовником послуги з приєднання, яка укладається відповідно до вимог розділу V та за формою, наведеною в цьому Кодексі, визначає їх правовідносини під час виконання приєднання об`єкта замовника до газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) оператора газорозподільної системи; - договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи; - доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи; - межа балансової належності - точка розмежування газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності чи користування, на якій відбувається приймання-передача природного газу; - межа експлуатаційної відповідальності сторін - точка розмежування газових мереж за ознакою договірних зобов`язань з експлуатації окремих ділянок або елементів, яка встановлюється на межі балансової належності або за згодою сторін в іншій точці газових мереж; - місце забезпечення потужності (точка забезпечення потужності) - місце/точка на існуючому об`єкті газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) оператора газорозподільної системи, від якого (якої) здійснюється будівництво (розвиток) газових мереж до об`єкта замовника (точки приєднання) та/або забезпечується необхідний рівень потужності, замовленої для об`єкта приєднання; - місце приєднання (точка приєднання) - запроектована або існуюча межа балансової належності між газовими мережами зовнішнього та внутрішнього газопостачання; - підключення до ГРМ - фізичне з`єднання в точці приєднання (на межі балансової належності) газових мереж суміжного суб`єкта ринку природного газу (зокрема споживача) з газорозподільною системою, здійснене в установленому законодавством порядку, зокрема згідно з цим Кодексом;приєднання до ГРМ - сукупність організаційних і технічних заходів, у тому числі робіт, спрямованих на створення технічної можливості для надання послуги розподілу природного газу, які здійснюються у зв`язку з підключенням об`єкта будівництва чи існуючого об`єкта замовника до газорозподільної системи; - приєднання, що є стандартним, - приєднання до газорозподільної системи Оператора ГРМ об`єкта замовника потужністю до 16 метрів кубічних на годину включно на відстань, що не перевищує 25 метрів для сільської та 10 метрів для міської місцевості по прямій лінії від місця забезпечення потужності до межі земельної ділянки замовника; - пункт призначення - межа балансової належності об`єкта споживача, на якій відбувається передача Оператором ГРМ природного газу споживачу; - точка комерційного обліку - межа балансової належності, відносно якої за допомогою комерційного вузла обліку та/або інших регламентованих процедур у передбачених розділами ІХ-ХІ цього Кодексу випадках визначається об`єм (обсяг) передачі чи розподілу (споживання/постачання) природного газу за певний період; Відповідно до положень Розділу III. Основні правила технічної експлуатації газорозподільної системи Кодексу ГРС глави 5 "Порядок визначення межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності" - межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ). Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу. За відсутності акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за об`єктами суміжних суб`єктів ринку природного газу (включаючи споживачів) Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені об`єкти, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі та власники внутрішньобудинкових систем газопостачання (балансоутримувачі, управителі), які згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, зокрема Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119 (далі - ПБСГ), або укладають відповідний договір із суб`єктом господарювання, який має дозвіл на виконання таких робіт, за виключенням газових мереж, які кваліфікуються як ГРМ згідно з розділом ІІ цього Кодексу, порядок врегулювання взаємовідносин щодо яких визначений у цьому розділі. Згідно положень пункту 4 Глави 1" Загальні умови приєднання (технічного доступу) до ГРМ" Розділу V "Порядок приєднання об`єктів замовників (технічного доступу) до ГРМ " цього Кодексу - приєднання об`єктів (земельних ділянок) замовника до ГРМ здійснюється на підставі договору на приєднання, що укладається за формами, наведеними у додатках 11, 12 до цього Кодексу. При цьому невід`ємною частиною договору на приєднання є технічні умови приєднання (додаток 13), які визначають вихідні дані для проектування газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання, які будуються Оператором ГРМ, та вихідні дані для проектування та будівництва газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта замовника від точки приєднання до газових приладів і пристроїв замовника. Технічні умови приєднання включають ситуаційний план (ескізне креслення) розміщення ділянки газопроводу, на якому встановлюється точка приєднання та визначається прогнозована точка вимірювання (місце встановлення вузла обліку). Якщо на дату подання заяви про приєднання до ГРМ на об`єкті чи земельній ділянці замовника відсутній діючий газопровід (відсутня існуюча межа балансової належності), точка приєднання (запроектована межа балансової належності) визначається на межі земельної ділянки замовника або, за його згодою, на території такої земельної ділянки. Якщо в заяві на приєднання (опитувальному листі Оператора ГРМ) замовник визначає виконавцем будівельних робіт з приєднання іншого (крім Оператора ГРМ) суб`єкта господарювання, то точка приєднання визначається в існуючій газорозподільній системі Оператора ГРМ та збігається з місцем забезпечення потужності, від якого замовник забезпечує будівництво газових мереж внутрішнього газопостачання відповідно до вихідних даних Оператора ГРМ, визначених в технічних умовах приєднання. Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом . Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов АТ «Миколаївгаз» до [PERSON] про відшкодування необлікованих об`ємів природного газу задоволенню не підлягає. Позивачем не було безспірно доведено суду наявність у відповідача порушень в сфері надання послуг з газопостачання. Крім того, докази, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог не повною мірою відповідають вимогам чинного законодавства. Так, за загальним правилом цивільно-правова відповідальність настає при наявності таких умов (підстав): - протиправність; - шкода; - вина; - причинний зв`язок. Протиправною є поведінка, яка порушує норму права або умови укладеного між контрагентами договору. Протиправними можуть бути не лише дії, а й бездіяльність. Причинний зв`язок - це об`єктивно існуючий зв`язок між протиправною поведінкою боржника і невигідними наслідками, які настали. Вина - це психічне ставлення особи до своєї неправомірної поведінки та її наслідку. Залежно від того, чи бажав правопорушник настання протиправних наслідків, вирішується питання щодо поділу вини на дві форми: умисну чи необережну. З наданого до суду позивачем в якості доказу фотофіксації вказаного порушення вбачається, що газопровід , до якого приєднано патрубок, який є несанкціонованим газопроводом, знаходиться як поза межами житлового будинку та, і поза межами земельної ділянки [PERSON] . Він знаходиться у підземній частині газопроводу на [ADDRESS] , який потім піднімається вздовж забору домоволодіння , але до точки РДГС-10, на якій і здійснювалося відключення домоволодіння за вказаною адресою від газопостачання саме працівниками позхивача. Жодних допустимих доказів того, що між сторонами була узгоджена точка приєднання споживача [PERSON] до газорозподільної системи Оператора ГРМ, що була встановлена межа балансової належності - позивачем суду не надано, отже неможливо встановити межу експлуатаційної відповідальності, адже і Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відсутній. За такого, оскільки місце підключення несанкціонованого газопроводу виявлено поза межами домоволодіння відповідача, балансова належність цього відрізку газопроводу по [ADDRESS] до точки РДГС саме [PERSON] позивачем не доведена - отже відстуні докази наявності обов`язкових складових цивільного правопорушення : протиправність дій та вина [PERSON] . Крім того, за відсутності належного підтвердження врізки несанкціонованого газопроводу після точки приєднання (запроектована межа балансової належності) та наявності можливості доступу до цієї ділянки газопроводу , яка розташвана саме по загальнодоступній вулиці міста, будь-кого і при цьому відсутності встановлення працівниками позивача напрямку, куди саме йде самовільний патрубок ( до якого домоволодіння) - покалдення вини на [PERSON] є лише припущенням, а рішення суду не може грунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, позивач АТ "Миколаївгаз" не довів обставини, на які посилався, як на підставу своїх вимог, тобто факт наявності використання несанкціонованого газопроводу та завдання збитків заподіяних за несанкціонований відбір природного газу саме відповідачкою [PERSON] , отже у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в разі відмови у задоволенні позовних вимог стягненню на користь позивача не підлягає.

Outcome: dismissed