Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить списати суму заборгованості за опалення та гарячу воду у розмірі 15 080 грн. 62 коп. за адресою: [ADDRESS]. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно довідки Фрунзенської філії КП "Харківські теплові мережі" її борг за сплату комунальних послуг станом на 01.01.2014 року складає 10 398 грн. 25 коп. Вважає, що ця сума підлягає списанню у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Крім того, відповідно до довідки КП "Харківські теплові мережі" з 01.01.2014 року по 01.10.2014 року їй нараховано суму заборгованості 2504 грн. 02 коп., яка також підлягає списанню з вищевказаної підстави. З жовтня 2014 року та теперішній час позивачу було призначено субсидію, згідно до якої вона мала сплачувати обов'язкові платежі, які вона регулярно сплачувала. Проте до сплати їй було нараховано 4682 грн. 37 коп., з урахуванням 2504 грн. 02 коп. Таким чином, за строками позовної давності підлягають списанню суми 10 398 грн. 25 коп., 2504 грн. 02 коп., а сума, яка нарахована до сплати 4682 грн. 37 коп. - 2504 грн. 02 коп. = 2178 грн. 35 коп., є сумою, яка регулярно сплачувалася до квитанціями. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи сповіщалася своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомила. Представник КП "Харківські теплові мережі" - Маркевич Я.С., яка діє на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наступне. 18.09.2013 року КП "Харківські теплові мережі" звернулося до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води у розмірі 10 506 грн. 92 коп. за період з 01.07.2002 року по 01.08.2013 року. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" задоволено частково, стягнуто з [PERSON] заборгованість за послуги з опалення та підігрів води у розмірі 2587 грн. 73 коп., а також судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп. 27.11.2013 року [PERSON] звернулася до КП "Харківські теплові мережі" Немишлянської філії з заявою, в якій просить списати заборгованість на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.10.2013 року за період з 01.07.2002 року по 01.08.2013 року у розмірі 7919 грн. 19 коп. у зв'язку зі строком позовної давності. 22.05.2014 року комісією по списанню дебіторської заборгованості було прийнято рішення про списання заборгованості з [PERSON] в розмірі 7919 грн. 19 коп. за послуги теплопостачання згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.10.2013 року. Також, як вбачається з відомості нарахувань та оплати за послуги з теплопостачання [PERSON] заборгованість згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.03.2013 року у сумі 7919 грн. 19 коп. станом на 01.04.2014 року була списана, а сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 2587 грн. 73 коп. не була сплачена. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.10.2017 року відкрито провадження по даній цивільній справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.06.2018 року ухвалено продовжити розгляд цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження. 25.06.2018 року надійшов відзив КП "Харківські теплові мережі" на позов. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та є абонентом КП "Харківські теплові мережі". Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач, серед іншого, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов'язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У зв'язку із порушенням [PERSON] Закону України "Про житлово-комунальні послуги" щодо сплати послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води, 18.09.2013 року КП "Харківські теплові мережі" звернулося до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість за опалення та підігрів води у розмірі 10506 грн. 92 коп. за період з 01.07.2002 року по 01.08.2013 року. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.10.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігрів води у розмірі 2587 грн. 73 коп. за період з 01.08.2010 року по 01.08.2013 року, а також судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп. В частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігрів води за період з 01.07.2001 року по 01.08.2010 року в розмірі 7919 грн.19 коп. (10506,92 - 2587,73 = 7919,19) в задоволенні позовних вимог КП "Харківські теплові мережі" було відмовлено з підстав спливу строку позовної давності. 27.11.2013 року [PERSON] звернулася до КП "Харківські теплові мережі" Немишлянської філії з заявою, в якій просить списати заборгованість на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.10.2013 року за період з 01.07.2002 року по 01.08.2013 року у розмірі 7919 грн. 19 коп. у зв'язку зі строком позовної давності. 18.02.2014 року КП "Харківські теплові мережі" Немишлянської філії м. Харкова прийняло до розгляду питання про списання заборгованості за послуги з теплопостачання. 22.05.2014 року комісією по списанню дебіторської заборгованості було прийнято рішення про списання заборгованості з [PERSON] в розмірі 7919 грн. 19 коп. за послуги теплопостачання згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.10.2013 року. Таким чином заборгованість позивачки [PERSON] за послуги з централізованого опалення та підігрів води за період з 01.07.2001 року по 01.08.2010 року списані КП "Харківські теплові мережі" в добровільному порядку, що також підтверджується відомостями нарахувань та оплати за послуги з теплопостачання [PERSON] В той же час сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігрів води у розмірі 2587 грн. 73 коп. за період з 01.08.2010 року по 01.08.2013 року, стягнута з позивачки [PERSON] відповідно до рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.03.2013 року, позивачкою не сплачена, рішення суду нею не виконане. Судовим розглядом встановлено, що і після 01.08.2013 року з боку [PERSON] мали місце порушення вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" щодо сплати послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води в частини своєчасної та повної оплати спожитих послуг. В той же час з довідки представника КП "Харківські теплові мережі" від 21.08.2018 року вбачається, що за період з 01.08.2013 року по теперішній час судових наказів та позовних заяв до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та підігрів води КП "Харківські теплові мережі" не пред'являлось. За таких обставин, відповідач мав право, у межах строку позовної давності, на відшкодування витрат за опалення та підігрів води, але своєчасно не звернувся до суду з позовними вимогами до боржника про стягнення заборгованості, тобто на протязі тривалого часу своє право вимоги у встановленому законом порядку не реалізував, будь-яких перешкод до звернення з позовом до суду не встановлено. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 256, ч. 1 ст. 257 ЦК України). Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.ч. 2, 3 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого чи майнового права та інтересу, способи захисту вказані у частині 2 даної статті. Разом з тим, суд може захистити цивільне право чи інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках, тому вирішуючи питання про належність обраного позивачем способу захисту своїх прав, суд виходить з того, що зобов'язання до списання заборгованості є єдино можливим засобом захисту права позивача на забезпечення його прав та інтересів. Таким чином, суд приходить до висновку про зобов'язання КП "Харківські теплові мережі" списати суму заборгованості за опалення та підігрів води за період з 01.08.2013 року по 01.01.2014 року у розмірі 105 грн. 07 коп. та за період з 01.01.2014 року по 01.11.2014 року ( з урахуванням строку звернення позивача [PERSON] до суду 27.10.2017 року) у розмірі 364 грн. 43 коп. за адресою: [ADDRESS], у зв'язку із застосуванням строків позовної давності. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. У зв'язку з тим, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", суд стягує з КП "Харківські теплові мережі" судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Щодо сплаченого позивачем [PERSON] судового збору у розмірі 775 грн. 00 коп. відповідно до квитанції № 0.0.880269311.1 від 26.10.2017 року, суд роз'яснює наступне. У ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. За основу приймається те, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред'явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., N 7, ст. 84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору». Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору. Таким чином, позивачка [PERSON], звертаючись до суду із зазначеним позовом на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів» була звільнена від сплати судового збору у розмірі 775 грн. 00 коп. відповідно до квитанції № 0.0.880269311.1 від 26.10.2017 року та має право звернутися до суду з клопотанням про повернення судового збору відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: partial