Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

04.01.2021 року представник позивача Рехлецький Р.В. в інтересах [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просив виділити в натурі приналежні [PERSON] 27/100 часток житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 579 кв.м., розташованої по [ADDRESS] . Представник позивача у судове засідання не прибув, до початку судового засідання подав до канцелярії суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не прибула, подала до канцелярії суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Крім того, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України, частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до\~ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1\~ст. 357 ЦК України). За змістом\~ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до\~ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч. 3\~ст. 364 ЦК України). Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку\~статті 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні\~статті 181 ЦК України. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі - Інструкція). Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Згідно\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються. Відповідно до\~ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.12.1993 року №3-6096, посвідченого Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в КП ММБТІ 07.02.1994 року [PERSON] належить 27/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . 73/100 часток житлового будинку належить на праві власності [PERSON] . Згідно експертного висновку будівельно-технічної експертизи №125-047 від 04.10.2021 року встановлено що провести виділ 27/100 частки житлового будинку можливо по приближеному до ідеальних часток співвласника, згідно порядку користування, що склався. У користування [PERSON] пропонується виділити: Частина літ. "А-1"- 1-ноповерхововий житловий будинок - 1917 року побудови у складі узаконених приміщень: квартира [ADDRESS] (2-ІІ - коридор пл. 1,5 кв.м. - самовільно побудований, 2-1 - коридор пл. 1,5 кв.м., 2-2 - коридор пл. 6,7 кв.м., 2-3 - житлова пл. 12,0 кв. м., 2-4 - житлова пл. 16,1 кв.м., 2-5 - ванна пл. 1,2 кв.м., 2-6 - вбиральна пл. 0,8 кв.м., 2-7 - кухня пл. 5,2 кв.м. - самовільно побудований. Разом по квартирі №2 пл. 38,3 кв. м. - інв. Варт. - 25635 грн. Надвірні узаконені господарські будови: Літ. "Р" - гараж - 1993 року пл. 15,9 кв.м. - 8895 грн., Літ "Т" - літня кухня - 1994 року пл. 21,6 кв.м. - 12734 грн., Літ "Х" - душ - 1994 року пл. 11,0 кв.м. - 141 грн., Літ "Ш" - вбиральня - 1995 року пл. 1,2 кв.м. - 2525 грн. 27/100 частин "1,3,4,6 - огорожа - 1085 грн., 27/100 частин "№І,ІІ - замощення - 354 грн. Всього 51747 грн. Реальна частка складає 35/100 (50308:144800 буд.), що на 8/100 частки більше, від частки, що ідеально належить - 27/100 частки. Сума грошової компенсації, що виплачується співвласником [PERSON] , що отримав ревльну частку більше, що ідеально належить (35/100), на користь співвласника [PERSON] (65/100), складає - 26183 грн. (8/100 х 327283 грн.). Заперечень щодо поділу спірного об`єкту нерухомості згідно висновку експерта не надійшло. Відповідно до ч. ч.1, 2, 4\~ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При застосуванні положень\~статті 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~статті 125 цього Кодексу\~слід виходити з того, що у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак права власності. Згідно з ч.ч.1,3,4\~ст.88 ЗК України\~- володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди-у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні\~статті 88 ЗК України\~при вирішенні спорів між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Статтею 107 ЗК України\~передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Відповідно до ч.1 ст.\~317, ч.1 ст.\~319 ЦК України\~кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.ч. 3-5\~ст. 319 ЦК України\~усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Для визначення порядку користування земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , експертом враховується земельна ділянка фактичною площею - 577,14 кв.м. На розсуд суду надається один варіант визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками. В користування\~співвласника [PERSON] \~виділити частину\~земельної ділянки,\~яка на\~даний час\~знаходиться в\~правій бокової\~частині з\~окремим входом\~через металеву\~хвіртку шириною\~-\~1,2м.\~При цьому\~необхідно улаштування\~окремого в`їзд\~з на\~частину земельної\~ділянки через\~ворота шириною\~не менш\~-3,5м.\~в правій\~бокової межі\~з боку\~ [ADDRESS] користування співвласника [PERSON] виділити частину земельної ділянки вздовж лівої бокової межі з окремим в`їздом через металеві ворота шириною - 3,28м, з боку [ADDRESS] , а саме: співвласнику [PERSON] - 187,56\~кв.м., зокрема: під будівлями - 103,42 кв.м.- під чистою землею - 84,14 кв.м.; співвласнику [PERSON] - 389,58\~кв.м., зокрема:під будівлями - 174,98 кв.м., під чистою землею-214,6 кв.м. Фактично співвласники\~користуються земельними\~ділянками в\~домоволодінні: співвласнику [PERSON] - 187,56 кв.м., що на 101,01 кв.м. менше від ідеальї долі - 288,57 кв.м., співвласнику [PERSON] - 389,58 кв.м., що на 101,01 кв.м. більше від ідеальної долі -288,57кв.м. Лінія розділової межі для даного варіанту порядку користування земельною ділянкою проходить: -від фасадної межі вверх вздовж правої бокової межі земельної ділянки довжиною - 8,21м. -поворот вліво по внутрішньої розділової межі житлового будинку, орієнтованою на ліву бокову зовнішню стіну житлового будинку довжиною - 7,39м. -від лівої бокової зовнішньої стіни житлового будинку вверх довжиною - 5,0м. -поворот вліво вздовж зовнішньої стіни самовільної прибудови літ. «а5» довжиною - 1,95м. -поворот вверх вздовж лівої бокової зовнішньої стіни прибудови літ. «а5» довжиною - 4,54м. -від лівого верхнього кута прибудови літ. «а5» вверх до фасадної зовнішньої стіни будови літньої кухні літ. «Т» довжиною - 6,57м. -поворот вліво вздовж зовнішньої фасадної стіни будівлі літньої кухні літ. «Т» довжиною - 5,21м. -поворот вверх до задньої торцевої межі здовж лівої торцевої зовнішньої стіни будівлі літньої кухні літ. «Т» довжиною - 3,1м, -поворот вліво вздовж задньої торцевої межі довжиною - 5,47м. Враховуючи щільність\~забудови земельної\~ділянки,\~фактичне розташування\~розділової внутрішньої\~межі,\~яка розділяє\~земельну ділянку\~на дві\~окремі частини,\~виділити співвласнику\~ [PERSON] \~площу земельної\~ділянки - 101,01кв.м., яка недостає до первісної ідеальної частки, не надається можливим, в зв`язку з тим, що частина земельної ділянки в користуванні [PERSON] забудована узаконеними будівлями та спорудами. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що аналіз наведених доказів вказує на те, що наявні усі умови, передбачені ст. ст.358,\~364,\~367,\~377 ЦК України, що визнано відповідачами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved