Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» , відділення у місті Севастополі, наступні договори депозитного вкладу : № SAMDN25000736612463 (вклад «Стандарт» на 12 місяців) від 18 липня 2013 року, сума вкладу - 200 000,0 гривень, валюта вкладу - гривня, терміном на 366 днів по 18.07.2014 року включно, процентна ставка - 18% річних нарахування яких буде проводитись на карту/рахунок [NUMBER] ; № SAMDNWFD0070080928800 (вклад «Стандарт» на 6 місяців) від 21 лютого 2014 року, сума вкладу - 16 400 доларів США, валюта вкладу - долари США, терміном на 366 днів по 21.08.2014 року включно, процентна ставка - 9% річних нарахування яких буде проводитись на карту/рахунок [NUMBER] ; № SAMDNWFD0070081772600 ( вклад «Стандарт» на 6 місяців) від 24 лютого 2014 року , сума вкладу - 16 100,0 доларів США, валюта вкладу - долари США, терміном на 6 місяців по 24.08.2014 року включно, процентна ставка - 9% нарахування яких буде проводитись на карту/рахунок [NUMBER] ; № SAMDNWFD00700836334900 (вклад «Стандарт» на 6 місяців) від 27 лютого 2014 року, сума вкладу -14 285,0 доларів США, терміном на 6 місяців по 27.08.2014 року включно, процентна ставка - 9% річних нарахування яких буде проводитись на карту/рахунок [NUMBER] . В подальшому позивач вносив ще кошти на депозитні рахунки, які знаходяться у ПАТ КБ «Приватбанк» та на які певний час нараховувались відсотки. В сумі на рахунках, згідно виписок, знаходяться наступні суми: № SAMDN25000736612463 (вклад «Стандарт» на 12 місяців) від 18 липня 2013 року - 202 761,65 грн.; № SAMDNWFD0070080928800 (вклад «Стандарт» на 6 місяців) від 21 лютого 2014 року - 16 513,22 дол. США; № SAMDNWFD0070081772600 ( вклад «Стандарт» на 6 місяців) від 24 лютого 2014 року - 39 354,40 дол. США; № SAMDNWFD00700836334900 (вклад «Стандарт» на 6 місяців) від 27 лютого 2014 року - 26 331,83 дол. США. Що в сумі складає 202 761,65 гривень та 82 199,45 доларів США. Згідно вищевказаних договорів позивач має право на поповнення свого вкладу, вимагати повернення частини вкладу та зняття після закінчення терміну на який підписувався договір, усієї суми вкладу з відсотками , які нарахував банк. Відповідно до договорів депозитного вкладу між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме пункту 3 в якому зазначається, що по закінченню кожного повного місяця з моменту підписання договору будуть нараховуватись відсотки по депозитному вкладу. У перший місяць, а саме у березні по валютним депозитним рахункам, банком здійснилось нарахування відсотків за вкладом, як це передбачено умовами договору. Однак, вже починаючи з квітня місяця 2014 року банк перестав нараховувати відсотки за вкладом, а також заблокував банківські картки позивача. Нарахування по договору № SAMDN25000736612463 (вклад «Стандарт» на 12 місяців) від 18 липня 2013 року також здійснювалось до березня місяця 2014 року . Позивач звертався у відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», яке знаходиться у місті Севастополі з вимогою повернення вкладу, адже відповідно до пункту 4 та 5 типових договорів вкладу позивач мав на те право, але йому було відмовлено у видачі вкладу, з посиланням на те, що на даний час на території АРК ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно постанови Правління Національного Банку України № 260 від 06 травня 2014 року не веде свою діяльність, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Укладені з відповідачем договори банківських вкладів не містять положень про те, що повернення внесених по них депозитів може здійснюватися виключно через відділення, філії, управління або інші підрозділи ПАТ КБ «Приватбанк», що розташовані на тимчасово окупованій території України - півострові Крим, також договори банківських вкладів були укладені з ПАТ КБ «Приватбанк» як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у м. Дніпрі, внаслідок чого попередні заяви, що були в усній формі відповідача на те, що він не повинен повертати вклад, оскільки кошти вносились у відділенні банку на території АР Крим, яка на даний період часу окупована, є безпідставними. Договори банківських вкладів було укладено між Позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридичною особою, місцезнаходження якої визначене у м. Дніпрі, (колишній Дніпропетровськ) Україна, про що було зазначено в кожному із договорів. Згідно ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банках на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Відповідно до п. 5 Постанови Правління Національного Банку України від 06.05.2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», банки, в тому числі ПАТ КБ «Приватбанк», зобов`язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів. Оскільки такі підрозділи банку не є самостійними окремими юридичними особами, тому саме по собі припинення їх діяльності не звільняє банк від обов`язку виконання зобов`язань за укладеним від його імені депозитними договорами у цих підрозділах і не позбавляє права вкладника на повернення внесених ним банківських вкладів за рахунок банку, якому вони були передані на депозит. Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства, Частиною 1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти зобов`язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Також позивач зазначає, що відмова Відповідача, щодо повернення вкладу суперечить вимогам ст. 41 Конституції України, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень ст.ст. 316 та 177 ЦК України, гроші також є об`єктами права власності. Пунктом 1.10. Інструкції про порядок відкриття, використання та закриття рахунків у національній та іноземній валютах" в редакції від 04.04.2005 року (затверджена постановою правління НБУ № 492 від 12.11.2003 року) також передбачено, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Відповідно до п. 2. 1. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. Пунктом 2.9 Положення № 516 передбачено, що укладення договору банківського рахунку та договору банківського вкладу (депозиту) може здійснюватися відокремленим підрозділом банку - юридичної особи за наявності належним чином оформленої уповноваженим особам довіреності на підписання документів. Відповідно до п.3.2. Постанови Правління НБУ № 516 від 03.12.2003 р. «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами », грошові кошти на вкладні депозитні) рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. Банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором, (п.3. 3). Проценти на банківський вклад (депозит) виплачуються вкладникові на його вимогу відповідно до строків, визначених у договорі банківського вкладу (депозиту) (п.3.5). Абзац 1 п. 3.4. вказаної Постанови передбачає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу (депозиту) у розмірі, який установлюється в договорі банківського вкладу (депозиту). Якщо договором не встановлений розмір процентів, то банк зобов`язаний виплатити їх в розмірі облікової ставки Національного банку України. Абзац 1 п. 3.5. вказаної Постанови зауважує, що проценти на банківський вклад (депозит) виплачуються вкладникові на його вимогу відповідно до строків, визначених у договорі банківського вкладу (депозиту). Верховним Судом України у постанові Судової палати у цивільних справах від 29 травня 2013 р. у справі № 6-39цс13, на підставі ст. 1061 ЦК зроблено висновок, що банки зобов`язані виплачувати вкладникам відсотки по залученим коштам за весь період їх використання, в тому числі і період, який минув після завершення депозитного договору, до їх фактичного повернення. З положень кожного із договорів банківського вкладу, укладених між ПАТ КБ «ПриватБанк» та Позивачем (пункт 6) вбачається, що якщо по закінченню строку дії договору вкладник не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично продовжується ще на один строк, вказаний в заяві. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. При продовження терміну вкладу розрахунок відсотків на кожен новий строк вкладу здійснюється за процентною ставкою, яка діє в банку для продовжених депозитних вкладів даного найменування і терміну на день закінчення попереднього терміну вкладу, без укладення додаткових угод. Пунктом 10.11. Інструкції про порядок відкриття, використання та закриття рахунків у національній та іноземній валютах № 492 від 12 листопада 2003 року, в редакції від 04 квітня 2005 року також передбачено, що кошти на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються власнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зазначає також, що відповідач має повернути Позивачу банківські вклади із нарахованими відсотками, сплатити згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. ст. 525. 526. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті оговору банківського вкладу. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його істину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. А саме: за договором № SAMDN25000736612463 від 18 липня 2013 року - 18%; за договором № SAMDNWFD0070080928800 від 21 лютого 2014 року - 9%; за договором № SAMDNWFD0070081772600 від 24 лютого 2014 року -9%; за договором № SAMDNWFD00700836334900 від 27 лютого 2014 року - 9%. Позивач є громадянином України, та проживає в [ADDRESS] . ПАТ КБ «ПриватБанк» є юридичною особою - резидентом України, зареєстрований у місті Дніпрі. Банк є діючим. Але Банк не погоджуючись повертати кошти які знаходяться на депозитних рахунках Позивача, зазначав те, що оскільки АР Крим є окупованою територією Російської Федерації - то всі рахунки заблоковані, та змоги отримати кошти немає. Той факт, що договір укладався в Севастопольскому відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» не є підставою для відмови у видачі коштів, оскільки на момент укладення договору, АР Крим не була окупованою територією, і договори депозиту укладені згідно діючого законодавства України з безпосередньо Банком, а не відділенням яке знаходиться у місті Сімферополі. Відповідно до норм чинного законодавства, Банк зобов`язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку. У серпні 2016 року Позивач звертався до Відповідача із вимогою повернути йому гроші, але на день подання позову відповідь від банку не надходила. Відмова Банку від виконання своїх зобов`язань є неправомірною, та порушує закон. Тим самим відповідач порушив права Позивача, у зв`язку з чим він вимушений звернулися до суду з позовом про