Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, посилаючись на наступне. 13.10.2006року [PERSON] уклав з АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк" кредитний договір №11057185000. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 11057185000 від 13.10.2006 Відповідач 1, Відповідач 2 та Банк, уклали Іпотечний договір № 25727 від 13.10.2006 (надалі Іпотечний договір). Відповідно до умов Іпотечного договору в іпотеку було передано нерухоме майно - чотирикімнатна квартира, загальною площею-140,10 кв.м., житловою площею -75,10 кв.м., що належить Іпотекодавцю на праві власності (надалі-Предмет іпотеки) та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Місто Київ, 13 жовтня 2006 року цей договір посвідчено, Шевельовою В.М.. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, (предмет іпотеки), що є. власністю Відповідача (далі - Предмет іпотеки). Предмет іпотеки знаходиться за адресою [ADDRESS]. 13.02.2012 Банк відступив ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» (далі - Позивач), відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до Відповідача за зобов'язаннями по кредитному договору № 11057185000 від 13.10.2006 року та Іпотечним договором № 25727 від 13.10.2006. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав. В порушення умов Кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526. 1054 ЦК України, Позичальник свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.12.2013 р. заборгованість за Кредитним договором № 11057185000 становить 47499,22 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 615162,40 гривень, а саме: заборгованість по основній сумі кредиту -31736,33 USD, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.10.2014 р. року складає - 411017,21 грн.; заборгованість за процентами - 15762,89 USD, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.10.2014року складає - 204145,19 грн.; заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. 18.06.2015року ТОВ "Кей-Колект" надав суду уточнення позовних вимог, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11057185000 від 13/10/2006 року, яка складає 47499,22 USD, з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим Національним банком України на 21.06.2016 року, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання ТОВ «Кей-Колект» права власності на чотирикімнатну квартиру, загальною площею-140,10 кв.м., житловою площею -75.10 кв.м., що належить [PERSON] на праві власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнати за ТОВ «Кей-Колект» право власності за адресою: [ADDRESS]. Припинити право власності [PERSON] на квартиру, за адресою: [ADDRESS]. Вирішити питання прор виселення всіх мешканців з вказаної квартири. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект» 3 654 гривні 00 коп. судового збору. В свою чергу, [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до АКБ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Колект», [PERSON] про визнання договору недійсним, в якому просить визнати недійсним договір іпотеки №25727 від 13.10.2006року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шевельовою В.М., укладений між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON], посилаючись на те, що вона не надавала своєї згоди на укладання договору іпотеки, про існування данного договору не знала, й дізналась лише в ході судового засідання в суді. Вважає, що майно що є у спільній власності може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. В судовому засіданні представник позивача - ТОВ «Кей-Колект» підтримав свій позов про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, просив задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник відповідача (позивача по зустрічному позову) просив відмовити ТОВ «Кей-Колект» в задоволенні позову, зустрічний позов задовольнити. Представник відповідача по зустрічному позову АКІБ "УкрСиббанк" будучи неодноразово належним чином повідомлений в судове засідання не з'явився. Судом встановлено: 13.10.2006року [PERSON] уклав з АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк" кредитний договір №11057185000. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 11057185000 від 13.10.2006 Відповідач та Банк, уклали Іпотечний договір № 25727 від 13.10.2006. Відповідно до умов Іпотечного договору в іпотеку було передано нерухоме майно - чотирикімнатна квартира, загальною площею-140,10 кв.м., житловою площею -75,10 кв.м., що належить Іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Місто Київ, 13 жовтня 2006 року цей договір посвідчено, Шевельовою В.М.. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, (предмет іпотеки), що є. власністю Відповідача (далі - Предмет іпотеки). 13.02.2012 Банк відступив ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до Відповідача за зобов'язаннями по кредитному договору № 11057185000 від 13.10.2006 року та Іпотечним договором № 25727 від 13.10.2006. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав. В порушення умов Кредитного договору, Позичальник свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.12.2013 р. заборгованість за Кредитним договором № 11057185000 становить 47499,22 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 615162,40 гривень, а саме: заборгованість по основній сумі кредиту -31736,33 USD, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.10.2014 р. року складає - 411017,21 грн.; заборгованість за процентами - 15762,89 USD, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.10.2014року складає - 204145,19 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦПК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч.3 ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до висновку про вартість майна, яка була надана ТОВ «Інститут оціночних експертиз і права» станом на 23.12.2015 року, вартість квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 1 034 460,00 грн., що еквівалентно 40 769 доларів США. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавецм обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання-звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п.п. 4.1-4.6 договору іпотеки нерухомого майна у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань основного договору, що обумовлює основне зобов'язання, іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про іпотеку" якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотеко держателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотеко держатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотеко держатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцяти денного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки,вправі письмово повідомити іпотеко держателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дні отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлення надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотеко держателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцяти денного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету ії прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотеко держатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій інший особі на власний розсуд. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотеко держателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, що передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотеко держателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю. Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотеко держателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов'язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. З таких обставин позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання ТОВ «Кей-Колект» права власності на квартиру та припинення права власності [PERSON] на квартиру є законними та обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до статті 109 ЖК України Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Відповідно до статті 40 Закону України "Про іпотеку" Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Вимога позивача, що «При вирішенні звернення стягнення на предмет іпотеки, прийняти рішення про виселення всіх мешканців, що проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS]» є неконкретною, а тому не може бути задоволена. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд не бере до уваги твердження, що міститься в зустрічному позові про те, що [PERSON] не надавала своєї згоди на укладання договору іпотеки, про існування данного договору не знала, й дізналась лише в ході судового засідання в суді оскільки данне твердження не доводиться жодними доказами про перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі. За таких обставин суд вважає необхідним в задоволенні зустрічного позову відмовити. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України

Outcome: partial