Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач ТОВ "Вердикт Фінанс" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що згідно кредитного договору від 02 листопада 2007 року відповідач [PERSON] отримала в АКІБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ТОВ "Вердикт Фінанс" кредит в сумі 24930 доларів США. За умовами кредитного договору відповідач був зобов'язаний кожного місяця здійснювати часткове погашення основної суми. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 02 листопада 2007 року між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] був укладений договір поруки. Через неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором та договором поруки з відповідачів було стягнуто за рішенням суду від 21.12.2010 року заборгованість за кредитом у розмірі 17088,36 доларів США, за відсотками 194,33 доларів США та пеню у розмірі 69,54 доларів США. Станом на 23.10.2017 року заборгованість відповідача за основною сумою боргу складає 134806,72 гривень, нараховані відсотки згідно кредитного договору становлять 89086,15 гривень, вказану заборгованість по відсотках позивач і просить стягнути з відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причин неявки в судове засідання не повідомили, заперечень проти позову не надали. Згідно 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] укладено кредитний договір від 02.11.2007 року відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі24930 доларів США(а.с.7-25). Відповідно договору поруки від 02.11.2007 року [PERSON] забов'язався відповідати перед АКІБ "Укрсиббанк" за невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 02.11.2007 року(а.с.26-27). 21.12.2010 року рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 02.22.2007 року на користь ПАТ "Укрсиббанк" в сумі 17088,36 доларів США, за відсотками 194,33 доларів США та пеню у розмірі 69,54 доларів США(а.с.46-47). Відповідно до договорів факторингу від 20 квітня 2012 року та ТОВ "Вердикт Фінанс" отримало право вимоги до [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором з АКІБ "Укрсиббанк" від 02.11.2007 року(а.с.50-56). Згідно розрахунку заборгованості встановлено, що загальна заборгованість [PERSON] перед ТОВ "Вердикт Фінанс" станом на 23.10.2017 року за кредитним договором складає:89385,66грн.(а.с42-43). Із змісту ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну)відповідальність поручителя. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з задоволенням позову сплату судових витрат суд покладає на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved