Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

16 січня 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - Банк), звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачкою взятих на себе зобов'язань. Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на участь представника в судовому засіданні, надавши суду заяву про підтримку позовних вимог та можливості розгляду справи за його відсутності. Зі змісту позовної заяви убачається, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 19 березня 2013 року, [PERSON] отримала у публічному акціонерному товаристві комерційний банк "Приватбанк" кредит у розмірі 14 705,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 31 березня 2016 року. Однак позичальник, який отримав грошові кошти, не виконує взяті на себе зобов'язання по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого за цим договором на 02 січня 2014 року виникла заборгованість, яка становить: заборгованість за кредитом - 14 239,25 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 999,33 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 811,93 грн., а у загальному розмірі 17 550,51 грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідачки, якими суттєво порушуються законні інтереси кредитора, публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" просить суд стягнути з [PERSON] зазначену у позові заборгованість, що утворилась станом на 02 січня 2014 року в загальному розмірі 17 550,51 грн. та сплачені позивачем судові витрати у розмірі 243,60 грн. Відповідач [PERSON], в установленому законом порядку повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно за викликом суду не з'явилась, не повідомила про причини неявки, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до правил частини 4 статті 169 ЦПК України та частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести її заочний розгляд за відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Приписами частини 1 статті 1054 цього Кодексу встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами другими статей 1050 та 1054 цього Кодексу передбачено, що наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 19 березня 2013 року юридична особа - публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (кредитор) і громадянка України [PERSON] (позичальник) уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої відповідачка отримала в Банку кредит у розмірі 14 705,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі базової процентної ставки 18 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 31 березня 2016 року. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначений кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, тому на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Наявними у справі доказами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] грошові кошти, отримання яких 19 жовтня 2011 року підтверджено підписом відповідача у заяві. Згідно довідки-розрахунку ПАТ комерційний банк "Приватбанк" заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком станом на 02 січня 2014 року виникла заборгованість, яка становить: заборгованість за кредитом - 14 239,25 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 999,33 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 811,93 грн., а у загальному розмірі 17 550,51 грн. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору, генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, з своєчасного повернення суми кредиту та сплату процентів за користування ними, унаслідок чого утворилась заборгованість у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідачка в односторонньому порядку відмовилась від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Суд визнає правильним представлений публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" розрахунок періоду і суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором. Частиною першою статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання зобов'язання відповідно до частини 1 статті 546 та статті 549 ЦК України забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Сплата встановленої договором або законом неустойки, як визначено в пункті 3 частини 1 статті 611 ЦК України, є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідачка вживала належні заходи для виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталися з її вини. В частині першій статті 625 ЦК України наголошується, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідачки є неправомірними, тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягають задоволенню в установленому судом розмірі. У частині 1 статі 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем документально підтверджені відповідним платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 243,60 грн., який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved