Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2015 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до Державного підприємства "Красноармійськвугілля" про встановлення факту нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом та зобов'язання видати акт за формою Н-1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відокремлений підрозділ "Шахта "Стаханова" Державного підприємства "Красноармійськвугілля", відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Димитрові Донецької області, визнано нещасний випадок, що стався 12.09.2014 року о 05.25 год. при виконанні трудових обов'язків [PERSON], [INFO] на дільниці № 5 відокремленого підрозділу "Шахта "Стаханова" Державного підприємства "Красноармійськвугілля" таким, що пов'язаний з виробництвом; зобов'язано відокремлений підрозділ "Шахта "Стаханова" Державного підприємства "Красноармійськвугілля" видати [PERSON], [INFO], акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1; стягнуто з Державного підприємства "Красноармійськвугілля" на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15 липня 2015 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2015 року залишено без змін. 21 квітня 2016 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки залишилось невирішеним питання про судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу в сумі 6100 грн. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, присутність яких, відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення, в якому розподілити витрати на правову допомогу, що понесені позивачем. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст.215 ЦПК України в резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Судові витрати відповідно до положень ч.1 ст.79 ЦПК України складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Частиною першою статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В матеріалах справи містяться угода про участь адвоката в цивільній справі, укладена 16 січня 2015 року між адвокатом [PERSON], діючим на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльнісю № 1025 від 20.10.1997р., та [PERSON] на представництво інтересів позивача в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій у справі про встановлення факту нещасного випадку таким, що стався на виробництві, та зобов'язання видати акт за формою Н-1. Згідно акту виконаних робіт № 02-ц/п-15 від 17 листопада 2015 року [PERSON] прийнято від адвоката [PERSON] роботу згідно з переліком, та оплачено її в повному обсязі на загальну суму 6100 грн. Станом на дату ухвалення рішення судом першої інстанції (19 травня 2015 року) позивачеві [PERSON] адвокатом [PERSON] надані наступний перелік юридичних послуг: консультація на суму 240 грн. (30 хвилин), вивчення наданих документів в сумі 400 грн. (1 година), виготовлення позовної заяви в сумі 1000 грн. (6 годин), виготовлення адвокатського запиту в сумі 200 грн. (30 хвилин). Загальний перелік витраченого адвокатом [PERSON] часу на надання юридичних послуг [PERSON], не пов'язаних з участю в судової засіданнях при розгляді справи в суді першої інстанції, складає 480 хвилин. Згідно журналу судових засідань Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 2 березня 2015 року, 13 березня 2015 року, 31 березня 2015 року, 19 травня 2015 року сумарний час участі адвоката [PERSON] у судових засіданнях по даній справі дорівнює 257 хвилинам 50 секундам. Сумарний час, витрачений адвокатом [PERSON] на надання правової допомоги [PERSON], складає 737 хвилин 50 секунд. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджено Граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014р. № 10 витрати на правову допомогу, гранічний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь в судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата станом на 1 січня 2016 року дорівнює 1378 грн. Таким чином, граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, становить 4065,10 грн. (1378 грн. х 40% х 737 хв. 50 секунд), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Інші витрати, понесені позивачем по оплаті юридичної допомоги, не можуть бути предметом розгляду цієї заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки понесені позивачем після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Outcome: approved