Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини та перетин лінії розмежування без згоди та супроводу батька. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 24.07.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка проживає в разом з сином с. Преображенне Сватівського району Луганської області. Позивачка має намір повезти сина за кордон з метою його оздоровлення та відпочинку. Зазначені обставини вказують на необхідність надання відповідачем згоди на виїзд дитини за межі України. Окрім того, позивачка має намір разом з сином їздити через лінію розмежування в зону проведення ООС на території Луганської та Донецької областей. Відповідач проживає на тимчасово окупованій території та відмовляється повторно надати нотаріально завірену згоду на виїзд дитини за кордон. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду та просить суд надати малолітньому сину - [PERSON] , [INFO] , право на тимчасові неодноразові поїздки за межі України, а саме до: Єгипту, Туреччини, країн Шенгенської зони, Російської Федерації, а також через лінію розмежування до зони проведення ООС на території Луганської та Донецької областей, у супроводі матері - [PERSON] , без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON] на строк до досягнення дитиною 16 років, а також надати позивачці дозвіл оформлювати проїзні документи для виїзду дитини за кордон без згоди батька. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання 07.08.2020 року та 01.10.2020 року не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, а також пояснення щодо позову, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Дозвіл на виїзд дитини за кордон надається на в`їзд та виїзд до конкретної держави в однині та на конкретний період часу перебування у цій державі, тобто на разову поїздку, проте позивачка просить надати малолітньому сину дозвіл на тимчасові неодноразові поїздки за межі України, а саме до: Єгипту, Туреччини, країн Шенгенської зони, Російської Федерації строком до досягнення дитиною 16 років. Окрім того, позивачка не надала жодних підтверджень факту щодо ухилення чи відмови відповідача у наданні згоди на багаторазові виїзди дитини за межі України, що може свідчити про те, що батько не знає та не здогадується про наміри [PERSON] , у результаті чого порушуються права батька та дитини. В`їзд малолітнього [PERSON] в зону ООС є недоцільним, оскільки є загрозою життю та здоров`ю дитини, у ніякому разі добре не позначиться на психологічному, духовному та інтелектуальному розвитку дитини. 01.10.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 24.07.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.12-13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Батько дитини - [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п.4 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Отже, чинним законодавством не встановлене обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише визначений певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або з дозволу суду за відсутності згоди одного з батьків. У разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з`ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку і мети виїзду. Виходячи з положень СК України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» і Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення. Саме така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 712/10623/17. Оскільки позивач в позовних вимогах не зазначає конкретну країну та відповідний часовий проміжок, на який необхідно надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, суд вважає, що позовні вимоги в частині надання права малолітньому [PERSON] , [INFO] , на виїзд за межі України до Єгипту, Туреччини, країн Шенгенської зони та Російської Федерації у супроводі матері - [PERSON] , без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до підпунктів 1 і 4 пункту 12.6 статті 12 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" та абзацу другого частини другої статті 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 367 затверджений "Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї", згідно якого в`їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (ЗП України, 1995 р., № 4, ст. 92; 2010 р., № 65, ст. 2239). Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. Позовні вимоги в частині надання дозволу малолітній малолітньому [PERSON] , [INFO] , на тимчасові неодноразові поїздки через лінію розмежування до зони проведення ООС на території Донецької та Луганської областей, у супроводі матері - [PERSON] , без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на те, що тимчасово окупована територія Донецької та Луганської областей є територією України і такий виїзд і в`їзд не потребує зазначення проміжку часу та місця перебування. На підставі викладеного,

Outcome: partial