розірвання депозитних договорів та повернення вкладів з відсотками. Також, частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у своїй постанові від 29.05.2013 №6-39цс13 проценти по банківському вкладу стягуються за весь прострочений термін і до дня фактичного повернення коштів вкладникам. В подальшому, під час розгляду справи позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог та, посилаючись на зазначені вище обставини, просить стягнути з приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, МФО 324935) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Нахімовським РВ УМВС України в м. Севастополі 28 червня 1997 року) за договором банківського вкладу № SAMDN25000736612463 від 18 липня 2013 року грошові кошти в сумі 557 518,87 гривень, з яких: суму неповернутого банківського вкладу - 200 000,0 гривень, залишку відсотків на рахунку 2 761,65 гривень, суму нарахованих відсотків - 114 000,0 гривень, трьох відсотків річних від простроченої суми після закінчення строку договору - 19 364,00 гривень та інфляційного збільшення суми заборгованості - 221 393,22 гривень; за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070080928800 від 21 лютого 2014 року грошові кошти в сумі 21 187,22 доларів США та 513 225,11 гривень, з яких: суму неповернутого банківського вкладу - 16 400 доларів США, суму нарахованих відсотків - 4 674 долари США, залишку відсотків на рахунку - 113,22 доларів США, трьох відсотків річних від простроченої суми після закінчення строку договору - 41 214,77 гривень та інфляційного збільшення суми заборгованості - 472 010,34 гривень; за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070081772600 від 24 лютого 2014 року грошові кошти в сумі 50 437,35 доларів США та 1 222 195,44 гривень, з яких: суму неповернутого банківського вкладу - 39 063,00 долари США, суму нарахованих відсотків - 11 132,95 долари США, залишку відсотків на рахунку - 291,40 долар США, трьох відсотків річних від простроченої суми після закінчення строку договору - 97 918,63 гривень та інфляційного збільшення суми заборгованості - 1 124 276,81 гривень; за договором банківського вкладу № SAMDNWFD00700836334900 від 27 лютого 2014 року грошові кошти в сумі 33 780,59 доларів США та 817 578,88 гривень, з яких: суму неповернутого банківського вкладу - 26 136,29 доларів США, суму нарахованих відсотків - 7 448,76 доларів США, залишку на рахунку - 195,54 доларів США, трьох відсотків річних від простроченої суми після закінчення строку договору - 65 347,83 гривень та інфляційного збільшення суми заборгованості - 752 231,05 гривень, а всього 3 110 518,30 гривень та 105 405,16 доларів США; стягнути з Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, МФО 324935) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Нахімовським РВ УМВС України в м. Севастополі 28 червня 1997 року) судові витрати у розмірі 6 890 гривень сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] . позов підтримала, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Кобзар Ю.Б. в судовому засіданні позов не визнала, надала суду письмовий відзив та просила у позові відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , представника відповідача Кобзар Ю.Б. , вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивачем [PERSON] було укладено з ПАТ КБ «ПриватБанк», відділення у місті Севастополі, наступні договори депозитного вкладу : № SAMDN25000736612463 (вклад «Стандарт» на 12 місяців) від 18 липня 2013 року, сума вкладу - 200 000,0 гривень, валюта вкладу - гривня, терміном на 366 днів по 18.07.2014 року включно, процентна ставка - 18% річних нарахування яких буде проводитись на карту/рахунок [NUMBER] ; № SAMDNWFD0070080928800 (вклад «Стандарт» на 6 місяців) від 21 лютого 2014 року, сума вкладу - 16 400 доларів США, валюта вкладу - долари США, терміном на 366 днів по 21.08.2014 року включно, процентна ставка - 9% річних нарахування яких буде проводитись на карту/рахунок [NUMBER] ; № SAMDNWFD0070081772600 ( вклад «Стандарт» на 6 місяців) від 24 лютого 2014 року , сума вкладу - 16 100,0 доларів США, валюта вкладу - долари США, терміном на 6 місяців по 24.08.2014 року включно, процентна ставка - 9% нарахування яких буде проводитись на карту/рахунок [NUMBER] ; № SAMDNWFD00700836334900 (вклад «Стандарт» на 6 місяців) від 27 лютого 2014 року, сума вкладу -14 285,0 доларів США, терміном на 6 місяців по 27.08.2014 року включно, процентна ставка - 9% річних нарахування яких буде проводитись на карту/рахунок [NUMBER] . В подальшому позивач вносив ще кошти на депозитні рахунки, які знаходяться у ПАТ КБ «Приватбанк» та на які певний час нараховувались відсотки. В сумі на рахунках, згідно виписок, знаходяться наступні суми: № SAMDN25000736612463 (вклад «Стандарт» на 12 місяців) від 18 липня 2013 року - 202 761,65 грн.; № SAMDNWFD0070080928800 (вклад «Стандарт» на 6 місяців) від 21 лютого 2014 року - 16 513,22 дол. США; № SAMDNWFD0070081772600 ( вклад «Стандарт» на 6 місяців) від 24 лютого 2014 року - 39 354,40 дол. США; № SAMDNWFD00700836334900 (вклад «Стандарт» на 6 місяців) від 27 лютого 2014 року - 26 331,83 дол. США. Що в сумі складає 202 761,65 гривень та 82 199,45 доларів США. Позивач стверджує, що він звертався у відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», яке знаходиться у місті Севастополі з вимогою повернення вкладу, адже відповідно до пункту 4 та 5 типових договорів вкладу позивач мав на те право, але йому було відмовлено у видачі вкладу, з посиланням на те, що на даний час на території АРК ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно постанови Правління Національного Банку України № 260 від 06 травня 2014 року не веде свою діяльність, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2017 року задоволено клопотання представника позивача Клименко К.