Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач КВЕП «Подільськтеплокомуненерго» 28.02.2019 року звернувся в суд з цим позовом, вказуючи, що КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" є виконавцем/виробником послуг з централізованого теплопостачання у житловому фонді м. Подільська з 2001 року, відповідно до рішення органів місцевого самоврядування. Квартира за адресою: [ADDRESS] , перебуває на балансі КВЕП «Подільськтеплокомуненерго», яке забезпечує тепловою енергією вказану квартиру, власником якої є відповідач. Проте, договору на постачання теплової енергії відповідач не укладав. Оплата за надані послуги відповідачем здійснювалась не у повному обсязі, у зв`язку із чим у період з 01.10.2014 року по 01.02.2019 року утворилась заборгованість в сумі 23243.18 грн. З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Комунального виробничого експлуатаційного підприємства «Подільськтеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 23243.18 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 04 березня 2019 року було відкрито провадження у справі та ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у встановлений судом в ухвалі строк, будучи повідомленою належним чином, відзив на позов не подала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" є виконавцем/виробником послуг з централізованого теплопостачання у житловому фонді м. Подільська з 2001 року, відповідно до рішення органів місцевого самоврядування. КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" надає послуги з теплопостачання в квартирі за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована відповідач [PERSON] Договору на постачання теплової енергії між КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" та відповідачем [PERSON] укладено не було. Таким чином, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що оплата за надані послуги відповідачем здійснювалась не у повному обсязі, у зв`язку із чим у період з 01.10.2014 року по 01.02.2019 року у [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 23243.18 грн. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 лютого 2019 року у справі №505/60/19, було відмовлено КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 20145,98 грн., оскільки з заяви про видачу судового наказу вбачався спір про право. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст. 13 Закону, в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 319, 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з встановленим ст.13 ЦПК України принципом диспозитивної цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексах випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3 ст. 12 та частиною 1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Звертаючись у суд з даним позовом, позивач зазначає, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , проживає в ній і користується послугами, що надаються позивачем. На підтвердження своїх доводів позивач надав лише довідку про те, що за [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . При цьому, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження тих обставин у зв`язку з чим, коли та на підставі яких документів було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для оплати комунальних послуг на ім`я відповідача, та того, що відповідач взагалі є власником/наймачем квартири, яка розташована за адресою:[ADDRESS] . Також позивачем по справі не надано суду жодного доказу на підтвердження тих обставин, що за адресою: [ADDRESS] , проживає саме відповідач по справі [PERSON] і заборгованість по оплаті комунальних послуг за вказаною адресою виникла саме з вини відповідача по справі. При таких обставинах, на думку суду, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог, позивачем не надано. За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, не вжив всіх необхідних заходів для оформлення договірних правовідносин з відповідачем. Ні факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, ні довідка про наявність заборгованості із зазначенням особового рахунку № [NUMBER] , не підтверджують факт наявності договірних правовідносин між сторонами та не дають можливість встановити наявність чи відсутність правовідносин між сторонами, правову природу, права та обов`язки, умови та підстави, що є необхідні для вирішення питання щодо притягнення до відповідальності за невиконання тих чи інших зобов`язань. За таких підстав, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed