Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до виконавчого листа №2-а-52944 від 13.05.2010 року виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом з [PERSON] стягнуто на користь бюджету заборгованість по сплаті штрафних санкцій в сумі 1779 гривень. Державним виконавцем на підставі виданого виконавчого документу було відкрито виконавче провадження та 25.11.2010 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відповідно до якої відомості були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 10534647. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 10534647; зареєстровано: 25.11.2010 року 16:47:04 за №10534647 реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 20078395, 25.11.2010 року, відділ ДВС Томаківського РУЮ; об`єкт обтяження: будинок по [ADDRESS] ; власник: [PERSON] ; обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції, код: 33893128, заявник: Відділ державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції. Згідно довідки від 05.10.2020 року №17-43.28/10350 виданої Томаківським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 28.12.2010 року виконавче провадження було закінчене на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення. Тому, станом на 05.10.2020 року позивач не являється боржником по виконавчому провадженні у Томаківському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Однак, арешт з майна, накладений державним виконавцем на сьогодні не знятий. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» зняття арешту майна можливе лише на підставі рішення суду. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому наполягає на позовних вимогах в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. відповідно до виконавчого листа №2-а-52944 від 13.05.2010 року виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом з [PERSON] стягнуто на користь бюджету заборгованість по сплаті штрафних санкцій в сумі 1779 гривень. Державним виконавцем на підставі виданого виконавчого документу було відкрито виконавче провадження та 25.11.2010 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відповідно до якої відомості були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 10534647. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 10534647; зареєстровано: 25.11.2010 року 16:47:04 за №10534647 реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 20078395, 25.11.2010 року, відділ ДВС Томаківського РУЮ; об`єкт обтяження: будинок по [ADDRESS] ; власник: [PERSON] ; обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції, код: 33893128, заявник: Відділ державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції. Згідно довідки від 05.10.2020 року №17-43.28/10350 виданої Томаківським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 28.12.2010 року виконавче провадження було закінчене на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна можливе лише на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 13 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. Відповідно до ст. 26 вказаного Закону - Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Положеннями ст.ст. 316, 317, 321 Цивільного кодексу України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ст.ст. 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 р. №14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками, але володіють ним на законних підставах. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить судовий збір не стягувати з відповідача на свою користь, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved