Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

28 травня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, у якій просить суд встановити факт належності [PERSON] , його матері, яка померла [INFO] , державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 14 вересня 2004 року (далі - державний акт). Заява мотивована тим, що після смерті матері заявника [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входять земельні ділянки за державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 14 вересня 2004 року. Після смерті [PERSON] заявник прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме взяв майно спадкодавця, взяв документи спадкодавця, зокрема, ощадну книжку, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 24 вересня 1996 року, на підстав якого був виданий державний акт. Нотаріус роз`яснив йому, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, необхідно встановити факт належності спадкодавцю державного акту, оскільки державний акт виданий на ім`я [PERSON] . З метою оформлення спадщини заявник звернувся до суду з цією заявою. В судове засідання заявник не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити заявлені вимоги з підстав, вказаних у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Подав суду заяву від 10 червня 2019 року про розгляд справи за відсутності представника у якій вказав про відсутність заперечень щодо задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши наявні в справі докази вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Неньковицькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області 23 травня 1997 року, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входять земельні ділянки за державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 14 вересня 2004 року. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом чи заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Зважаючи на те, що [PERSON] не залишила розпорядження на випадок своєї смерті (заповіту), спадкування відбувається за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Після смерті [PERSON] заявник прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме взяв майно спадкодавця, взяв документи спадкодавця, зокрема, ощадну книжку, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 24 вересня 1996 року, на підстав якого був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 14 вересня 2004 року. У відповідності до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Нотаріус роз`яснив заявникові, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, необхідно встановити факт належності спадкодавцю державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 14 вересня 2004 року, оскільки державний акт виданий на ім`я [PERSON] . Факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14 вересня 2004 року [PERSON] підтверджується наступними доказами і фактичними обставинами справи, а саме: 01 липня 1983 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 01 липня 1983 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Відтак, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 24 вересня 1996 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14 вересня 2004 року видані на ім`я [PERSON] . Водночас, свідоцтво про смерть видане на ім`я [PERSON] . Дана помилка допущена зважаючи на те, що після реєстрації шлюбу мати заявника продовжувала користуватися паспортом з прізвищем " [PERSON] ". Крім того належність державного акту [PERSON] підтверджується довідкою Неньковицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 1042 від 27 березня 2019 року про те, що [PERSON] дійсно належала на території сільської ради земля згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14 вересня 2004 року, копією розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації № 263 від 21 липня 2004 року із списком громадян, яким видається державний акт на право власності на землю, за рахунок середніх часток (паїв) по Неньковицькій сільській раді. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Досліджені в ході судового розгляду докази доводять факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14 вересня 2004 року [PERSON] - матері заявника. Метою встановлення цього факту для [PERSON] є реалізація його спадкових прав. З листа державного нотаріуса Зарічненської державної нотаріальної контори рівненської області № 1-16/50 від 31 травня 2019 року, отриманої на запит суду, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалось, що підтверджується довідками зі Спадкового реєстру № 56372720, 56372687. З огляду на викладене,

Outcome: approved