Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про зобов`язання вчинити дії - виділити земельну ділянку. В обгрунтування позову зазначила, що рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04 травня 2017 року за нею в порядку спадкування, визнано право на земельну частку (пай) у розмірі 7,71 га земель державного резервного фонду на території Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . У липні 2017 року вона звернулась з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відведення їй земельної ділянки у власність загальною площею 7,71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та території Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Листом від 01 серпня 2017 року відповідач відмовив у виділенні земельної ділянки, тому просить суд зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області виділити земельну ділянку у розмірі 7,71 га із земель резервного фонду державної власності на території Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. \~ \~ \~ \~На виконання вимог п.2 ч.3\~ст.265 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -ЦПК України) суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 16.11.2018 відкрито провадження по справі розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 06.12.2018 витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області інформацію щодо наявності на території Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області вільних земельних ділянок в частинні ріллі, які належали КДСП імені Степове. Ухвалою суду від 12.03.2019 залучено до участі у справі в якості співідповідача Полтавську сільську раду Компаніївського району Кіровоградської області. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви просять задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився. Подав відзив на позов, згідно якого позов [PERSON] не визнає з тих підстав, що Головне управління не є належним відповідачем по справі, а належним відповідачем по даній справі є районна державна адміністрація та сільська рада. Відповідач не є належним відповідачем по справі оскільки не є суб`єктом, що має повноваження щодо передання земельних ділянок в порядку визначеному Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток паїв» від 05.06.2003. Просили відмовити в задоволенні позову та розглянути справу у відсутність їх представника.(а.с.24-27,51). Представник відповідача Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області Іванова Т.С., в наданій до суду письмовій інформації зазначила, що Полтавська сільська рада не має повноважень щодо розпорядження землями колективної власності сільськогосподарського призначення посилаючись на Закон України який набрав чинності 01.01.2019 «Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні». (а.с.89) Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши та вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За положеннями ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2\~ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2017 за [PERSON] в порядку спадкування , визнано право на земельну частку (пай) у розмірі 7,71 га умовних кадастрових гектарів земель державного резервного фонду на території Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, спадщина яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . Рішення суду набрало законної сили.(а.с.11-16). У липні 2017 року [PERSON] звернулась з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Листом від 01 серпня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовило [PERSON] у розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 7,71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та території Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, обгрунтовуючи тим, що заява не відповідає вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, а саме відсутні графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, що унеможливлює визначення місця розташування земельної ділянки та належність її до адміністративно територіальної одиниці.(а.с.8) З наданої до суду інформації Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 19.12.2018 вбачається, що станом на 18 грудня 2018 року на території Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області земельні ділянки в частині ріллі, які належали КДСП «Степове» відсутні.(а.с.35) Наказом від 25.01.2013 № 40 Міністерство аграрної політики України затвердило зміни до Положення про Головні управління Держземагенства в областях, згідно з пунктом 4.32 якого Головні управління Держземагенства в областях наділені повноваженнями передавати відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах областей. Відповідно до пунктів 2 та 5 частини першої постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру , у Кіровоградській області; реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 № 294-р Питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру функції та повноваження Державного агентства земельних ресурсів у зв`язку з розформуванням покладено на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. З вищезазначеного вбачається, що законодавцем змінено компетенцію органів щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення та передано такі функції Держгеокадастру України замість державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. З огляду на викладене належним суб`єктом, який наділений правом розпорядження державними землями сільськогосподарського призначення та відповідачем у справі на час вирішення даного спору, є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Крім того, з 01.01.2019 набрав чинності Закон України «Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», відповідно до якого землі колективної власності ліквідованих колективних сільськогосподарських підприємств переходять до комунальної власності. Однак на час винесення рішення землі Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області по акту територіальній громаді Полтавській сільській раді не передавались. Як вбачається, з наданої до суду інформації Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області від 09.04.2019, що у 1992 році на території Полтавської сільської ради колгосп «Комуніст» реорганізовано в колективно-дольове сільськогосподарське підприємство «Степове» (КДСП «Степове»), а отже колишній колгосп «Комуніст» було ліквідовано шляхом реорганізації, дана інформація підтверджується і довідкою Компаніївської райдержадміністрації від 01.03.2019. Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2017 за [PERSON] в порядку спадкування, визнано право на земельну частку (пай) у розмірі 7,71 га умовних кадастрових гектарів земель державного резервного фонду на території Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, рішення суду набрало законної сили 15.05.2017. Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Аналізуючи надані суду документи суд погоджується з позицією позивача, що право особи на власність не може ставитись в залежність від визначення законодавчого органу, який повинен забезпечити реалізацію цього права. Пунктом 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~року N\~7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» передбачено, що при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента\~України від\~8\~серпня 1995\~року N\~720/95\~"Про\~порядок паювання\~земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є, зокрема орган, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі. Отже, оскільки на території Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області можливо надання [PERSON] земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель резервного фонду за межами населеного пункту, цими землями розпоряджається Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, відповідно саме цей орган має вирішувати питання, зокрема про виділення паю в натурі. Слід також зазначити, що рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Кривенький проти України" (заява N 43768/07), яке 16 травня 2017 року набуло статусу остаточного визнано порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу, якщо заявника було позбавлено земельної ділянки без надання відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування. Європейський суд дійшов висновку, що на заявника був покладений непропорційний тягар у зв`язку з позбавленням права на землю та констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції. З огляду на вищезазначене, позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved