Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У зв'язку з тим, що вона відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.2005 року є власником житлового будинку № 7 по вулиці Пушкіна в с.Голишів, Рівненського району Рівненської області, своє право власності на цей будинок зареєструвала у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 вересня 2005 року, виданим КП "РОБТІ", у вказаному будинку крім неї, дочок - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], сина - [PERSON], зареєстрований відповідач по справі, її колишній чоловік - [PERSON], який у зв'язку з розірванням їх шлюбу, виїхав з будинку та протягом тривалого часу став проживати окремо, будь-яких обов'язків відносно утримання вказаного будинку не виконує, жодних витрат на його утримання не несе, вона ж позбавлена можливості в повній мірі розпоряджатися своєю власністю, позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача, права користування житловим приміщенням та виселення його з вказаного будинку без надання іншого житла та стягнення з нього судових витрат. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася про слухання справи своєчасно і належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона уточнила заявлені вимоги та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом та зняти його з реєстрації, дані позовні вимоги підтримує, та просить задоволити позов. Справу просить розглядати без її участі, в разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи у його відсутності та винесення заочного рішення Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлена своєчасно і належним чином. Судова повістка, адресована йому за адресою фактичного місця проживання, яку вказала позивачка в своїй позовній заяві, була отримана відповідачем особисто під розписку. Адресовані йому судові відправлення на адресу місця реєстрації, повернулися до суду з відміткою пошти, що він "за зазначеною адресою не проживає". Причини неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. А в зв'язку з неявкою відповідача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 3119, позивачці [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул.Пушкіна, № 7 в с.Голишів, Рівненського району Рівненської області. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8440333 від 23 вересня 2005 року, виданого Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації", копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] зареєструвала своє право приватної власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.11.2015 року позивачці на праві приватної власності належить і земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок. Крім позивачки [PERSON], її дочок: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її сина - [PERSON], у будинку зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі, що підтверджується довідкою Зорянської сільської ради Рівненського району № 7741 від 18.11.2016 року. Рішенням Рівненського районного суду від 10 листопада 2016 року шлюб між позивачкою [PERSON] і відповідачем [PERSON] розірвано. Ще до розірвання шлюбу відповідач залишив будинок, тривалий час в ньому не проживає, ніякої допомоги на оплату комунальних послуг та утримання будинку не надає, не несе ніяких витрат з утримання будинку та не приймає участі у спільному побуті. На пропозицію позивачки, укласти договір найму з метою приведення правових підстав користування відповідачем житлом у відповідність до норм ст.162 ЖК України, тобто на платній основі - відповіді не надав, що вказує на те, що відповідач ухиляється від обов'язку по утриманню будинку та сплати комунальних послуг. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 71 ЖК України встановлює, що за відсутнім членом сім'ї житло зберігається протягом шести місяців. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Оскільки судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, відповідач протягом тривалого часу в будинку позивачки не проживає, будь-яких коштів на утримання будинку не надає, а його реєстрація у приватному будинку позивачки перешкоджає останній в повній мірі здійснювати своє право власності, розпоряджатися своєю власністю, оформити належну субсидію, то суд вважає, що вимога позивачки про визнання відповідача втратившим право на житло підлягає до задоволення. Отже, суд вважає, що в наявності є порушення права позивачки, за захистом якого спрямоване її звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір.

Outcome: approved