Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.12.2003 року, зареєстрованого Універсальною товарною біржею "Нерухомість", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 6 від 18.12.2003 року та визнання за ними права власності на квартиру [ADDRESS]. Ухвалою суду від 17.02.2014 року в якості співвідповідача було залучено [PERSON] В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] повністю підтримали свої позовні вимоги. [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що 18.12.2003 року між ними та членом біржі [PERSON], який діяв від імені [PERSON] за дорученням № 2988 від 16.12.2003 року був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 6, відповідно до якого вони придбали у власність, а [PERSON] продала трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 87 від 23 жовтня 1998 року. Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 6 від 18.12.2003 року був зареєстрований Універсальною товарною біржею "Нерухомість", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 6 від 18.12.2003 року. Після укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, 12.01.2004 року вони зареєстрували своє право власності на придбану за договором квартиру в Державному комунальному підприємстві "БТІ м. Южноукраїнська". На даний час в них виникла необхідність реалізувати своє право власності щодо отриманої за договором квартири, але оскільки договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений, зробити цього не можуть. Обидві сторони договору повністю виконали всі його умови. Тому, просять суд, визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.12.2003 року, зареєстрований Універсальною товарною біржею "Нерухомість", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 6 та визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя". Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих позивачами доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.12.2003 року, між членом біржі [PERSON], який діяв від імені [PERSON] за дорученням № 2988 від 16.12.2003 року та членами біржі [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], зареєстрований Універсальною товарною біржею "Нерухомість", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 6 від 18.12.2003 року. Вищевказана квартира 12.01.2004 року зареєстрована в КП "БТІ м. Южноукраїнська Миколаївської області". Пунктом 1 розділу Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, передбачено, що він набирає чинності з 1 січня 2004 року. До цивільних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми ЦК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, до спірних правовідносин необхідно застосувати норми ЦК УРСР, оскільки договір купівлі-продажу квартири був укладений до 01 січня 2004 року. Статтею 227 Цивільного кодексу УРСР редакції 1963 року, що був чинним на час укладення вказаного спірного договору, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України). Незважаючи на обов'язковість нотаріальної форми договору купівлі-продажу житла, в якому хоча б однією з сторін є громадянин, законодавство допускає можливість визнання угоди, яка хоча й укладена з порушенням нотаріальної форми, але вважається дійсною. Так, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом встановлено, що сторони договору обумовили всі його суттєві умови та повністю виконали взяті на себе зобов'язання, придбане майно під арештом не перебуває, заборон на його відчуження немає, можливість належного посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи втрачена, тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між членом біржі [PERSON], який діяв від імені [PERSON] за дорученням № 2988 від 16.12.2003 року та членами біржі [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого Універсальною товарною біржею "Нерухомість", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 6 від 18.12.2003 року та визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] підлягають задоволенню.

Outcome: approved