Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що в 2008 році позивачем та його дружиною [PERSON] був отриманий кредит, в забезпечення якого було надано приміщення магазину площею 402,26 м.кв., споруда-склад, загальною площею 343 м.кв. та земельна ділянка 0,14 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] . 14 березня 2008 року жінкою позивача [PERSON] був підписаний договір іпотеки, згідно якого іпотекодержателю надавалося право від свого імені реалізувати предмет іпотеки. Під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи ним, як обвинуваченим (без належних на то доказів) в шахрайських діях при отриманні кредитів було встановлено показами представника банку про реалізацію предмету застави відповідачем за заниженою ціною. При цьому, відповідач пред"явив цивільний позов на всю суму заборгованості не тільки їхніх з дружиною, а і чужих кредитів, які вони не отримували. Крім того, в матеріалах справи, а також йому, як співвласнику предмету іпотеки, на яку він давав згоду при його укладенні, не надано відповідачем жодних документів по погашенню кредитів. Оціночна вартість об"єкту іпотеки на момент його укладення складала 12000000, що по курсу становила 2400000 доларів США. Якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, іпотекодержатель зобов"язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Позивач такого застереження і наміру іпотекодержателя не отримував. Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. З договорів купівлі-продажу приміщень та земельної ділянки та договором іпотеки від 14.03.2008 року вбачається непропорційна різниця в оцінці приміщень, а саме: відповідач отримує від забезпечення майно на 12000000 гривень, що по курсу становила 2400000 доларів США. З договору купівлі-продажу і договором іпотеки, а також сумою заявлених відповідачем до позивача вимог вбачається непропорційна різниця в одних і тих же приміщеннях, що ставить ТОВ "Кредитні ініціативи", як отримувача коштів і його, як боржника із зобов"язаннями. За наведеного, вважає, що укладаючи спірний договір, представники сторін знали про явну невигідність для ТОВ "Кредитні ініціативи" і боржників, які отримали кредити продаж майна за ціною, вказаною в договорі. Укладаючи спірні договори купівлі-продажу, представник повинен був діяти саме в інтересах як відповідача так і позивача, так як саме позивач в договорі іпотеки передбачив право продажі.Вчинення представником дій не в інтересах особи, які він представляє, суперечить самій сутності представництва. В даному випадку, позивач не мав наміру укладати договір іпотеки на тих умовах, які істотно порушували його майнові інтереси. Такий намір мала особа, яка на той час представляла інтереси товариства. Отже, в силу зловмисної домовленості представника продавця та покупця волі довірителя (позивача) не знайшла свого вираження, а підмінена волею представника, та представником фактично було укладено спірний договір з метою одержання вигоди для [PERSON] та неотримання прибутку ТОВ "Кредитні ініціативи", а також мене. Оскільки спірні договори купівлі-продажу укладені внаслідок зловмисної домовленості представників і протирічить інтересам позивача, вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, договори купівлі-продажу предмету іпотеки магазину складських приміщень та земельної ділянки, які були без відповідного про це попередження та за ціною, яка не узгоджувалася з нею та проведена з явним заниженням реальної вартості є недійсним. За наведеного просив визнати недійсним договір купівлі-продажу господарської споруди-склада 434,05 м.кв., магазину 402,26 м.кв, земельної ділянки 0,14 га, укладені 9 липня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та фізичною особою - [PERSON] , посвідчний приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною. У встановлений судом строк, представником відповідачки [PERSON] , [PERSON] подано відзив із доказами надіслання такого позивачу. Відзив мотивований тим, що позивач оспорює договори купівлі-продажу господарської споруди-складу площею 343,05 м.кв, магазину площею 402,26 м.кв, земельної ділянки 0,14 га, укладені між ТОВ "Кредитні ініціативи" та [PERSON] від 9 липня 2015 року, посвідчені приватним нотаріусом Данич о.Ф. Підставами позову зазначає порушення Закону України "Про іпотеку", а саме вимоги ст.38 та зниження ціни продажу спірного майна. Відповідачка не погоджується таким твердженням позивача, оскільки на момент укладення договорів купівлі-продажу майна, нотаріусом було дотримано вимоги чинного законодавства. Сторонами іпотечного договору №390 від 14 березня 2008 року були АК "Промислово інвестиційний банк" та [PERSON] . В договорі іпотеки і в розділі 5 містилися умови звернення стягнення та реалізації предмета іпотеки. У зв"язку із невиконанням умов кредитного догвору, банк, а в подальшому ТОВ "Кредитні ініціативи", які купили право вимоги по кредиту,реалізували це право та звернули стягнення на іпотечне майно. 7 травня 2015 року ТОВ "Кредитні ініціативи" направило на адресу [PERSON] цінним листом з описом, вимогу про усунення порушень, в якій попередило про можливе звернення стягнення на іпотечне майно. У зв"язку з вибуттям [PERSON] з адреси проживання та реєстрації, оголошення було продубльовано у пресі. договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюєтться до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачити: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов"язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до вимог ст.38 Закону України "Про іпотеку" дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб"єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. В даному випадку оцінка майна проведена суб"єктом оціночної діяльності, що підтверджується розділом 2 договору купівлі-продажу від 9 липня 2015 року. Згідно наведеного, враховуючи, що іпотекодавець був належним чином повідомлений та порушень щодо порядку оцінки іпотечного майна при його реалізації немає, позовна заява є безпідставною та відповідачка [PERSON] просить відмовити в задоволенні такої в повному обсязі. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 20 грудня 2017 року відповідачам, в тому числі ТзОВ "Кредитні ініціативи", був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ТзОВ "Кредитні ініціативи" ухвалу про відкриття провадження отримало 26 грудня 2017 року, згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Укрпошти. Таким чином строк для подання відзиву був встановлений до 10 січня 2018 року. Натомість, представником відповідача ТзОВ "Кредитні ініціативи" Грицюком В.П. відзив був надісланий на адресу суду електронною поштою 17 січня 2018 року, тобто з порушенням строку, встановленого судом та з відсутністю доказів надіслання такого позивачу. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем ТзОВ "Кредитні ініціативи" у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Третьою особою, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною письмових пояснень щодо позову, відзиву суду не надавалося. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з"явився. Його представником [PERSON] подано до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася. ЇЇ представником [PERSON] подано заяву про розгляд справи за його та відповідачки участі, заперечення проти позовних вимог, та винесення рішення про відмову у задоволенні позову. Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Причину неявки суд не повідомив. Однак, в ході розгляду справи, будучи присутнім у попередніх судових засідання представник відповідача Грицюк В.П. позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Позивачем, [PERSON] оскаржуються договори купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS] . Зокрема, договори купівлі-продажу від 9 липня 2015 року, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" в особі директора Конько Андрія Олеговича, що є іпотекодержателем за іпотечним договром, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені, посвідченим 14 березня 2008 року приватним нотраіусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. за реєстром №1297, іпотекодавцем за яким є [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] , від імені та в інтересах якої за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Матей Р.І. 16 червня 2015 року за №474 діє [PERSON] , як покупець з другої сторони, господарської споруди-складу площею 343,05 кв.м., нежитлової будівлі, магазину площею 402,26 кв.м., земельної ділянки загальною площею 0,14 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрованим в реєстрі за №1098. Підставами позову позивач [PERSON] зазначає порушення Закону України "Про іпотеку", а саме заниження ціни продажу заставного майна, неповідомлення іпотекодавця та боржника про продаж майна, та укладення правочинів внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною. З огляду на підстави оскарження вказаних вище правочинів, судом встановлено таке. 14 березня 2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №390, відповідно якого банком було надано позивачеві кредит в сумі 59400 тис. доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних, а позичальником було прийнято зазначені кошти та взято зобов`язання належним чином їх використати на зазначені в договорі цілі та своєчасно, в повному обсязі повернути кредит. Позичальник зобов`язався також у випадку порушення умов договору - сплатити банку неустойку у розмірах, строки та в порядку, встановлених договором. У забезпечення виконання зобов`язань 13 березня 2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким останньою було передано в іпотеку земельну ділянку площею 0,1400 га,нежитлову будівлю магазину та господарську споруду- складу, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до договору іпотеки вартість вказаних предметів іпотеки було визначено у загальній сумі 12 223 004 ( дванадцять мільйонів двісті двадцять три тисячі чотири) гривні. У подальшому, 17 грудня 2012 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи", був укладений Договір про відступлення права вимоги, згідно якого, відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №390 від 14 березня 2008 року та іпотечним договором №390 від 14 березня 2008 року. Таким чином, з цього часу усі права кредитора зв вищевказаним кредитним та іпотечним договором належать ТОВ "Кредитні ініціативи". У зв`язку з неналежним виконанням боржником [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та виникненням заборгованості за поточними платежами, ТОВ "Кредитні ініціативи" 6 травня 2015 року направлялось іпотекодавцю вимоги - повідомлення про сплату простроченої заборгованості, яка станом на дату розрахунку 01.05.2015 року становила 147281,66 доларів США, одночасно, було попереджено, що у разі невиконання вимоги про усунення порушення у тридцятиденний строк з моменту її отримання, банком буде розпочато процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці, за банком, або шляхом продажу вказаного майна будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу згідно із застереженням, що міститься у договорі іпотеки. Після закінчення тридцятиденного строку з моменту повідомлення іпотекодавця [PERSON] , 09 липня 2015 року, у відповідності до іпотечного застереження, ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено з [PERSON] договори купівлі-продажу господарсьвкої споруди-складу, нежитлової будівлі магазину та земельної ділянки, що є предметами іпотеки. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів встановлено статтями 215, 216 ЦК України Положеннями ст.38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про всій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Із матеріалів справи вбачається, що положеннями пункту 5.2.1 договору іпотеки від 14 березня 2008 року передбачено позасудові способи звернення стягнення на іпотечне майно, в тому числі шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Таким чином, відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", як кредитором та іпотекодержателем позасудовим способом звернення стягнення на заставлене майно, обрано продаж майна від свого імені, що відповідає умовам іпотечного договору та Закону України "Про іпотеку", а посилання позивача на неузгодження ціни продажу не є підставою для застосування наслідків недійсності правочину, в розумінні ст.203, 215 ЦК України. Також не заслуговує на увагу посилання позивача щодо вчинення правочину у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою та відповідно застосування правових наслідків, передбачених ст.232 ЦК України, визнання правочину недійсним. Оскільки умовами застосування цієї статті є: 1) укладення правочину, через представника; 2) існування відносин добровільного представництва ( це слідує з ч.2 ст.232, де йдеться про "довірителя", тобто суб"єкта добровільного представництва; 3) наявність зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною правочину. При цьому не має значення, чи переслідували учасники змови або одна з них корисливу мету, чи ні; 4) представник однієї сторони і друга сторона правочину діяли на свою користь, а отже на шкоду довірителю. З огляду на матеріали справи, спірні договори хоча і укладені представниками сторін, однак судом не знайдено наявність зловмисної домовленості представників, і такі не доведені належними доказами позивачем. Так само не є підставою для визнання правочину недійсним ненадіслання, в порядку ст. 38 ЗУ "Про іпотеку", відповідачем ТОВ "Кредитні ініціативи", як іпотекодержателем, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Неналежність обраного способу судового захисту , зумовлює відмову у задоволенні означених позовних вимог. Отже, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Так, з огляду на предмет і підстави позову, позивачем не вірно обрано спосіб захисту, шляхом визнання договорів купівлі-продажу недійсними. Як встановлено судом, спір виник з договірних правовідносин - договору купівлі-продажу заставного майна згідно іпотечного договору, сторонами якого є ТОВ "Кредитні ініціативи" та іпотекодавець [PERSON] . Позивачем (боржником, який є відмінним від іпотекодавця), [PERSON] оскаржуються договори купівлі-продажу заставного майна, проте необгрунтовано яким чином це вплине на відновлення його порушеного права, і яке саме право його порушено, де іпотекодавець [PERSON] в будь-якому випадку має право регресу, пред"явлення щодо нього права вимоги про відшкодування витрат, набувши право кредитора. Ба більше, до участі у справі позивачем не залучено [PERSON] , яка є стороною оспорюваних правочинів та іпотекодавцем спірного майна на права та обов"язки якої може вплинути рішення суду, відтак суд позбавлений можливості власної ініціативи процесуальних дій щодо цього. Таким чином, доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв"язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed