Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство "Кредобанк» (далі - ПАТ "Кредобанк") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 664 грн. 90 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] 27.01.2017 року було укладено кредитний договір № СР2-39458, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 20 000 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3 % на річних, щомісячної плати за управління кредитом у розмірі 600 грн. 00 коп., з кінцевим терміном повернення 26.01.2022 року. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов'язань [PERSON] є обов`язок останнього сплачувати пеню в розмірі подвійної діючої процентної ставки за даним кредитним договором, але не менше 2 грн. 00 коп. за кожний день прострочення. [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 32 664 грн. 90 коп. В подальшому розмір позовних вимог було зменшено до 29 643 грн. 17 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не направив, в зв'язку з чим, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами. Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що 27.01.2017 року між ПАТ "Кредобанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № СР2-39458, в якому сторони узгодили всі його умови. Зокрема, згідно п.п. 2.1, 2.5 договору ПАТ "Кредобанк" надає кредит шляхом перерахування коштів у розмірі 20 000 грн. 00 коп. на споживчі потреби позичальника [PERSON] на поточний рахунок останнього, відкритий у даній банківській установі. В свою чергу позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредитних коштів рівними частинами в розмірі 960 грн. 00 коп. щомісячно з 19 по 26 число кожного місяця. За користування кредитними коштами позичальник сплачує проценти в розмірі 3 % річних. Остаточний строк повернення кредиту не пізніше 26.01.2022 року (п.п.2.3; 2.6; 2.11). Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов'язань позичальником є право позивача вимагати від відповідача сплати неустойки (пені) в розмірі подвійної діючої процентної ставки за даним кредитним договором, але не менше 2 грн. 00 коп. за кожний день прострочення (п.6.1). Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобов'язань, банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту (п.п.3.3; 5.8). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Як встановлено судом, ПАТ "Кредобанк" свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте позичальник порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, в зв'язку з чим станом на 14.09.2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору, яка складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 19 500 грн. 71 коп., заборгованості за процентами в розмірі 794 грн. 64 коп. Крім того, ПАТ "Кредобанк" за порушення умов кредитного договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів нарахована пеня в розмірі 607 грн. 72 коп. Обумовлений розрахунок заборгованості, відповідно до ст.ст. 78-80 ЦПК України, не спростовано. Що стосується стягнення заборгованості по платі за управління кредитом, суд виходить з наступного. Так, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Таким чином, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості по платі за управління кредитом в сумі 8 740 грн. 10 коп. задоволенню не підлягають. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, частка коштів, що була сплачена позичальником у порядку повернення кредитних коштів, а саме 2 659 грн. 90 коп. ПАТ «Кредобанк» було зараховано як плата за управління кредитом. За такого, враховуючи положення, передбачені ст. 534 ЦК України, п.п 5.6 кредитного договору, вищевказані кошти підлягають зарахуванню в рахунок заборгованості за процентами (794 грн. 64 коп.), частково заборгованості за основним боргом, в зв'язку з чим, остання складає 17 136 грн. 16 коп. (19500,71 - 499,29 (сплачено в рахунок основного боргу, згідно розрахунку, наданого позивачем) - 1865,26). В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (60 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 057 грн. 20 коп.

Outcome: partial