Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача Медведєвої В.І., в якому посилались на те, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] згідно зі спадковою справою, відкритою відповідачем, є батьки та діти спадкодавця. Усі вони подали заяви про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину відносно частини спадкового майна - тобто прийняли спадщину повністю у рівних частках - по 1/4 частині кожний. Після прийняття спадщини залишилось питання спадкування майнових прав згідно з Договором №337/МЕ. Для належного оформлення прав Позивачів на майнові права, а в подальшому і на нерухоме майно, останні звернулись до забудовника із заявою. ТОВ «Еверест плюс» (ЄДРПОУ 32853498) повідомив про те, що за життя [PERSON] було підписано тристоронню Додаткову угоду про заміну сторони у зобов'язанні до Договору купівлі-продажу майнових прав №337/МЕ від 28.06.2012 року (додаткову угоду підписано 07.06.2014 року) за якою зобов'язання ТОВ «Еверест плюс» мають бути виконані ТОВ «Еверест-Буд-Інжинірінг» (код ЄДРПОУ 39123472). Листом №24 від 21.10.2015 року ТОВ «Еверест-Буд-Інжинірінг» повідомив представника заявників про той факт, що майнові права на нерухоме майно - квартири [ADDRESS] були переоформлені за життя спадкодавцем особисто і права на них посвідчується Договором №337/МЕ від 28.06.2012 року з урахуванням положень Додаткової угоди від 07.06.2014 року. Також були надані документи, якими посвідчуються переоформлення майнових прав в рамках договорів №338/МЕ та №337/МЕ шляхом їх об'єднання у Договорі №337/МЕ і Додаткова угода про заміну сторони у зобов'язанні до Договору купівлі-продажу майнових прав №337/МЕ від 28.06.2012 року згідно з якою зобов'язання забудовника мають бути виконані ТОВ «Еверест-Буд-Інжинірінг» перед замовником [PERSON] у повному обсязі. Але на заяви спадкоємців (Позивачів) 29 січня 2016 року Відповідач надала постанови про відмову у видачі свідоцтва на спадщину на частку в майнових правах на квартири [ADDRESS]. Підставою для відмови була відсутність правовстановлюючих документів, на вищевказане нерухоме майно, технічної документації на нерухоме майно та адреси. Дану відмову у видачі свідоцтва позивачі вважають протиправною та такою, що порушує їх права та законні інтереси як спадкоємців. Тому позивачі просили суд: визнати незаконними постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медведєвої Валентини Іванівни про відмову видачі свідоцтва про право на спадщину на майнові права за законом в розмірі 1/4 частин майнових прав на квартири [NUMBER],[NUMBER] в жилому будинку з проектною адресою: [ADDRESS] за вихідним №20 від 29.01.2016 року щодо [PERSON], за вихідним №21 від 29.01.2016 року щодо [PERSON], за вихідним №22 від 29.01.2016 року щодо [PERSON], за вихідним №23 від 29.01.2016 року щодо [PERSON]; зобов'язати Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медведеву Валентину Іванівну видати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] на майнові права, а саме кожному в розмірі по 1/4 частині майнових прав на квартири [NUMBER],[NUMBER] в жилому будинку з проектною адресою: [ADDRESS], будівельною адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу майнових прав №337/МЕ від 28.06.2012 року з урахуванням положень Додаткової угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 07.06.2014 року. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 28 вересня 2018 року справу направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Києва за місцезнаходженням нерухомого майна, на частку у спадщині у якому позивачі просять зобов'язати нотаріуса видати їм свідоцтва про право на спадщину (квартири [NUMBER] та [NUMBER] в жилому будинку з проектною адресою: м.Київ, пров.Лобачевського, 7). Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. У зв'язку з задоволенням апеляційної скарги позивача [PERSON] на ухвалу судді Київського районного суду м.Полтави від 28 вересня 2018 року ухвалою Полтавського апеляційного суду встановлено, що дана справа підсудна Київському районному суду м.Полтави, скасовано ухвалу судді Київського районного суду м.Полтави від 28 вересня 2018 року і справу направлено на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м.Полтави. Відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України спори про підсудність не допускаються. Тому ухвалою від 02 січня 2019 року цивільну справу № 552/5533/18 за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медведєвої Валентини\~Іванівни про визнання постанов про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину незаконними, зобов'язання видати свідоцтва про право на спадщину прийнято до провадження Київського районного суду м.Полтави. Представником відповідача подано відзив на позов, у якому він зазначив, що вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус обов'язково перевіряє склад спадкового майна та видає свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, лише після подання спадкоємцями правовстановлюючих документів щодо його належності спадкодавцеві, тобто, якщо право власності спадкодавця на це майно було зареєстроване ним за життя. За відсутності у спадкоємця правовстановлюючих документів нотаріус роз'яснює йому процедуру оформлення спадщини в судовому порядку. Також п. 4.15 Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, імперативними вимогами п. 4.14, 4.15 розділу І Порядку чітко передбачено, що нотаріальна дія з видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, може бути вчинена виключно в тому випадку, коли право власності на спадкове майно було зареєстровано за спадкодавцем. Для видачі свідоцтва про право на спадщину об'єкт спадкування (нерухоме майно) має бути ідентифікований за допомогою правовстановлюючих документів, відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за низкою параметрів (адреса, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна тощо), що є обов'язковою умовою оформлення на нього права власності в порядку спадкування. Спадковим майном після померлого [PERSON] виступають майнові права на об'єкти нерухомості: [NUMBER], [NUMBER] за проектною адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Відповідачем були направлені запити для отримання відомостей стосовно правового статусу спадкового майна, а також правовстановлюючих документів. У зв'язку з тим, що відповіді не надійшли, це унеможливило вчинення нотаріальної дії через те, що спадкове майно неможливо ідентифікувати як об'єкт нерухомого майна, право власності на яке підтягає державній реєстрації. Тому в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Ухвалою суду від 21 січня 2019 року задоволено клопотання представника позивачів про залучення оригіналів постанов приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медведєвої Валентини Іванівни про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину вихідний №20 від 29 січня 2016 року щодо [PERSON], вихідний №21 від 29 січня 2016 року щодо [PERSON], вихідний №22 від 29 січня 2016 року щодо [PERSON], вихідний №23 від 29 січня 2016 року щодо [PERSON] (т.1, а.с.149). Також вказаною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, та витребувано у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медведєвої Валентини Іванівни копію спадкової справи, відкритої щодо майна померлого [INFO] року [PERSON]. Вказану ухвалу суду відповідачем виконано, витребувані судом докази 05 лютого 2019 року надані до матеріалів справи (т.1, а.с.181). Ухвалою суду від 14 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про залучення [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (т.2, а.с.95). В судовому засіданні 06 березня 2019 року судом задоволено клопотання представника позивачів про залучення до матеріалів справи доказу. Інші клопотання учасниками справи або їхніми представниками суду не подавалися. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - адвокат [PERSON] позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Медведєвої В.І. адвокат Пожилдаєв В.О. в судовому засіданні проти позову заперечив, в його задоволенні просив відмовити. При цьому посилався на правомірність дій нотаріуса при винесенні оскаржуваних постанов про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач Медведєва В.І. в судове засідання не з'явились. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглядати справу за відсутності осіб, що в засідання не з'явились. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено судом, 28 червня 2012 року між ТОВ «Еверест плюс» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу майнових прав [NUMBER], відповідно до умов якого об'єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об'єкт, розташований на об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS], проектна адреса: [ADDRESS] за наступними характеристиками: об'єкт № [NUMBER], кількість кімнат - 1, загальна площа 44,87 кв.