Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

позивач публічне акціонерне товариства комерційний банк «Приват Банк» звернувся з позовом в суд та просить стягнути на його користь з відповідачів [PERSON], [PERSON], суму нанесеного збитку у розмірі 116 134,85 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.03.2008 року, згідно кредитного договору № 216379-CRED, Приват Банком в особі керівника Стрийського відділення Західного ГРУ Приват Банку Тиченка С.М., було надано згоду на видачу експрес-кредит по програмі мікрокредитування в сумі 4500 доларів США [PERSON] [INFO]., терміном до 16.07.2009 року. 27.03.2008 р., згідно кредитного договору № 217780-CRED Приват Банком в особі керівника Стрийського відділення Західного ГРУ Приват Банку Тиченка Є.М., було надано згоду на видачу експрес-кредит по програмі мікрокредитування в сумі 10000 дол. США [PERSON] [INFO], терміном до 16.09.2009р. Поручителем по кредитах виступає [PERSON]. В ході проведення заходів щодо погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами здійснена зустріч з клієнтами, які категорично заперечили факт оформлення кредитів. Клієнти пояснили, що від співробітників Приват Банку дізнались про кредити та наявну заборгованість по ним. Оформленням документів, їх перевіркою та моніторингом вказаних кредитів проводила спеціаліст по "Експрес" кредитуванню [PERSON] та [PERSON] обіймаючи посаду касира-операціоніста Стрийского відділення "Міська рада" Західного ГРУ Приват Банк проводила видачу коштів по кредитам [PERSON] і [PERSON] [PERSON] засвідчила, що 21.03.2008р. до неї звернулась спеціаліст по "Экспресс" кредитуванню [PERSON] і попросила видати [PERSON] кошти в суммі 4500 доларів США по карті [NUMBER] клієнта [PERSON] [PERSON] не провела ідентифікацію отримувача, видала кошти [PERSON], яка в свою чергу розписалась в квитанції про отримання коштів від імені [PERSON] 27.03.2008р. [PERSON] на прохання [PERSON] видала з каси банку останній кошти в розмірі 7000 доларів США по карті [NUMBER] клієнта [PERSON] В квитанції про отримання казаної суми коштів від імені [PERSON] розписалась [PERSON] 28.03.2008р. [PERSON] на прохання [PERSON] видала з каси банку [PERSON] кошти в розмірі 3000 доларів США по карті [NUMBER] клієнта [PERSON] [PERSON], яка в свою чергу розписалась в квитанції про отримання вказаної суми коштів від імені [PERSON] Таким чином в порушення вимог Наказу № 1054 від 14.10.2003г. "Об утверждении новой редакции Процедуры микрокредитования " колишнім спеціалістом по "Экспресс" кредитуванню [PERSON] був сформований пакет документів, який став підставою для видачі кредитних коштів банку. В свою чергу в порушення п. 5 глави 3 разділу 3 інструкції «Про касові операції в банках України» (затвердженної Постановою Правління Національного банку України 14.08.2003 N 337 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2003 р. за N 768/8089) кассир-операціоніст [PERSON] свідомо видавала кошти стороннім особам та без проведення відповідної ідентифікації. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 130 КЗпП України працівники несуть повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілісності майна та інших цінностей переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 29 грудня 1992 р. N 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» солідарна матеріальна відповідальність застосовується за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб. Таким чином, шкода Приват Банку заподіяна солідарними діями [PERSON] та [PERSON] становить 14500 (чотирнадцять тисяч п"ятсот) доларів США, що за курсрм НБУ (за 1 долар США - 8,0093 грн.) станом на 10.02.2010 року еквівалентно 116134,85 грн. В судовому засіданні представник позивача Жарський І.Р. позовні вимоги підтримав покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та додатково пояснив, що протиправність дій відповідачів встановлено постановою від 29.06.2010 року у кримінальній справі №1-255/10 Стрийського міськрайонного суду Львівської області та ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2012 року у справі № 1323/2-693/11, провадження № 22-ц/1390/2403/12 , а тому згідно ч.3 ст.6 ЦПК України не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини . В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги заперечили та пояснили, що по факту отримання коштів [PERSON] вони особистої вигоди не мали, їхні дії не принесли банку шкоди, шкода заподіяна діями [PERSON] Відносно [PERSON] порушено кримінальну справу, в даний час вона знаходиться в розшуку. [PERSON] мала можливість зняти кошти в будь-якому банкоматі, оскільки мала карти клієнтів [PERSON] та [PERSON] та знала пінкоди до даних карток. Оскільки [PERSON] отримала та розпорядилась коштами, то вона і повинна відшкодовувати завдані позивачу збитки. Окрім того вважають, що договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність вони укладала з ЗГРУ КБ «Приватбанк», а не з позивачем ПАТ «Приват Банк», то на момент отримання [PERSON] коштів, а саме 21.03.2008, 27.03.2008, 28.03.2008 року, договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, як це передбачено ст. статті 135-1 КЗпП України, з вини позивача з ними укладено не було, а тому згідно ч. 1 ст. 134 КЗпП України, підстав для стягнення з них коштів у позивача немає. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі перебували з позивачем у трудових відносинах. 21.03.2008 року, згідно кредитного договору № 216379-CRED, Приват Банком в особі керівника Стрийського відділення Західного ГРУ Приват Банку Тиченка С.М., було надано згоду на видачу експрес-кредит по програмі мікрокредитування в сумі 4500 доларів США [PERSON] [INFO]., терміном до 16.07.2009 року. 27.03.2008 р., згідно кредитного договору № 217780-CRED Приват Банком в особі керівника Стрийського відділення Західного ГРУ Приват Банку Тиченка Є.М., було надано згоду на видачу експрес-кредит по програмі мікрокредитування в сумі 10000 дол. США [PERSON] [INFO], терміном до 16.09.2009р. Поручителем по кредитах виступала [PERSON]. Оформленням документів, їх перевіркою та моніторингом вказаних кредитів проводила спеціаліст по "Експрес" кредитуванню [PERSON], а [PERSON] обіймаючи посаду касира-операціоніста Стрийского відділення "Міська рада" Західного ГРУ Приват Банк та проводили видачу коштів по кредита [PERSON] і [PERSON] 21.03.2008р по карті [NUMBER] клієнта [PERSON], [PERSON] на прохання спеціаліста по "Экспресс" кредитуванню [PERSON], не провела ідентифікацію отримувача, видала кошти [PERSON], яка в свою чергу розписалась в квитанції про отримання коштів від імені [PERSON] 27.03.2008р. [PERSON] на прохання [PERSON] видала з каси банку останній кошти в розмірі 7000 доларів США по карті [NUMBER] клієнта [PERSON] В квитанції про отримання казаної суми коштів від імені [PERSON] розписалась [PERSON] 28.03.2008р. [PERSON] на прохання [PERSON] видала з каси банку [PERSON] кошти в розмірі 3000 доларів США по карті [NUMBER] клієнта [PERSON] [PERSON], яка в свою чергу розписалась в квитанції про отримання вказаної суми коштів від імені [PERSON] Згідно з постановою Стрийського міськрайонного суду від 29.06.2010 року по справі №1-255/10, [PERSON], обвинувачувалась за ст. 364 ч.1 КК України і звільнена від покарання по амністії. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 130 КЗпП України працівники несуть повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілісності майна та інших цінностей переданих йому для зберігання або для інших цілей. Згідно з договором від 01.01.2000 року про повну індивідуальну матеріальну відповідальність укладеним між [PERSON] та ЗГРУ КБ «Приватбанк», [PERSON] несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно з договором б/н. про повну індивідуальну матеріальну відповідальність укладеним між [PERSON] та ЗГРУ КБ «Приватбанк», [PERSON] несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно з договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність укладеним між [PERSON] та ЗГРУ КБ «Приватбанк», [PERSON] несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Суд вважає, що оскільки при видачі коштів по укладених кредитних договорах відповідачі особистої вигоди не мали, кошти зазначені в ціні позову отримала [PERSON], проти якої порушено кримінальну справу по даному факту та оголошено в розшук постановою слідчого від 25.03.2010 року, то позивач не втратив можливості відшкодувати завдані збитки за рахунок [PERSON] а не за рахунок відповідачів. Крім того договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність відповідачі укладали з ЗГРУ КБ «Приватбанк», а не з позивачем ПАТ «Приват Банк», то на момент отримання [PERSON] коштів, а саме 21.03.2008, 27.03.2008, 28.03.2008 року, договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, як це передбачено ст. статті 135-1 КЗпП України, з вини позивача з ними укладено не було, а тому згідно ч. 1 ст. 134 КЗпП України, підстав для стягнення з відповідачів коштів у позивача немає, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed