Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

ПАТ КБ „Надра" в особі Філії ВАТ КБ „Надра" Луцьке РУ звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 листопада 2007 року між ВАТ КБ „Надра" в особі Філії ВАТ КБ „Надра" Луцьке РУ та [PERSON] укладений кредитний договір № 6М/2007/840-МКЛ/673 про надання кредиту на суму 24 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,4 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 08.11.2010 року. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання. Станом на 01.10.2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі - 28 630,56 доларів США, що по курсу НБУ становить 228 844 грн. 06 коп. Просить суд, стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «Надра» кредитну заборгованість в розмірі - 28 630,56 доларів США, що по курсу НБУ становить 228 844 грн. 06 коп. та понесені судові витрати по справі. В ході розгляду справи [PERSON] звернулася в суд із зустрічним позовом про кредитного договору недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що ПАТ КБ «Надра» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Даний кредитний договір нею не підписувався, позивач взагалі не була присутня під час його підписання, умови договору не обговорювались. Просить суд, визнати недійсним кредитний договір укладений 08.11.2007 року № 6М/2007/840-МКЛ/673. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд, позов задовольнити. Що ж стосується зустрічного позову то просив в його задоволенні відмовити за безпідставністю. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зустрічний позов підтримав та просив суд його задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні первісного позов слід відмовити, зустрічний позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 509, 526, 527, 530, 550, 553, 554, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2007 року між ВАТ КБ „Надра" в особі Філії ВАТ КБ „Надра" Луцьке РУ та [PERSON] укладений кредитний договір № 6М/2007/840-МКЛ/673 про надання кредиту на суму 24 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,4 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 08.11.2010 року. Судом встановлено, що спірний кредитний договір за формою та змістом відповідають вимогам закону. У висновку експерта № 22 від 07.04.2012 р., при дослідженні підпису [PERSON] в кредитному договорі № 6М/2007/840-МКЛ/673 від 08.11.2007 року зі зразками інших підписів, експерт зазначає, що підписи в рядку « ___[PERSON]" в кредитному договорі 6М/2007/840-МКЛ/673 від 08.11.2007 року виконано не [PERSON], а іншою особою. Частина 3 ст. 215 ЦК України передбачає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до положень ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Із змісту статті 203 ЦК України вбачається , що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Таким чином, договір підписаний особою, яка не мала повноважень на вчинення таких дій, а волевиявлення [PERSON] щодо взяття на себе зобов'язання по кредитному договору відсутнє. Оскільки зустрічний позов судом задоволено, визнано кредитний договір недійсним, то суд приходить до висновку, що в задоволенні первинного позову ПАТ КБ «Надра» слід відмовити за безпідставністю. На підставі наведеного та

Outcome: approved