Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Представник [PERSON] -адвокат Якименко О.О. звернувся до суду з позовом до Національної академії аграрних наук України та Державного підприємства «Дослідне господарство «Артеміда» Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України про примусове виконання обов`язку в натурі. В обгрунтування позову зазначив, що 23 жовтня 2020 року позивачем, разом з іншими заявниками, направлено заяву від 19 жовтня 2020 року президенту Національної академії аграрних наук України Я.М.Гадзало та її копію для державного підприємства «Дослідне господарство «Артеміда». Дане звернення отримано відповідачами 26 жовтня 2020 року. Позивач-член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства "Артеміда", майно якого передано до Інституту цукрових буряків Української академії аграрних наук, який створив на базі цього майна Державне підприємство «Дослідне господарство «Артеміда» Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, засновником якого є тепер Національна академія аграрних наук України. Проте за позивачем залишилося право на майновий пай (частину майна пайового фонду) та на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства "Артеміда". Тому позивач, разом з іншими особами, звернувся з заявою до відповідачів про наступне: надати обгрунтовану відповідь щодо заволодіння Інститутом цукрових буряків Української академії аграрних наук колективним майном, в тому числі майном пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства "Артеміда"; надати відомості про перелік та вартість майна, яке було отримано Інститутом цукрових буряків Української академії аграрних наук від колективного сільськогосподарського підприємства "Артеміда"; надати відомості про перелік та вартість майна пайового фонду колишнього колективного сільськогосподарського підприємства "Артеміда", яке знаходиться на балансі Державного підприємства «Дослідне господарство «Артеміда»; вжити невідкладні заходи до поновлення прав власності на майно пайового фонду колишнього колективного сільськогосподарського підприємства "Артеміда" та прав на отримання земельних часток (паїв). Однак, в порушення Закону України «Про звернення громадян», відповідачі ухилилися від об`єктивного та повного розгляду заяви, у зв`язку з цим позивач вимушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав. 22.03.2021 року на адресу суду за вх.2828/21 надійшла заява представника Національної академії аграрних наук України-адвоката Столяр О.П. про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України в зв`язку з відсутністю предмета спору. В обґрунтування заяви адвокат Столяр О.П. зазначила, що НААН було надано відповідь на звернення позивача на підтвердження чого надала лист адресований адвокату Якименко О.О. №10.3-03/331/1 від 04.12.2020 року, наказ Української академій аграрних наук №181 від 30.12.1994 року «Про створення дослідного господарства «Атреміда» Інституту цукрових буряків», виписку із протоколу засідання загальних зборів колгоспників КСП «Артеміда» від 24.12.1994 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] -адвокат Якименко О.О. не з`явився, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить вирішити питання судових витрат. Крім того, на адресу суду надійшло пояснення представника позивача-адвоката Якименко О.О. на заяву про закриття провадження у справі, згідно якого просить відхилити заяву про закриття провадження у справі та розглянути спір по суті. Представник Національної академії аграрних наук України в судове засідання не з`явився. Представник Державного підприємства «Дослідне господарство «Артеміда» Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України в судове засідання також не з`явився, надавши суду клопотання за підписом директора Дмитренка П.І. про розгляд справи по суті за відсутності представника відповідача, при вирішенні даного спору покладається на думку суду. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 жовтня 2020 року позивачем [PERSON] , разом з іншими заявниками, в особі представника-адвоката Якименко О.О., направлено заяву від 19 жовтня 2020 року президенту Національної академії аграрних наук України Я.М.Гадзало та її копію для державного підприємства «Дослідне господарство «Артеміда». Дане звернення отримано відповідачами 26 жовтня 2020 року, що підтверджується довідкою Укрпошти від 23.11.2020 року та поштовою квитанцією від 23.10.2020 року. Частиною першою та другою статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч.3 ст.62 ЦПУ України». Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги, довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Таким чином адвокат Столяр О.П. має повноваження на ведення справи. Відповідно до ст.5 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. За приписами ст.20 Закону України «Про інформацію» за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з Обмеженим доступом. Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненням громадян слід розуміти викладені в письмовій формі або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Статтею 5 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення адресуються, в тому числі, підприємствам, установам та організаціям, незалежно від форм власності, а у зверненні повинно бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, та викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги, а письмове звернення повинно бути підписано заявником із зазначенням дати. Згідно з ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі (ст.60 ЦПК України). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки (абз.3 ст.15 Закону України «Про звернення громадян»). Як на підставу заяви щодо відсутності предмету спору адвокат Столяр О.П. посилається на те, що НААН було надано відповідь на звернення позивача на підтвердження чого надала лист адресований адвокату Якименко О.О. №10.3-03/331/1 від 04.12.2020 року, наказ Української Академій Аграрних Наук №181 від 30.12.1994 року «Про створення дослідного господарства «Атреміда» Інституту цукрових буряків», Виписку із протоколу засідання загальних зборів колгоспників КСП «Артеміда» від 24.12.1994 року. Проте, представником відповідача-адвокатом Столяр О.П. не було належними та допустимими доказами підтверджено суду відправлення зазначеної відповіді представнику позивача на його заяву від 23.10.2020 року, а саме не надано реєстру відправки листа рекомендованим повідомленням або відповідної квитанції. За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви представника Національної академії аграрних наук України- адвоката Столяр О.П. про закриття провадження у справі та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Матеріалами справи встановлено, що представником позивача заявлено клопотання про відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу було надано:ордер серія ВН №147696 від 27.01.2020 року, Свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю №185; квитанцію №б/н від 28.11.2020 року, довідку щодо опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 18.01.2020 року. Згідно детального опису робіт, адвокатом Якименко О.О. була надана наступна правнича допомога: збирання доказів-5 годин; складання позовної заяви-5 годин; правові консультації щодо розгляду справи-5 годин; складання заяв -5годин. При цьому, представником позивача надано докази саме фактичного понесення витрат на правничу допомогу в розмір 10000 грн згідно квитанції №б/н від 28.11.2020 року. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі і під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обгрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2010, № 33210/07 і 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, № 37246/04). Виходячи з наведеного, а також враховуючи той факт, що відповідачами не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, витрати позивача на професійну правничу допомогу підтвердженні доказами, зокрема відповідною квитанцією, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved