Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ СК "Провідна" 109400,83 грн., як відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу та 1641,01 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.12.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "Провідна" та підприємством з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна" було укладено Договір добровільного страхування майна юридичних осіб №11/1153720/9069/13/2017, за яким позивач застрахував майно ПІІ "Лукойл-України", зокрема АЗС 14-04 а/д Київ-Чоп 547 км.+580 м. в с. Солонка Пустомитівського району Львівської області. 01.02.2014 року о 19-30 год. відповідач - [PERSON] керуючи автомобілем "Пежо", д.н. [NUMBER], здійснив наїзд на застраховане майно, внаслідок чого бензоколонці було заподіяно технічних пошкоджень. Вина відповідача у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, підтверджується Постановою Миколаївського районного суду №447/564/14-п від 18.03.2014 року. Вартість майного збитку заподіяного ПІІ "Лукойл-Україна", без врахування ПДВ становить 159400,83 грн. На виконання умов договору страхування та страхового акту від 15.07.2014 року позивач 16.07.2014 року сплатив на користь ПІІ "Лукойл-Україна" страхове відшкодування в сумі 159400,83 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача при експлуатації автомобіля "Пежо", д.н. [NUMBER] була застрахована в ВАТ НАСК "Оранта". Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. Вказану суму за рішенням Господарського суду м. Києва у справі №910/27562/14 стягнуто з ВАТ НАСК "Оранта" на користь ПрАТ "СК "Провідна", у зв"язку з чим присив позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з»явився, хоч про час та місце розгляду справи був належно повідомленим, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON], та його представник [PERSON] позов не визнали, просили відмовити в задоволенні такого. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01.02.2014 року о 19-30 год. відповідач - [PERSON] керуючи автомобілем "Пежо", д.н. [NUMBER], здійснив наїзд на застраховане майно, внаслідок чого бензоколонці було заподіяно технічних пошкоджень. Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 18.03.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Як встановлено в судовому засіданні позивач просить стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 109400,83 грн., як відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, однак будь яких належним чином поданих доказів на підтвердження вказаної суми подано до суду не було, у звязку з цим в заоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed