Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

В січні 2014 року представник органу опіки та піклування виконавчий комітет Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області у межах наданих ст.ст.17, 165 СК України повноважень звернулась в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] до суду із вказаним позовом. Вказувала, що матір малолітньої [PERSON], [PERSON] [INFO], зареєстрована в [ADDRESS]. Згідно характеристики депутата Миколаївської селищної ради за час проживання зарекомендували себе серед односельців не з кращої сторони. У дорослих членів сім'ї постійного місця роботи немає, проживають на випадкові заробітки. Зловживають спиртними напоями, а потім влаштовують між собою сварки, бійку. [PERSON] (бабуся дитини) теж не працює, зловживає спиртними напоями, серед мешканців характеризуються не з кращої сторони. З вересня 2013 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Широківському центрі зайнятості. З вересня місяця 2012 року сім'я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом, як така що опинилася в складних життєвих обставинах. З лютого місяця 2013 року сім'я перебуває на обліку, як така, де батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. З 16 липня 2013 року по теперішній час малолітня [PERSON] знаходиться в Апостолівському центрі соціально-психологічної реабілітації для дітей «Надія». За час перебування дитини в дитячому закладі, мати не відвідала її жодного разу, не цікавилась її здоров'ям та життям, матеріальної допомоги не надавала. Мати [PERSON] не створила всіх необхідних належних умов для нормального проживання та утримання малолітньої дитини, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом. У житловому будинку де проживає сім'я відключена електроенергія за борги, постійно брудно, завжди розкидані речі, у дитини відсутні - іграшки, дитячі книжки, немає куточка для нормального їй відпочинку. Одяг та предмети першої необхідності не відповідають санітарним нормам - брудні. Засоби гігієни відсутні. Отже, згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ради опіки і піклування при Миколаївській селищній раді [PERSON] вважається такою, що ухиляється від обов'язку по вихованню своїх дітей, не проявляє батьківської турботи по відношенню до них. Таким чином мати свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання своєї дитини. З [PERSON] неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо зловживання спиртними напоями і стосовно належного виховання та утримання малолітньої дитини, її умов проживання, всебічного розвитку дитини, способу їх життя та поведінки але все марно. Надавалися роз'яснення про необхідність у відновленні електроенергії в будинок, а при цьому повинні сплатити борг за спожиту електроенергію та вартість за її підключення. [PERSON] свідомо не бажає стати на шлях виправлення, а продовжує вести аморальний спосіб життя, вона злісно ухиляється від виконання своїх прямих батьківських обов'язків, щодо участі у вихованні та розвитку своєї малолітньої дитини, а також належному її матеріальному утриманні у відповідних умовах для проживання. Не намагається створити для дитини відповідних умов для проживання, вживає алкогольні напої. Вказані обставини, на думку позивача, доводять факт ухилення відповідачки від виконання без поважних на те причин своїх батьківських обов'язків, а тому посилаючись на вимоги ч. 2 ст.164 СК України, просять позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та стягнути з неї на користь Апостолівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Надія" аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні представник позивача, Лисак Л.І., яка діє на підставі довіреності а.с. 54 заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Віповідачка [PERSON] позов не визнає, суду пояснила, що електроенергія в будинку вже є, будинок відремонтовано, просила суд не позбавляти її батьківських прав відносно її доньки [PERSON]. Зазначила, що хоче спілкуватися з дитиною та буде її підтримувати матеріально. Третя особа [PERSON] не підтримала позов та пояснила суду, що вона бабуся [PERSON], дитина завжди була охайна, доглянута, вона заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON]. Представник третьої особи служби у справах дітей Широківської районної державної адміністрації Широківського району Дніпропетровської області Ізьянова О.О., яка діє на підставі довіреності а.с. 57, у судовому засіданні вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Третя особа Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей "Надія", надали заяву про розгляд справи в відсутність їх представника , позов підтримують а.с. 52. Прокурор в судовому засідання пояснив, що зважаючи на обставини справи вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідачки щодо неповнолітньої дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON], [INFO] батько дитини записаний згідно ч. 1 ст.. 135 СК України (а.с.6-7). Відповідно до вимог ст.150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов'язками батьків. Згідно з вимогами ч. 2 ст.164 СК України у разі ухилення батьків від виконання обов'язків по вихованню дитини, вони можуть бути позбавлені батьківських прав. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" надано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У разі вирішення питання про позбавлення батьківських прав суд виходить з наявності доказів, що свідчать про ухилення від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дітей, у чому полягає їх винна поведінка у свідомому нехтуванні обов'язками. Відповідно до наданої депутатам Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області характеристики [PERSON] за час проживання на території сільради зарекомендувала себе з негативної сторони, дітьми не цікавилась, не слідкувала за ними, не брала участі у їх вихованні, зловживала спиртними напоями (а.с.10). Згідно наказу № 134/1 від 03 вересня 2012 року «Про взяття під соціальний супровід сім'ї [PERSON]» сім'ю [PERSON] було взято під соціальний супровід сформовано особову справу даної сім'ї , укладено з [PERSON] угоду щодо здійснення оцінки потреб сім'ї та складено план соціального супроводу а.с. 13. Відповідно до рішення №9 від 28 лютого 2013 року «Про роботу з сім'ями, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків» , взято на облік сім'ю [PERSON], де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, для забезпечення особистих прав , інтересів та соціального захисту малолітньої дитини [PERSON] ([INFO]) а.с. 14. Згідно довідки №10 від 13.01.2014 року Широківського районного центру зайнятості [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Широківському РЦЗ з 09 вересня 2013 року а.с. 12. 16 липня 2013 року по теперішній час [PERSON] знаходиться в «Апостолівському центрі соціально-психологічної реабілітації для дітей «Надія» а.с. 15. Її забрали з дитячого садочка так як мати знаходилась в лікарні й за дитиною нікому було доглядати. Мати дитини, за період перебування дитини в закладі не відвідувала її жодного разу , не цікавиться її здоров'ям та життям, матеріальної допомоги не надає а.с. 16. 15.01.2014 року виконкомом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.17). Тому, враховуючи викладене, суд вважає, що збереження батьківства відповідачки [PERSON] щодо малолітньої [PERSON], [INFO] суперечитиме інтересам дитини, тому виходячи із закріплених у міжнародному та національному законодавстві (ст.3 Конвенції про права дитини 1959 року, ст.ст.51, 52 Конституції України, ст.ст.2 - 4, 11 Закону України "Про охорону дитинства") принципів пріоритету захисту прав та забезпечення інтересів дітей в усіх діях щодо них, у тому числі при вирішенні судових спорів, суд вважає необхідним застосувати до відповідачки такий крайній захід впливу як позбавлення їх батьківських прав. Щодо вимоги про стягнення аліментів. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" держава здійснює повне забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Відповідно передбачено порядок фінансування такого забезпечення за рахунок державного та місцевого бюджетів. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позивачем не надано доказів, щодо обґрунтування позову в частині стягнення з відповідача аліментів в 1/3 частини всіх видів його доходу, тому суд вважає стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку , починаючи з 21 січня 2014 року до досягнення дитини повноліття. За таких обставин та враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнення з неї аліментів, на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття починаючи з 21 січня 2014 року на користь Апостолівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Надія", допустивши рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в межах місячної суми платежу. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь держави необхідно також стягнути судовий збір за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 365 грн. 40 коп.

Outcome: partial