Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Представник позивача Колесник К.А. 18.12.2019 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 30 894,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що помилково перерахувала 03.12.2018 р. 10560,00 грн., 22.12.2018 р. - 8272,00 грн. та 12.03.2019 р. - 12026 грн. на картковий рахунок відповідача з свого рахунку № [NUMBER] відкритого в АТ КБ "ПриватБанк". Як стверджує позивач перерахування коштів було зроблено помилково, будь-яких правочинів чи інших підстав для перерахування коштів відповідачу не було. 04.12.2019р. позивач звернулась до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак відповідач кошти не повернув, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 20.12.2019 року відкрито провадження в справі, ухвалою від 23.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 20, 25-26). У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів у справі (а.с.30). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки до суду невідомі. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має відкритий рахунок № [NUMBER] в АТ КБ "ПриватБанк" (а.с.6). [PERSON] перерахувала кошти на рахунок [PERSON] відкритий в АТ КБ "ПриватБанк" на загальну суму 30 894,00 грн., а саме: 03.12.2018 р. - 10560,00 грн., 22.12.2018 р. - 8272,00 грн. та 12.03.2019 р. - 12026 грн. (а.с. 7, 8, 9). 04.12.2019 р. позивач звернулась до відповідача з вимогою про повернення коштів (а.с. 10-12). Як встановлено в судовому засіданні відповідачем кошти не були повернуті, протилежного суду не надано. Як і не надано, що у позивача перед відповідачем були будь-які боргові зовов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що зазначені кошти, були отримані відповідачем без відповідних правових (законних) підстав, а тому оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому судом враховано, що протягом всього часу розгляду справи в суді стороною відповідача не було надано жодного належного і допустимого доказу, в обґрунтування заперечень на позов. Таким чином, розглянувши справу в заявлених межах позивачем, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на його користь безпідставно набутих коштів в розмірі 30 894,00 грн. Питання судових витрат вирішити у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved