Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору купівлі-продажу у частині покупця, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 26.03.2009 року відповідач з [PERSON] уклав письмовий договір купівлі-продажу на придбання житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений Великолепетиською державною нотаріальною конторою, зареєстрований у реєстрі за № 517. Позивач фактично домоволялась за придбання вказаного житлового будинку і розраховувалась за нього з [PERSON] , відповідно до розписки про отримання грошовоих коштів, ориманих [PERSON] 14.12.2007 року у сумі 1800 доларів США та 19.10.2008 року у сумі 1200 доларів США. Після розрахунку з останньою позивач зареєструвалась у вказаному житловому будинку та фактично в ньому проживала разом з відповідачем. Через деякий час стосунки між сторонами зіпсувались і [PERSON] вигнав [PERSON] з вказаного житлового будинку. 19.08.2020 року під час розгляду справи у Великолепетиському районному суді Херсонської області про встановлення факту спільного проживання сторін однією сім`єю, позивачу стало відомо, що спірний житловий будинок на себе оформив відповідач, оскільки ним було подано до суду копію оскаржуваного договору купівлі-продажу. Того факту, що відповідач оформив на себе будинок, позивач достовірно встановити не могла та була впевнена в тому, що останній не зможе оформити договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку, оскільки вона здійснювала розрахунок з продавцем за його придбання. Позивач вважає, що вказаний договір купівлі-продажу від 26.03.2009 року є частково недійсним в частині визначення покупця та просить суд визнати недійсним у частині покупця договір купівлі-продажу від 26.03.2009 року, посвідчений Великолепетиською державною нотаріальною конторою, зареєстрований у реєстрі за № 517, відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., при якому є прибудова літ. "а", господарча прибудова літ. "А1", тамбур літ. "а1", літня кухня "Б", гараж літ. "В", сарай літ. "Г", вбиральня літ. "Е", літній душ літ. "Ж", сарай літ. "З", сарай літ. "К", сарай літ. "Л", сарай літ. "М", сарай літ "Д", огорожа та споруди № 1-4, 1, розташований за адресою: [ADDRESS] , визнавши покупцем за цим договором [PERSON] , [INFO] , уродженку с. Крива Бричанського району Молдовської республіки. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Пояснила, що грошові кошти, які вона сплатила [PERSON] за житловий будинок, дійсно їй надсилав [PERSON] . Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що покупцем по спірному договору купівлі-продажу має виступати [PERSON] , оскільки вона домовлялась з попереднім власником [PERSON] за ціну придбання житлового будинку, фактично передавала їй кошти за вказаний будинок, що підтверджується розпискою. Вважає, що договір купівлі-продажу в частині покупця не відповідає вимогам ст. 655 ЦК України згідно якої покупцем виступає особа, яка передає кошти за вказане житло. Також вважає, що спірний договір не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а тому просить вказаний договір купівлі-продажу в частині покупця визнати недійсним та визнати покупцем в цій частині договору [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та просить суд відмовити у його задоволенні. Пояснив, що він вирішив придбати будинок. Перебуваючи на тимчасових заробітках в Російській Федерації, він пересилав свої особисті грошові кошти знайомій [PERSON] для того, щоб вона внесла аванс [PERSON] , а потім остаточно розрахувалась за житловий будинок. А коли повернувся у смт. Велика Лепетиха, то нотаріально посвідчив договір купівлі-продажу житлового будинку. Позивач лише передавала його кошти [PERSON] . Позивач знала, що він здійснює оформлення договору купівлі-продажу як покупець. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву у якій просить суд розглядати справу у її відсутність. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] (покупець) придбав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] (продавець), що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.03.2009 року, посвідченого Великолепетиською державною нотаріальною конторою і зареєстрований в реєстрі за № 517. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за відповідачем 26.03.2009 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 7135945 від 26.03.2009 року. Згідно витягу № 22456551 від 13.04.2009 року, виданого КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] . Згідно розписки, складеної [PERSON] отримала від [PERSON] 1800 доларів США - 14.12.2007 року, 1200 доларів США - 19.10.2008 року за продаж належного їй житлового будинку. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що грошові кошти за придбання у неї житлового будинку, частинами передавала [PERSON] . Вказані грошові кошти, зі слів [PERSON] їй відправляв [PERSON] , який перебував на тимчасових заробітках за межами України. Коли [PERSON] повернувся з тимчасових заробіток, [PERSON] разом з ним звернулись до неї з метою вирішення питання щодо нотаріального оформлення договору купівлі-продажу належного їй житлового будинку та здійснення з нею останнього розрахунку за вказаний житловий будинок. При вирішенні питання щодо нотаріального оформлення договору, останні прийшли згоди, що покупцем буде Відповідач. [PERSON] з приводу цього будь-яких заперечень не висловлювала, особисто дала свою згоду на це в присутності свідка та її чоловіка, а також повідомила, що саме [PERSON] буде займатись нотаріальним оформленням житлового будинку. Після чого між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку. Суд не бере до уваги як недостовірні пояснення позивача у позовній заяві про те, що саме вона розраховувалась за житловий будинок з [PERSON] , оскільки ці обставини спростовуються її поясненням у судовому засіданні та показаннями свідка [PERSON] про те, що кошти, які [PERSON] передавала [PERSON] за житловий будинок, були коштами відповідача, які він їй відправляв будучи на заробітках в Російській Федерації. Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідчно ч. 1 ч. 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Вивчивши і дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є необгрнутованим і відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця [PERSON] , оскільки він, як покупець, придбав житловий будинок у [PERSON] за особисті кошти, надані ним Позивачу для розрахунку з Продавцем за житловий будинок, між [PERSON] та [PERSON] були оговорені всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку, а договір був укладений в письмовій формі і нотаріально посвідчений, як того вимагає ст. 657 ЦК України, позивач знала, що покупцем за договором є [PERSON] , а грошові кошти передані покупцю є грошовими коштами Відповідача, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] , а тому у задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу у частині покупця необхідно відмовити як такому, що не грунтується на законі. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 638, 655, 657 ЦК України,

Outcome: dismissed