Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Князя Лева, 35 в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що 02 лютого 2013 року в м.Городенка померла її мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-НМ №164616, видане 05.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції. Господарство, в якому проживала їхня сім»я по вул.Князя Лева № 35 в м.Городенка відносилось до суспільної групи "колгоспний двір". Головою колгоспного двору являлася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок за №5578 видане 01 квітня 1994 року на підставі рішення виконкому Городенківської міської [PERSON] № 103 від 05 січня 1994 року. Дане свідоцтво зареєстроване в Коломийському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за реєстром № 2490. Після смерті матері - [PERSON], фактично позивач вступила у володіння і користування даним житловим будинком та надвірними спорудами і будівлями, сплачує податки, орендну плату за землю, підтримує господарство.У визначений законом строк [PERSON] звернулася в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини на спадкове майно. 29 серпня 2016 року приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на позивача, на земельну ділянку, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. Відносно видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за № 35 по вул.Князя Лева в м.Городенка нотаріусом відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса від 08.09.2016 року. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок є та обставина, що згідно свідоцтва на право власності дане господарство являлось колгоспним двором, головою якого була [PERSON] Поскільки то є колгоспний двір, і частки у даному будинковолодінні конкретно не були визначені, приватним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину,та рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду. [PERSON] та [PERSON] не заперечують і дають згоду на визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями по вул.Князя Лева №35 в м.Городенка, після їхньої бабки [PERSON]. В судове засідання сторони не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідачі дають згоду на визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Князя Лева, 35 в м. Городенка за позивачем; претензій не мають і не будуть пред'являти. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 01.04.1994 року, виданого на основі рішення виконкому Городенківської районної [PERSON] народних депутатів № 103 від 05.01.1994 року слідує, що в цілому жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в м. Городенка по вул. Кн. Лева за № 35 дійсно належить на праві спільної сумісної власності колгоспному двору головою якого є [PERSON]. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в м. Городенка по вул. Князя Лева № 35 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1940 р., загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м., стайні, літньої кухні, стайні, вбиральні, криниці, огорожі, вимощення. З виписки з інвентаризаційних матеріалів Вих № 7784 від 09.09.2016 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», встановлено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 2490 зареєстровано, що власником майна, розташованого в м. Городенка Городенківського р-ну по вул. К. Лева, 35 на підставі свідоцтва про право власності № 5578, видане Городенківським МВК 01.04.1994 р. на підставі рішення цього ж виконкому за № 103 від 05.01.1994 р. є [PERSON] (голова колгоспного двору). Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Довідкою № 10532 від 05.12.2016 року, виданою виконавчим комітетом Городенківської міської ради стверджено, що у будинку по вул. Князя Лева, 35 в м. Городенка станом на 15.04.1991 р. проживали [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] 02.02.2013 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 164616, виданого 05.02.2013 року Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. На час його смерті діяв Цивільний кодекс України (2004р.). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Копією актового запису про шлюб № 41 від 28.09.1963 року стверджено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] перебували в шлюбі. Як слідує з копії рішення суду від 19.09.1969 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 28.09.1963 року в Городенківському райбюро ЗАГСі розірвано. Свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 1169922 стверджено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] після укладення шлюбу 09.06.1984 року з [PERSON] змінила прізвище "Чижевська" на "Дідович", що підтверджено копією актового запису про шлюб № 36 від 09.06.1984 року. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її донька - [PERSON]. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Померла [PERSON] заповіту не вчиняла. Після її смерті спадщину прийняла дочка [PERSON], так як на час смерті була зареєстрована та проживала разом з нею в житловому господарстві в м. Городенка по вул. Князя Лева, 35, що стверджено довідкою № 10531 від 05.12.2016 року, виданою виконавчим комітетом Городенківської міської ради. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.09.2016 року приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] слідує, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за № 35 по вулиці Князя Лева в місті Городенка Івано-Франківської області, оскільки частки в цьому господарстві не визначені. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З довідки № 10538 від 05.12.2016 року, виданої виконавчим комітетом Городенківської міської ради слідує, що площа земельної ділянки в м. Городенка по вул. Князя Лева, 35 становить 2567,95 квадратних метрів. Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Князя Лева, 35 в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через реєстрацію господарства як колгоспного двору. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Князя Лева, 35 в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами. На підставі ст.ст. 317, 328, 1216, 1222, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved