Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У вересні 2014\~р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить відновити його право на безоплатний проїзд автобусами міських і приміських маршрутів м.\~Бердичева, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Бердичівське АТП-11837" (далі Товариство) на всіх автостанціях у м.\~Бердичеві біля кожної білетної каси з продажу проїзних квитків, у кожному приміському і міському автобусі вивісити копії Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та інші нормативно-правові акти і закони, що стосуються надання безоплатного проїзду в автобусах пільговим категоріям громадян України, визнати безпідставну відмову Товариства провести перерахунок оплати за проїзд із врахуванням пільги у розмірі 100% протиправною та стягнути з Товариства грошову компенсацію за умисно заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 2,50\~грн., зобов`язати Товариство публічно перед усіма людьми в автобусі принести йому вибачення за вчинені образи і приниження людської гідності, відновити його законне право як інваліда війни на безоплатний проїзд в автобусах м.\~Бердичева, стягнути з Товариства на його користь компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 3\~000,00\~грн. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] на підставі статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на безоплатний проїзд усіма видами пасажирського транспорту та автобусами приміських та міжміських маршрутів, однак 20.08.2014\~р. близько 18:00, 29.08.2014\~р. близько 11:00 водій автобуса марки "Газель", д.н.з.\~ [NUMBER] , що слідував по маршруту №\~6 пл.\~Седлецька Червона Гора, відмовився надати йому безкоштовний проїзд, безпідставно вимагав гроші за проїзд. Товариство проти позову заперечило та просило відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що [PERSON] не довів, що йому після пред`явлення посвідчення особи, яка має право на пільговий проїзд, працівниками Товариства було відмовлено у наданні безоплатного проїзду (а.\~с.\~36 37). Ухвалою від 15.09.2014\~р. було відкрито провадження у справі. Ухвалою від 30.06.2015\~р. провадження у справі було зупинено за заявою [PERSON] у зв`язку з його тривалою хворобою. Ухвалою від 14.12.2017\~р. справу було прийнято до провадження суддею Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Замегою\~О.В. Ухвалою від 13.02.2018\~р. справу було прийнято до провадження суддею Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Скибою\~М.М. Ухвалою від 06.06.2018\~р. провадження у справі було зупинено за заявою [PERSON] у зв`язку з його тривалою хворобою. Ухвалою від 14.02.2019\~р. справу було прийнято до провадження Судом та відновлено провадження у справі, проте у зв`язку з надходженням заяви про відвід провадження було зупинено до вирішення питання про відвід. Ухвалою від 26.09.2019\~р. провадження у справі відновлено. Судом з`ясовано, що [PERSON] є інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (зворотній бік а.\~с.\~33). Таким чином [PERSON] станом на серпень 2014\~р. мав право на, зокрема, безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі- та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання, що було передбачено пунктом 7 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції, чинній у серпні 2014\~р. З заперечень Товариства вбачається, що воно не заперечує проти того, що в серпні 2014\~р. дійсно було перевізником за маршрутом №\~6 пл.\~Седлецька Червона Гора. Між тим, [PERSON] не довів, що 20.08.2014\~р. близько 18:00 та 29.08.2014\~р. близько 11:00 водій автобуса марки "Газель", д.н.з.\~ [NUMBER] , що слідував по маршруту №\~6 пл.\~Седлецька Червона Гора, відмовився надати йому безкоштовний проїзд, а саме будь-яких доказів на підтвердження цих обставин [PERSON] не подав. Відповідно до частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна за змістом норма була чинною на момент звернення [PERSON] з позовом, а саме частина третя статті 10 Цивільного процесуального кодексу України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином [PERSON] не доведено обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. При цьому Товариство на підтвердження своїх заперечень надало письмові пояснення від 19.09.2019\~р. водія [PERSON] , з яких випливає, що 20.08.2014\~р., рухаючись по маршруту №\~6 пл.\~Седлецька Червона Гора, біля 18:08 на зупинці "Лікарня" до нього зайшов пільговик, він в ввічливій формі попросив його пред`явити посвідчення, яке надає право пільгового проїзду, на що пасажир відреагував неадекватно, почавши ображати і погрожувати звільнити з роботи, а потім вийшов з маршрутки. 29.08.2014\~р. він знову працював водієм на тому ж маршруті, але ніяких інцидентів у той день не відбулось (а.\~с.\~38). Також Суд зазначає, що законодавством України не передбачено обов`язку перевізника (у даному випадку Товариства) вивішувати копії Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та інших нормативно-правових актів і законів, що стосуються надання безоплатного проїзду в автобусах пільговим категоріям громадян України, на автостанціях за маршрутом перевезення біля кожної білетної каси з продажу проїзних квитків, у кожному приміському і міському автобусі, як цього вимагає [PERSON] у позові. Враховуючи викладене Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] , оскільки той не довів, що мали місце дії (бездіяльність) Товариства, на які він посилається, і що цими діями (бездіяльністю) йому було завдано матеріальної та моральної шкоди.

Outcome: dismissed