м., поверх 18, секція 1 (т.1, а.с.242-246). 28 червня 2012 року між ТОВ «Еверест плюс» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 338/МЕ, відповідно до умов якого об'єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об'єкт, розташований на об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS], проектна адреса: [ADDRESS] за наступними характеристиками: об'єкт № [NUMBER], кількість кімнат - 1, загальна площа 45,42 кв.м., поверх 18, секція 1 (т.1, а.с.247-251). 21 липня 2012 року між ТОВ «Еверест плюс» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав № 338/МЕ від 28 червня 2012 року, за умовами якої сторони дійшли обопільної згоди розірвати договір купівлі-продажу майнових прав № 338/МЕ від 28 червня 2012 року (т.2, а.с.1). 21 липня 2012 року між ТОВ «Еверест плюс» та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав [NUMBER] від 28 червня 2012 року, за умовами якої сторони домовились, що об'єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об'єкт, розташований на об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS], проектна адреса: [ADDRESS] з наступними характеристиками: об'єкт № [NUMBER]/[NUMBER], кількість кімнат - 2, загальна площа 90,29 кв.м., поверх 18, секція 1 (т.2, а.с.2). Як підтверджено довідкою № 157/1 від 23 липня 2012 року про 100% фінансування згідно договору [NUMBER] купівлі-продажу майнових прав від 28 червня 2012 року, [PERSON] сплатив ТОВ «Еверест плюс» грошові кошти в розмірі 642425,99 грн., що складає 100% вартості майнових прав на об'єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS], Товариство прийняло їх та після завершення будівництва гарантує передачу квартири № [NUMBER]/[NUMBER], загальною площею 90,29 кв.м. (т.2, а.с.5) При цьому суд не бере до уваги посилання позивачів у позовній заяві та представника позивачів в судовому засіданні на те, що зазначені обставини встановлені рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 27 червня 2018 року у цивільній справі №755/12118/17, оскільки відсутні дані щодо набрання даним рішенням законної сили. Рішенням же Ленінського районного суду м.Полтави від 17 вересня 2015 року у цивільній справі №553/2723/15-ц встановлено майно охоплене заповітом. Оскільки предметом розгляду в даній справі є правовідносини, що виникли при реалізації позивачами своїх спадкових прав як спадкоємців за законом, обставини, встановлені вказаним рішенням Ленінського районного суду м.Полтави полягають поза межами предмету судового дослідження. [INFO] року [PERSON] помер (т.1, а.с.199). Спадкоємцями першої черги за законом до майна померлого [PERSON], які прийняли спадщину, звернувшись з відповідними заявами до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медведєвої В.І., є його батьки - [PERSON] та [PERSON], та його діти - [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с.185, 188, 190, 194, 200, 201). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом даної статті до складу спадкової маси входять сукупність прав та обов'язків, носієм яких був спадкодавець і які переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини. За загальним правилом у спадщину переходять усі цивільні права та обов'язки спадкодавця. Виняток складають ті з них, які є невідчужуваними, нерозривно пов'язані з його особою, а відтак не здатні передаватися іншим суб'єктам (ст. 1219 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної власності, творчої діяльності, а також інші матеріальні та нематеріальні блага. Відповідно до ст. 178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим способом, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. У ст. 190 ЦК України зазначено, що майном, як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оцінку діяльності в Україні" надається визначення поняття "майнових прав", які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі прав, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги (ст. 3 Закону). У Постанові Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі №6-168цс12 року колегія суддів судової палати у цивільних справах зазначає, що "майнове право" можна визначити як "право очікування". Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інші речове право на відповідне майно в майбутньому. З огляду на викладене, майнові права, тобто право на отримання відповідних прав в майбутньому, входять до складу спадщини, і у разі смерті спадкодавця - власника майнових прав на об'єкт нерухомого майна, спадкоємці успадковують не саме право на об'єкт нерухомого майна, а право на отримання в майбутньому прав на цей об'єкт. Таким чином судом встановлено, що до складу спадщини увійшли майнові права, що належали [PERSON] згідно договору купівлі-продажу майнових прав [NUMBER] від 28 червня 2012 року, укладеного ТОВ «Еверест плюс» та [PERSON], з врахуванням змін, внесених до нього додатковою угодою №1 від 21 липня 2012 року, укладеною ТОВ «Еверест плюс» та [PERSON]. Тобто, до складу спадщини увійшли майнові права на об'єкт, розташований на Об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS], проектна адреса: [ADDRESS] з наступними характеристиками: об'єкт [NUMBER]/[NUMBER], кількість кімнат - 2, загальна площа - 90,29 кв.м., поверх - 18, секція - 1. Але, як вбачається з заяв спадкоємців - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - на адресу приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медведєвої В.І. від 29 січня 2016 року, кожен з них просив видати свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частину спадкового майна, а саме майнові права на об'єкти нерухомості: квартири [NUMBER] та квартири [NUMBER], проектна адреса: [ADDRESS] (т.2, а.с.10, 12, 14, 16). Суд цілком погоджується з доводами представника позивачів, наданими ним в судовому засіданні, що до складу спадщини увійшли права на інший об'єкт [NUMBER]/[NUMBER], проектна адреса: [ADDRESS], а не [NUMBER] та [NUMBER]. Проте, як вбачається з наведених вище заяв спадкоємців, вони не просили нотаріуса видати їм свідоцтва на об'єкт [NUMBER]/[NUMBER], просили видати свідоцтва на майнові права на два інших об'єкта - [NUMBER] та [NUMBER] за вказаною вище адресою, права на які згідно з договором купівлі-продажу майнових прав [NUMBER] від 28 червня 2012 року в редакції згідно з додатковою угодою №1 від 21 липня 2012 року [PERSON] на день смерті не мав. Постановами від 29 січня 2016 року за вих.№23, №22, №21, №20 приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Медведєва В.І. відмовила відповідно [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на належні їм частки майнових прав на об'єкти нерухомості: квартири [NUMBER] та [NUMBER] після померлого [INFO] року [PERSON] (т.1, а.с.142, 143, 144, 145). Як підставу для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину нотаріусом вказано відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно, технічної документації на нерухоме майно та адреси. Також, як вбачається зі змісту оскаржуваних постанов, нотаріусом відповідно до ст.ст. 4, 46 Закону України «Про нотаріат» за вих. № 232/02-14 від 17.07.2015 року був направлений запит до ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» щодо надання інформації стосовно правового статусу майна - квартир № [NUMBER] та [NUMBER] (тобто майна, на яке позивачі просили видати свідоцтва), що знаходяться за проектною адресою: провулок Лобачевського, будинок 7, Дніпровський район міста Києва, а саме: чи введений житловий будинок в експлуатацію, чи видані свідоцтва про право власності на вищевказане нерухоме майно та на чиє ім'я, технічну характеристику об'єктів, а також адреси об'єктів. Враховуючи, що позивачі просили видати їм свідоцтва на майнові права на об'єкти нерухомості: квартири [NUMBER] та квартири [NUMBER], що знаходяться за будівельною адресою: м.Київ, вул.Лохвицька, 4, вказані дії нотаріуса є обґрунтованими. Зважаючи, що до спадкової справи надані правовстановлюючі документи на майнові права щодо об'єкта [NUMBER]/[NUMBER], будівельна адреса: [ADDRESS], проектна адреса: [ADDRESS], на який спадкоємці не просили видати їм свідоцтва про право на спадщину, а правовстановлюючі документи на майнові права щодо об'єктів: квартири [NUMBER] та квартири [NUMBER] за будівельною адресою: [ADDRESS] в спадковій справі дійсно відсутні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання постанов нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину незаконними та для зобов'язання відповідача видати свідоцтва про право на спадщину на майнові права на квартири [NUMBER], [NUMBER] за вказаною вище адресою. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed