Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

В січні 2020 року позивачка (в інтересах якої діє [PERSON] ) звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 липня 2019 року о 18 годині 20 хвилин біля будинку [ADDRESS] [PERSON] вигулювала собаку породи "німецька вівчарка" без намордника, внаслідок чого собака вкусила малолітню [PERSON] за ліву руку, заподіявши шкоду її здоров`ю. Після заподіяння шкоди малолітній [PERSON] її батьки звернулись до травмпункту Бородянської лікарні для надання їй медичної допомоги. Там її оглянув лікар - травматолог, який рекомендував протимікробну та знеболюючу терапію. Відповідно до довідки №3071 від 26 липня 2019 року [PERSON] поступила до травмпункту КНП БРР "Бородянська ЦРЛ" з діагнозом: "осаднення шкіри в/з лівого передпліччя, підшкірна гематома лівого передпліччя, рана - укушена". Крім цього малолітня позивачка обстежена невропатологом на предмет заїкання після події з собакою, страху до інших собак, постійного нічного збудження. Для відновлення її психічного стану лікарем рекомендований медичний препарат нообут. Постановою судді Бородянського районного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року, яка постановою судді Київського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року залишена без змін, у справі про адміністративне правопорушення №939/2111/19 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП і застосоване до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень, з конфіскацією собаки породи "німецька вівчарка". Оскільки належного контролю з боку відповідачки, яка утримувала тварину без намордника за діями собаки не було, що спричинило шкоду здоров`ю позивачки, просила стягнути з відповідачки 427,08 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди та понесенні судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала відзив на позов (а.с.39), відповідно до якого проти позову заперечувала мотивуючи тим, що представник позивача 26 липня 2019 року приховав, що він не міг бути законним представником позивачки, також він приховав наявність кримінального провадження відносно нього, також він приховав від суду "факт целенаправленного не обращения на получение направления для проведения судебно медицинской экспертизы по телесным повреждениям якобы причиненным несовершеннолетней [PERSON] факта 26.07.2019г., что доказывает искусственность создания "якобы укуса" - из корысти "законными представителями" данной н/летней." Вислухавши пояснення представника позивачки, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №939/2111/19, матеріали кримінального провадження №12019110120000763, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що постановою судді Бородянського районного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року [PERSON] визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень, з конфіскацією собаки породи "німецька вівчарка", за те, що вона 26 липня 2019 року, о 18 годині 20 хвилин, біля будинку [ADDRESS] вигулювала собаку породи "німецька вівчарка" без намордника, внаслідок чого собака вкусила малолітню [PERSON] за ліву руку, заподіявши шкоду її здоров`ю, що підтверджується копіями постанови судді Бородянського районного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року, свідоцтва про народження [PERSON] , витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису змін, доповнень, ветеринарного паспорта (а.с.6-7, 22-24,18). Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року постанова судді Бородянського районного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року залишена без змін, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с.8-11). Витрати на лікування малолітньої позивачки внаслідок неправомірних дій відповідачки склали 427,08 гривень, що підтверджується копіями фіскальних та товарного чеків (а.с.15-16). Відповідно до ч.5, 6, 8 статті 9 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин. Відповідно до ст.22 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана, в тому числі, забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання. Відповідно до ст.12 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2002 року, №944 затверджено Порядок і правила проведення обов`язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам. Відповідно до додатку 1 вказаного Порядку собака породи "вівчарка німецька" відноситься до порід собак, відповідальність власників яких підлягає обов`язковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки шкода заподіяна позивачці внаслідок неправомірних дій відповідачки не відшкодована, то суд вважає за необхідне стягнути з неї витрати, понесені на лікування в розмірі 427,08 грн. Відповідно до ч.1-3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Оскільки внаслідок протиправних дій відповідачки малолітня позивачка крім фізичного болю тяжко перенесла вказаний стрес, зазнала душевних страждань та страху, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки 5000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди. При цьому посилання відповідачки та її представника на те, що відсутні докази заподіяння шкоди за тих обставин на які посилається позивачка, судом до уваги не приймаються, оскільки вони спростовуються вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності. Також не змінюють висновок суду і посилання на наявність кримінального провадження відносно представника позивачки та внесення змін 08 серпня 2019 року до актового запису про народження позивачки. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до договору про надання правової допомоги №42 від 13 вересня 2019 року та додаткової угоди №1 від 27 грудня 2019 року до договору, квитанцій адвоката від 27 грудня 2019 року та 17 березня 2020 року за юридичні послуги позивачем сплачено 2200 гривень. Також сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. Отже відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 2968,40 гривень.

Outcome: approved