Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № 1537/2258 SFNVPG7 від 01 березня 2012 року в розмірі 5 655 грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що 01 березня 2012 року між ПАТ "Платинум банк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 1537/2258 SFNVPG7 на суму 5 655 грн. 60 коп. строком до 01 березня 2014 року. В подальшому первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором: ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за кредитним договором № 1537/2258 SFNVPG7 від 01 березня 2012 року на підставі договору факторингу №20130619-к від 19 жовтня 2012 р., що був укладений з ПАТ «Платинум Банк». ТОВ "Кредекс Фінанс" набуло право вимоги за кредитним договором № 1537/2258 SFNVPG7 від 01 березня 2012 року на підставі договору факторингу №1/15-ФКю від 8 травня 2015 року, що був укладений з ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів". Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу 1/15-ФКю від 8 травня 2015 р. (РЕЄСТРУ БОРЖНИКІВ) (копія з Додатку № 1 - РЕЄСТРУ БОРЖНИКІВ додається) позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 5 655 грн. 60 грн., з яких: 3\~002 грн. 40 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 960 грн. - заборгованість за відсотками; 1\~693 грн. 20 коп. - заборгованість за пенею. За умовами кредитного договору № 1537/2258 SFNVPG7 від 01 березня 2012 року, сума кредитує, становить 5 051 грн. 43 коп., строк, на який наданий кредит - 24 місяців, з щомісячним поверненням згідно графіку платежів встановленого Додатком №1 до Договору. Однак, відповідач порушував умови вказаного графіку, через що, сплачені ним платежі, погашали заборгованість в порядку визначеному ст.534 ЦК України. За період з 01.03.2012р. по 06.07.2015р. за кредитним договором договору № 1537/2258 SFNVPG7 від 01 березня 2012 року відповідачем було сплачено 3009 грн. на користь ПАТ «Платинум банк». Представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» в судове засідання не з»явився, проте надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову та не заперечував проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв'язку із чим суд розглядає справу на підставі ст. 169 ЦПК України у його відсутність, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2012 року між ПАТ "Платинум банк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 1537/2258 SFNVPG7 на суму 5 655 грн. 60 коп. строком до 01 березня 2014 року. В подальшому первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором: ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за кредитним договором № 1537/2258 SFNVPG7 від 01 березня 2012 року на підставі договору факторингу №20130619-к від 19 жовтня 2012 р., що був укладений з ПАТ «Платинум Банк». ТОВ "Кредекс Фінанс" набуло право вимоги за кредитним договором № 1537/2258 SFNVPG7 від 01 березня 2012 року на підставі договору факторингу №1/15-ФКю від 8 травня 2015 року, що був укладений з ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів". Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу 1/15-ФКю від 8 травня 2015 р. (РЕЄСТРУ БОРЖНИКІВ) (копія з Додатку № 1 - РЕЄСТРУ БОРЖНИКІВ додається) позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 5 655 грн. 60 грн., з яких: 3\~002 грн. 40 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 960 грн. - заборгованість за відсотками; 1\~693 грн. 20 коп. - заборгованість за пенею. За умовами кредитного договору № 1537/2258 SFNVPG7 від 01 березня 2012 року, сума кредитує, становить 5 051 грн. 43 коп., строк, на який наданий кредит - 24 місяців, з щомісячним поверненням згідно графіку платежів встановленого Додатком №1 до Договору. Однак, відповідач порушував умови вказаного графіку, через що, сплачені ним платежі, погашали заборгованість в порядку визначеному ст.534 ЦК України. За період з 01.03.2012р. по 06.07.2015р. за кредитним договором договору № 1537/2258 SFNVPG7 від 01 березня 2012 року відповідачем було сплачено 3009 грн. на користь ПАТ «Платинум банк». Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач в порушення умов чинного законодавства, у визначений Кредитним договором строк не виконав свої зобов'язання, а саме, не здійснював щомісячні платежі в рахунок погашення суми кредиту та не сплатив нараховані проценти за користування кредитом. Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Після укладення\~договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог\~ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В разі порушення зобовязання, у відповідності до вимог\~ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Чинне законодавство України передбачає, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка у вигляді пені, якою у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України\~є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. ч. 3\~ст. 549 ЦК України\~встановлюється, що пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Відповідачем протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту,\~ в зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 5 655 грн. 60 коп.. Таким чином суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Крім того, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~на користь позивача підлягають також стягненню з відповідача судові витрати, сплачені\~позивачем при подачі позовної заяви в сумі 243, 60 грн. та витрати, пов»язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 162 грн..

Outcome: approved