О. та витребувано від Приватного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, ул. Грушевського 1Д) інформацію щодо залишку на рахунках, відкритих на ім."я [PERSON] : 1) р/р [NUMBER] ; 2) р/р [NUMBER] ; 3) р/р [NUMBER] ; р/р [NUMBER] , а також інформацію по нарахованих відсотках за договорами: № SAMDN25000736612463 (вклад "Стандарт" на 2 місяців) від 18 липня 2013 року; № SAMDNWFD0070080928800 (вклад "Стандарт" на 6 місяців) від 21 лютого 2014 року; № SAMDNWFD0070081772600 (вклад "Стандарт" на 6 місяців) від 24 лютого 2014 року; № SAMDNWFD0070083634900 (вклад "Стандарт" на 6 місяців) від 27 лютого 2014 року. Згідно довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 26.11.2018 року № 20.1.0.0.0/7-20181126/938 на виконання вимог ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 12.07.2017 року у справі № 367/7003/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача шляхом стягнення заборгованості за договорами банківського вкладу банк повідомляє, що відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономну республіку Крим визначено як тимчасово окуповану територію внаслідок збройної агресії Російської Федерації та встановлено особливий правовий режим на цій території. З метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків України, запобігання та уникнення ризиків у діяльності банків, ураховуючи неможливість здійснювати Національним банком України банківське регулювання та банківський нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову від 6 травня 29014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території автономної Республіки Крим і міста Севастополя», на підставі якої було припинено діяльність банків та їх відокремлених підрозділів на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя. Вимушене припинення діяльності банку на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя призвело до втрати можливості здійснювати банківську діяльність та незаконного вилучення майна банку, яке знаходилось на окупованій території. У зв`язку з окупацією Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та фактичної конфіскації частини майнового комплексу ПАТ КБ «Приватбанк», що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу - Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк», а саме приміщень банку, банкоматів, терміналів, транспортних засобів, т. і. банк не мав доступу до свого майна, що призначене для діяльності банківської установи на території АРК, не мав доступу до договорів з клієнтами на паперових носіях, платіжних документів, документів каси, готівки. Тобто, у АТ КБ «Приватбанк» існують складнощі в обслуговуванні клієнтів, з якими були укладені договори на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя . Відповідно до Положення про філію «Кримське регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк», затвердженого Протоколом Рішення Правління ПАТ КБ «Приватбанк» № 50 від 15.12.2011 року - Кримська філія ПАТ КБ «Приватбанк» самостійно вела облік здійснюваних банківських та інших операцій, самостійно складала та подавала звітність, передбачену чинним законодавством, відповідним державним органам, забезпечувала збереження документів. З зазначеного вбачається, що доступ АТ КБ «Приватбанк» до первинних документів клієнтів Кримського РУ ПАТ КБ «Приватбанк» на даний час є обмеженим, а відповідно виконати вимоги Ухвали суду є неможливим. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, вважає, що в судовому засіданні не було беззаперечно доведено позивачем, що за вищезазначеними договорами банківського вкладу, які були укладені між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», відділення у місті Севастополі існують суми неповернутого вкладу та залишок відсотків на рахунках, відкритих на ім."я [PERSON] : 1) р/р [NUMBER] ; 2) р/р [NUMBER] ; 3) р/р [NUMBER] ; р/р [NUMBER] , а також нараховані відсотки за договорами: № SAMDN25000736612463 (вклад "Стандарт" на 2 місяців) від 18 липня 2013 року; № SAMDNWFD0070080928800 (вклад "Стандарт" на 6 місяців) від 21 лютого 2014 року; № SAMDNWFD0070081772600 (вклад "Стандарт" на 6 місяців) від 24 лютого 2014 року; № SAMDNWFD0070083634900 (вклад "Стандарт" на 6 місяців) від 27 лютого 2014 року, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин в судовому засіданні суду надано не було. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і задоволенню не підлягають. На підставі ст. ст. 23, 525, 526, 530, 610, 611, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 7, 8, 12, 13, 81, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed