Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на час розпаювання КСП ім.Ватутіна його батько [PERSON], який помер [INFO], був його членом. З невідомих причин його не було включено до списку громадян-членів КСП ім.Ватутіна та надалі не видано на його ім'я відповідний сертифікат про право на земельну частку (пай) в межах Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області площею 6,07 умовних кадастрових гектарів. Позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, нотаріус відмовила йому у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку на ім'я [PERSON] В даний час позивач не може отримати спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на право власності на землю відсутній, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримала повністю, пославшись на підстави, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд в позові відмовити повністю, у зв'язку з незаконністю і необґрунтованістю вимог позивача та у зв'язку зі спливом позовної давності. В запереченні відповідач вказав на те, що батько позивача до списку пайовиків включений не був, сертифікат на його ім'я не видавався, а тому спадкоємець на набув права на спадкування на земельний пай, який не увійшов до складу спадщини. Представник відповідача Рівнянської сільської ради та представник третьої особи - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у відсутність, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності відповідача та представника третьої особи, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що на момент розпаювання земель КСП ім. Ватутіна вона працювала бухгалтером КСП, розпаювання відбувалося із порушеннями, багато осіб безпідставно не були включені до списку пайовиків, вважає, що [PERSON] повинен був включений до списку пайовиків, оскільки тривалий час працював у колгоспі, вийшов на пенсію, проте залишався членом КСП. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини справи та визначені відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] доводиться рідним сином померлому [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 26.07.2016 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Кіровоградській області (а.с.6). Згідно довідки виконавчого комітету Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №1744 від 03.04.2017 року [PERSON] проживав разом з сином [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] року (а.с.4). Встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 6,07 га, що розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] не набув права на земельну частку, в списку громадян - членів КСП ім. Ватутіна, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю, прізвище [PERSON] не значиться, що підтверджується довідкою Держземагенства в Новоукраїнському районі за № 29-11-0.31-173/119-17 від 19.04.2017 року (а.с.10). Правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, площею 6,07 га, що розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області - Державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] не видавався в зв'язку зі смертю, сертифікат на право на земельну ділянку отримати не встиг. Позивач, як спадкоємець першої черги не може прийняти спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] р., то до цих спадкових правовідносин слід застосувати положення ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до записів у трудовій книжці колгоспника, листа Новоукраїнського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області від 17.05.2017 (а.с.7), довідки №25, виданої колгоспом ім..Ватутіна (а.с.8) [PERSON] виходив на пенсію у 1989 році як член КСП ім.Ватутіна. Колгосп ім.Ватутіна реорганізовано 05.02.1993 в КСП ім.Ватутіна, а КСП ім.Ватутіна реорганізовано 02.10.1998 в ЗАСТ «Рівнянське». Вартість земельної частки (паю) КСП ім..Ватутіна на момент видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) становила 25939,00 грн (а.с.12). Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ст.5 ЗК України, (редакціївід 13.03.1992 р.), (втратив чинність 01.01.2002), чинної на дату виникнення спірних правовідносин дати паювання КСП ім.Ватутіна земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. До прийняття такого рішення провадиться передача земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, до відання сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. Землі у колективну власність передаються безплатно. Частинами 10,13 Закону України від 13.03.1992 №2196-XII передбачалося, що при визначенні середнього розміру земельної частки має враховуватися якість сільськогосподарських угідь. Розмір середньої земельної частки може переглядатися залежно від демографічних умов і конкретних обставин, що склалися, Радою народних депутатів, яка визначила цей розмір. Згідно п.24 Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п.11 Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року №7). В ч.ч. 1,3 ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", вказується, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною 2 ст.2 зазначеного Закону передбачено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Отже вчинення дій щодо паювання КСП ім.Ватутіна розпочато та завершено під час роботи та членства [PERSON] у вказаному колгоспі, але його безпідставно не було включено до відповідного списку, що додається до державного акту, та, відповідно, надалі не видано і не складено на його ім'я відповідний сертифікат про право на земельну частку (пай) в межах Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Відтак суд робить висновок, що всупереч вказаним положенням Указу Президента України, Земельного кодексу України (у редакції Закону України від 13.03.1992 №2196-XII) [PERSON] протиправно не внесений до списку громадян-членів КСП ім.Ватутіна, оскільки на час розпаювання КСП ім.Ватутіна [PERSON] був членом, із членів КСП не виходив. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд переконаний, що на момент смерті [PERSON] мав право на земельну частку (пай), помилково не був включений до списку пайовиків, його право на земельну частку пай не припинилося, а відтак переходить до спадкоємця - позивача [PERSON] В позасудовому порядку вирішити спір та реалізувати своє право позивач не може, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.07.2017 року, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.17). Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення йому строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин, оскільки ні сам позивач, ні його спадкоємець не знали та не могли знати про порушення свого права на отримання земельного паю, так як покладались на добросовісну поведінку керівництва КСП ім.Ватутіна під час розпаювання земель та справедливо сподівалися на включення [PERSON] до списку пайовиків, вважаючи за можливе в будь-який момент реалізувати своє право на отримання в натурі земельної ділянки. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що позивачеві належить право на земельну частку (пай) площею 6,07 умовних кадастрових гектарів в межах території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved