Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №VPr-76335 від 24.09.2017, що укладений між ПАТ «КРЕДОБАНК» та відповідачем, в розмірі 173200,48 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 113710,09 грн.; пені -41980,59 грн., інфляційних збитків - 11257,30 грн., трьох процентів річних за користування грошовими коштами - 6252,50 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, а також виконання інших зобов`язань у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. 20.06.2019 між АТ «КРЕДОБАНК» та ним було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №VPr-76335 від 24.09.2017. Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 24.06.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 02.08.2021 на адресу суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16.09.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК». 25.10.2021 на адресу суду надійшов відзив на позов, за підписом представника відповідача [PERSON] , у якому відповідач позовні вимоги не визнала у повному обсязі просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на ті обставини, що позивач не має права звернення до суду з цим позовом; сам договір є нікчемним; банк не мав права підписувати такий договір з позивачем, оскільки сторонами кредитного договору це не обумовлювалось; позивач не має права на стягнення коштів ні в цілому ні в частинах, про які він зазначив у позові з причин, перелічених вище; просила застосувати строк позовної давності до заявлених вимог. 09.11.2021 на адресу суду надійшла заява від представника позивача, у якій позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача Шурова М.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позов; просив застосувати строк позовної давності до заявлених вимог та відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ «КРЕДОБАНК» повторно в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до переконання, що заявлений позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.09.2017 між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №VPr-76335 від 25.09.2017 (надалі - кредитний договір), за яким банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором. Умови надання кредиту: сума кредиту становить - 100000,00 грн., кредит видається строком на 60 місяців, терміном до 23.09.2022, реальна річна процентна ставка -48,18 % річних. Позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток №1 до кредитного договору) (а.с.6-8). За умовами п. 6.9 кредитного договору, банк у випадках, передбачених п. 3.3. кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Пункт 7.1 кредитного договору передбачає, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% (відсотків) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. 20.06.2019 між АТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу №06/19-2 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, у відповідності до умов якого АТ «КРЕДОБАНК» відступає ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуває (приймає у власність) від АТ «КРЕДОБАНК» права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (надає фінансування) АТ «Кредобанк (а.с.13-17). Згідно з витягом з додатку №1 до Договору факторингу №06/19-2 із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами від 20.06.2019 АТ «КРЕДОБАНК» передало ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право грошової вимоги відносно [PERSON] за кредитним договором №VPr-76335 від 24.09.2017 на загальну суму 113710,09 грн. (а.с.18). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. У позовній заяві ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №VPr-76335 від 24.09.2017, право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі договору факторингу №06/19-2 від 20.06.2019. Позивачем у порушення вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України не доведено, що між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір від 24.09.2017 та на яких умовах, не надано належних та допустимих доказів у частині наявності заборгованості за договором станом на 20.06.2019 у розмірі 113 710, 09 грн. До позовної заяви не додано первісних документів обліку заборгованості за кредитним договором від 24.09.2017 укладеного між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] . Матеріали позовної заяви не містять розрахунку заборгованості, зокрема із наданих та досліджених у судовому засіданні документів не можливо встановити за який період виникла заборгованість, станом на яку дату та як здійснювалося нарахування основного боргу та відсотків за користування кредитом. У позовній заяві лише міститься розрахунок пені, 3% річних та інфляційних збитків, що є похідними нарахуваннями від основної заборгованості. Ухвалою суду від 16.11.2021 з метою повного, всебічного розгляду справи було витребувано у ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та АТ "КРЕДОБАНК" додаткові докази по справі, зокрема розрахунок заборгованості за кредитним договором із зазначенням інформації за який період виникла заборгованість та період нарахування відсотків за договором. На виконання ухвали суду від 16.11.2021, позивачем до матеріалів справи була надана відповідь АТ "КРЕДОБАНК" про те, що зазначена інформація на може бути надана через її відсутність у Банку ( а.с. 138). Суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи на підставі доказів, що знаходяться у матеріалах справи, відповідно до положень ч. 10 ст. 84 ЦПК України. До матеріалів позовної заяви було додано копію кредитного договору №VPr-76335 від 25.09.2017 укладеного між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] , проте вимоги за зазначеним договором позивачем не заявлялися. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зі змісту кредитного договору від 25.09.2017 (який наявний у матеріалах справи) Відповідач [PERSON] взяла на себе зобов`язання повертати кредитні кошти частинами в строк до 23.09.2022. Відповідно до п. 6.9 кредитного договору Банк, у випадках передбачених п.3.3 кредитного Договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. Матеріали справи не містять доказів того, що Банк звертався до боржника [PERSON] з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, інформації про те, станом на яке число виникла зазначена заборгованість, її розрахунку. Відповідно до ч.2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно із ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали позовної заяви не містять жодних доказів того, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» після укладення договору факторингу №06/19-2 від 20.06.2019 повідомляли боржника про заміну кредитора у зобов`язанні. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач в позові, як на підставу для його задоволення, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed