Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Кредитна спілка «Хортиця» звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.12.2012 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 97-12, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9 000 грн., строком до 04.12.2014 р. Згідно якого КС «Хортиця» надала [PERSON] кредит у сумі 9000,00 грн., що підтверджується касовим ордером № 415 від 04.12.2012 року. Згодом, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору кредиту № 97-12 від 04.12.2012 року, станом на 21.08.2014 утворилася заборгованість: за тілом кредиту - 6535,00 грн., проценти за користування кредитом за період з 01.11.2013 по 21.08.2014 - 3390,00 грн., проценти згідно п.6.3 договору - 10701,95 грн., інфляційні витрати у розмірі 983,94 грн. В забезпечення вимог Договору кредиту № 97-12 від 04.12.2012 року позивачем був укладений договір поруки від 04.12.2012 року з [PERSON], згідно якого [PERSON] зобов'язується відповідати перед КС «Хортиця» по зобов'язанням [PERSON] за повернення грошового кредиту згідно Договору кредиту № 97-12 від 04.12.2012 року та Договору поруки від 04.12.2012 року. Тому, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 21610,79,09 грн. (сума кредиту 653500 грн., проценти за користування кредитом за період з 01.11.2013 по 21.08.2014 - 3390,00 грн., проценти згідно п. 6.3. договору кредиту 10701,95 грн., інфляційні втрати - 983,94 грн.). Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, у заяві наполягає на вимогах позову. Відповідачі у судове засідання не з'явились, надали суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутності, проти позову не заперечують. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що статутом КС «Хортиця», який міститься в матеріалах справи, передбачено здійснення діяльності з надання фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Статутом КС "Хортиця" передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх зворотності, платності, строковості за рахунок власного капіталу Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та надання фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 1 ст. 21 Закону встановлено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про кредитні спілки" кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 , ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит -це кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. 04.12.2012 р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 97-12, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 9000 грн., що підтверджується касовим ордером № 415 № 04.12.2012 року. Відповідно до п. 1.4 зазначеного договору розмір процентів за користування кредитом становить 72% річних. Відповідно до п. 3.1 договору кредиту № 97-12 від 04.12.2012 року проценти за користування кредитом нараховуються за кожен день користування кредитом на залишок кредиту та несплаченим в строк процентам до повної сплати кредиту. Відповідно до п. 6.3 договору кредиту № 97-12 від 04.12.2012 року за прострочення позичальником строків сплати, передбачених графіком розрахунків та/або п.5.1.5, 8.6 цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю на його вимогу суму боргу уз урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 185% річних від простроченої суми. 04.12.2012 року укладений договір поруки з [PERSON], гідно якого поручитель, тобто, [PERSON] зобов'язується відповідати перед КС «Хортиця» по зобов'язанням члена КС [PERSON] за повернення грошового кредиту (відповідно до п.1.1 договору поруки від 04.12.2012 року) Таким чином, заборгованість відповідачів станом на 21.08.2014 становить: за тілом кредиту у розмірі 6535,00 грн., процентами за користування кредитом за період 01.11.2013 по 21.08.2014 - 3390,00 грн., проценти, згідно п. 6.3 договору кредиту у розмірі 10701,95 грн., інфляційні втрати у розмірі 983,94 грн Розмір заборгованості підтверджується наданим у позові розрахунками. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, позов обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved