Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача господарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про стягнення коштів, посилаючись на те, що 08 квітня 2014року апеляційним судом Тернопільської області було частково задоволено її скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18.02.2014року та вирішено " Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.02.2014року скасувати в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час прогулу і ухвалити в цій частині нове рішення. Позовні вимоги [PERSON] до Дочірного підприємства "Комунальник-3" ГТОВ "МРІЯ" про визнання незаконним звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу-задовольнити. Визнати звільнення [PERSON] з Дочірнього підприємства "Комунальник-3" ГТОВ "МРІЯ" незаконним. Поновити [PERSON] в Дочірньому підприємстві "Комунальник-3" ГТОВ "МРІЯ" на посаді бухгалтера. Стягнути з Дочірнього підприємства "Комунальник-3" ГТОВ "МРІЯ" в користь [PERSON] 5104, 74грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу середнього заробітку за час вимушеного прогулу ( за вирахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов"язкових платежів) за період з 7 вересня 2013року по 08 квітня 2014року, день ухвалення рішення. В решті - рішення залишити без змін". 14.05.2014року вона вийшла на роботу, так як з моменту прийняття судового рішення була непрацездатна у зв"язку з хворобою. 16.05.2014року вона звернулась офіційною заявою ДП "Комунальник-3" із вимогою надати довідку про її дохід за останні два місяці, які передували дню звільнення, а саме 06.09.2013року. 05.06.2014року у поштовому відділенні отримано лист із повідомленням з вихідним №406 від 29.05.2014року з наступною інформацією "На заяву №157 від 16.05.2014року надано довідку про загальну суму доходу, дохід для розрахунку середнього заробітку за останні два місяці, що передувати дню звільнення та розрахунок середнього заробітку за період з 01.07.2013 року по 31.08.2013року". Відповідно до рішення апеляційного суду " вимушений прогул становить 149 робочих днів (з 07.09.2013р. по 08.04.2014року). Середньоденний заробіток позивача становить 34,26грн., виходячи із заробітної плати в 1541,74грн. за два місяці, які передували її звільненню. Тому стягнення підлягає сума 5104,74грн. за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та інших обов"язкових платежів". Враховуючи те, що в суд першої інстанції , відповідачем було долучено довідку про її доходи за останні два місяці, що передували дню її звільнення, із завідомо неправдивими даними про її дохід, та порівнюючи дану довідку із довідкою, яку вона отримала 05.06.2014року відповідач вказує, що середньодненний дохід, згідно якого вона повинна нараховуватись заробітна плата за весь час вимушеного прогулу, становить 44,05грн. Виходячи з того, що в липні місяці 2013року, позивач перебувала у черговій відпустці, головний бухгалтермала надати відповідну довідку про її доходи, де би мала чітко зазначено: 1. Сума заробітної плати за 07-08 м-ці 2013року, без врахування відпускних; 2. Кількість відпрацьованих робочих днів за два місяці, липень-серпень 2013року. Проте, як видно з довідки, яку Відповідачем було надано в суд першої інстанції, головним бухгалтером ДП «Комунальник-3», було чітко вказано дохід позивача за липень 2013 року без врахування суми відпускних, проте вказати кількість відпрацьованих мною робочих днів в липні 2013 року, головний бухгалтер не вважала за необхідне. Адже вона навмисне подала підроблену довідку, неналежним чином оформлену. Враховуючи те, що після того, як 05.06.2014 року, дізнавшись про порушення правильності нарахування заробітної плати посадовими особами ДП»Комунальник-3» ГТОВ «МРІЯ», вона звернулась безпосередньо до головного бухгалтера [PERSON], щоб зробила перерахунок середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, адже в результаті незаконного нарахування, їй в подальшому було неправильно нараховано виплату допомоги в зв'язку з втратою працездатності, виплату відпускних, в результаті чого втратила своє право на виплату значно більшої заробітної плати. В результаті чого заменшено суму нарахувань в зв'язку з втратою працездатності на 309,10 грн., що є недопустимим. Та у відповідь від головного бухгалтера , [PERSON], позивач отримала агресивну відмову, дана посадова особа відповіла, « що нарахування проведено згідно чинного законодавства, і ніяких перерахунків робити не буде, маєте право звернутись до суду». Неправильність нарахування та незаконне зменшення позивачу, матері двох неповнолітніх дітей, заробітної плати, яка для позивача має дуже велике значення, є першою необхідністю в такий важкий, у фінансовому плані, час, грубе порушення законодавства про працю відносно позивача, а також відмова в грубому порядку виправити всі ці незаконні нарахування в добровільному порядку, завдало і завдає по сьогоднішній день позивачу глибоких моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні, виникає нав'язливий страх, що завтра взагалі буду ходити на роботу без нарахування заробітної плати, всі ці звернення в інспекцію з праці та суди вже набувають постійного характеру, проте посадові особи ДП «Комунальник-3» з кожним разом все більше і грубо порушують закони , по відношенню до позивача. Відповідачі відкрито нехтують законодавством, з таким цинізмом та надмірною наглістю порушують закони. В позивача на утриманні двоє неповнолітніх дітей, а також мати, яка перенесла інсульт, а тепер разом зі ним вся його сім'я переживає цю несправедливість, приниження позивача з боку керівництва, як особистості та висококваліфікованого працівника. Право на стягнення на мою користь моральної шкоди передбачено ст.237-1 «Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди» КЗпП України, де зазначено: «Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відтак, просить стягнути з Дочірнього підприємства "Комунальник-3" ГТОВ "Мрія" на її користь середній заробіток за час втимушеного прогулу в сумі 1458,71грн. ( за вирахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов"язкових платежів); тимчасову допомогу по втраті працездатності за квітень-травень 2014року в сумі 309,10грн. (за вирахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов"язкових платежів); зобов"язати відповідача зробити перерахунок відпускних, належних їй, та різницю, яку їй не дораховано, нарахувати згідно Положення та стягнути на її користь; стягнути з Дочірнього підприємства "Комунальник-3" ГТОВ "Мрія" на її користь моральної шкоди в сумі 3000,00грн. судові витрати покласти на відповідача. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні стосовно задоволення позову заперечив за безпідставністю, вказав, що ним повністю дотримано вимоги трудового законодавства при здійсненні розрахунку позивача, та просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що позов [PERSON] про стягнення коштів до задоволення не підлягає з наступних підстав. З 01.04.2011 року [PERSON] працювала на 0,5 ставки на посаді бухгалтера з нарахуванням зарплати в ДП "Комунальник 3". Ухвалою суду від 30 квітня 2015року по даній справі згідно п.7 ч.1 ст.205 ЦПК України закрито провадження у справі в частині вимог в частині вимог [PERSON] до дочірнього підприємства "Комунальник-3" господарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про стягнення коштів. Відповідно до ухвали, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повідомлення від 16.01.2015 року державного реєстратора про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, 16.01.2015 року до реєстру внесено запис №1646110015000377 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ДП "Комунальник-3" ГТОВ "Мрія", 31490788, відомості про правонаступника цієї юридичної особи відсутні. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, 1. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних доказів, які б підтверджували правонаступництво дочірнього підприємства "Комунальник-3" господарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" у матеріалах справи відсутні. За таких обставин, відповідач не є правонаступником припиненої юридичної особи дочірнього підприємства "Комунальник-3" господарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія", судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed