Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

25 листопада 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати припиненою поруку, що виникла на підставі Договору поруки №166/15-10 від 28.07.2010 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON]; визнати припиненим вказаний Договір поруки. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.07.2010 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - Банк) та ТОВ «Авіто Дніпро» (далі - Позичальник) був укладений Договір про відкриття кредитної лінії за яким Позичальнику надано кредит у розмірі 40 500 000,00 грн. строком повернення до 13.06.2013 року зі сплатою 22% річних, комісії за управління та обслуговування кредитної лінії у розмірі 0,5% річних від ліміту кредитної лінії. З метою виконання зазначених зобов'язань, між [PERSON] (далі - Поручитель) та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір поруки №166/15-10 від 28.07.2010 року. Як зазначає позивач, з 01.01.2011 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» без отримання попереднього погодження з боку [PERSON] було збільшено на 1% річних розмір процентів за користування кредитом на підставі абз.2 п.3.12.1 Кредитного договору. Позичальник не виконав умов вказаного пункту договору та в зв'язку з невиконанням позичальником фінансових зобов'язань щодо погашення заборгованості, Банком на адресу Позичальника було направлено вимогу про усунення порушень. Після несплати коштів Банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. 30.12.2014 року Господарським судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про ліквідацію ТОВ «Авіто Дніпро», а 21.01.2015 року внесено запис про припинення ТОВ «Авіто Дніпро». Як зазначає позивач, порука припинилась виходячи з приписів ч.1 ст.599 ЦК України у зв'язку з погашенням заборгованості в ході ліквідаційної процедури; друга частина зобов'язань припинилась на підставі ч.1 ст.598 ЦК України та ч.6 ст.31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки вимоги не задоволені за недостатністю майна вважаються погашеними, а тому оскільки припинені зобов'язання за кредитним договором, припинилась також і порука. Крім того, порука припинилась на підставі статті 609 ЦК України, оскільки ліквідовано юридичну особу - позичальника. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог на тій підставі, що банком не підвищувалась відсоткова ставка, зобов'язання поруки на даний час не припинені. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представників сторін, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно з частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні, 28.07.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - Банк) та ТОВ «Авіто Дніпро» (далі - Позичальник) був укладений Кредитний договір №164/02-10 про відкриття відновлювальної кредитної лінії. За умовами вказаного договору Банк надав Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 40 500 000,00 грн. зі сплатою 22% річних строком користування до 13.06.2013 року. Сторони домовились та зазначили в п.3.12.1 Договору (з врахуванням змін від 30.09.2010 року), Позичальник зобов'язується до 30.11.2010 року забезпечити надходження грошових потоків та в подальшому проводити через рахунки в Банку власні кошти (забезпечувати надходження та залишки) в розмірі, пропорційному частині кредитів ПАТ «Промінвестбанк» у кредитному портфелі Позичальника. Контроль надходжень на рахунок Позичальника та розрахунок частки надходжень здійснюється (середньоарифметичне значення), починаючи з 01.12.2010 року та в подальшому щоквартально, на основі статистичної звітності Позичальника та банківських даних щодо надходжень, розрахованих згідно з методикою Банку, довідок з інших банків. В разі не переведення зазначених обсягів грошових потоків, процентна ставка за користування кредитом збільшується на 1 (один) процент річних з місяця, наступного за тим, в якому виявлене таке порушення. Зміна процентної ставки здійснюється без укладення додаткових договорів про внесення змін до цього Договору. За умовами п.3.8 Кредитного договору, забезпеченням кредиту є, зокрема, фінансова порука [PERSON] За умовами п.5.1 Кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов цього Договору зобов'язань винна сторона сплачує іншій стороні неустойку, передбачену цим Договором, а також відшкодовує збитки, понесені іншою стороною. Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились на визначені в ньому умови. 28.07.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] (далі - Поручитель) укладений договір поруки №166/15-10. За умовами вказаного договору Поручитель, який ознайомлений з умовами Кредитного договору та зобов'язується перед Кредитором відповідати за погашення боргу за Кредитним договором на засадах солідарного боржника - відповідно до умов цього Договору, у випадку невиконання та/або прострочення виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором по сплаті Кредитору заборгованості по кредиту в сумі 40 500 000,00 грн. строком повернення до 13.06.2013 року, процентів за користування кредитом, нарахованих із розрахунку 22% річних, комісійної винагороди за управління та обслуговування кредитної лінії у розмірі 0,5% річних; неустойки (штрафу, пені); збитків, завданих Кредиторові. Крім того, за умовами п.2.2 Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання або прострочення виконання Позичальником зобов'язань, що випливають із кредитного договору, Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й Позичальник, але в будь-якому випадку розмір відповідальності Поручителя не повинен перевищувати розмір забезпеченого зобов'язання. Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились на умови, визначені ним. З розрахунку заборгованості зі сплати ТОВ «Авіто Дніпро» за кредитним договором №164/02-10 від 28.01.2010 року станом на 01.06.2011 року вбачається, що до 01.01.2011 року нараховувались відсотки за користування коштами в розмірі 22% річних, а з 01.01.2011 року в розмірі 23% річних. Як зазначає позивач, Банком без його погодження було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом. Проте суд не може взяти до уваги посилання позивача, оскільки за умовами Кредитного договору вказане в п.3.12.1 збільшення відсоткової ставки є відповідальністю за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором. Крім того, вказане збільшення відсоткової ставки було передбачено за умовами Кредитного договору з якими ознайомлений позивач, як поручитель, будь-які зміни в частині збільшення відсоткової ставки до Кредитного договору не вносились. Позичав в позовній заяві посилається на постанови Верховного Суду України від 18.06.2012 року у справі №6-73цс12, від 23.12.2014 року у справі №3-196гс14, від 22.10.2014 року у справі №6-101 цс14, від 10.09.2014 року у справі №6-70цс14; від 25.09.2013 року у справі №6-97цс13, від 18.06.2012 року у справі №6-73цс12, від 05.06.2013 року у справі №6-43цс13, від 10.10.2012 року у справі №6-112цс12, від 21.05.2012 року у справі №6-88цс11, від 21.05.2012 року у справі №6-69цс11, від 19.12.2011 року у справі №6-67цс11, але оскільки розмір відсоткової ставки не був збільшений, додаткові угоди не підписувались, вказане позивачем збільшення погоджене поручителем, тому суд не може погодитись із застосуванням до спірних правовідносин зазначених постанов. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2014 року у справі №38/5005/13184/2011 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Техноарт" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІТО ДНІПРО" про визнання банкрутом затверджено ліквідаційний баланс, звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІТО ДНІПРО", ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІТО ДНІПРО", м. Дніпропетровськ, Жовтневий район, вул. Т. Шевченка, буд. 10, офіс 229 (ЄДРПОУ 34229576). Як зазначено в ухвалі суду, згідно п.6 ст.31 Закону, вважаються погашеними вимоги, зокрема ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ "Промінвестбанк в м. Дніпропетровськ" на суму 60 218 325,72 грн. Відповідно до п.6 ст. 31 Закону, вимоги не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними в тому числі і вимоги по яких були відкриті виконавчі провадження. Крім того ухвалою суду встановлено, що 18.12.14 року з рахунку боржника перераховані грошові кошти в розмірі 634 351,36 грн. на рахунок ПАТ "Промінвестбанк" з метою погашення кредиторських вимог останнього. В той же час в ухвалі зазначено, що загальна сума вимог не задоволених за недостатністю майна становить - 297 833 387,34 грн. Як встановлено в судовому засіданні, 21.01.2015 року реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області вчинила запис №12241170024053225 про припинення ТОВ «Авіто Дніпро». Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.2012 року у справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до [PERSON], третя особа - ТОВ «Авіто Дніпро» про стягнення заборгованості за договором поруки, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором №164/02-10 від 28.07.2010 року у розмірі 38 023 775,47 грн. Рішення суду набрало законної сили та 19.09.2012 року був виданий виконавчий лист. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.2012 року на даний час оскаржується та справа знаходиться на розгляді в апеляційному суді Дніпропетровської області. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 року зупинено апеляційне провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до [PERSON], третя особа - ТОВ «Авіто Дніпро» про стягнення заборгованості за договором поруки. Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.2012 року установлено порушення зобов'язання боржником ТОВ "Авіто Дніпро" та стягнуто заборгованість з поручителя. Згідно із частиною п'ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду. За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки. Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника. Отже, оскільки право на стягнення з поручителя заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя) було реалізоване кредитором до ліквідації боржника, то ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов'язання поручителя. Вказана правова позиція висвітлена Верховним Судом України у постанові від 25 листопада 2015 року у справі №6-172цс15, яка є обов'язковою для застосування судами. Позивач в позовній заяві посилається на постанови Верховного Суду України від 11.09.2013 року у справі №6-52цс13 і від 07.11.2012 року у справі №6-129цс12, які є обов'язковими для застосування судами, проте суд не приймає їх до уваги, оскільки Банк скористався своїм правом та до ліквідації боржника було стягнуто заборгованість за кредитним договором. Позивач в позовній заяві посилається на ч.1 ст.599 ЦК України, ч.1 ст.598 ЦК України та ч.6 ст.31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» як на підставу припинення зобов'язань ТОВ «Авіто Дніпро» за кредитним договором. Представник послався в позовній заяві на положення ч.6 ст.31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якою визначено, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними. Проте суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача як на підставу припинення зобов'язання за кредитним договором, оскільки дана стаття стосується процедури визнання банкрутом боржника та ніяким чином не може вплинути на припинення зобов'язань позивача, які виникли на підставі рішення суду. Крім того, суд не може взяти до уваги посилання позивача на висновок №4761/4762-11 судово-економічної експертизи по цивільній справі №2-3923/11, оскільки в даному провадженні не вирішується питання по стягнення заборгованості і вірності її нарахування. Отже, оскільки в судовому засіданні не встановлено підстав для припинення поруки, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позивачем вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed