Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом та уточненнями до неї до відповідача ПАТ «Міський комерційний банк» про стягнення боргу за договорами банківського вкладу, посилаючись на те, що 21 травня 2014 року між ними та ПАТ «Міський комерційний банк» у відділення № 88 в м. Нова Каховка було укладено договір № [NUMBER] «ваш мобільний» безстрокового депозиту (депозитний рахунок [NUMBER]), та договори акційного строкового банківського вкладу (депозиту) «Валютна симфонія» [NUMBER] (депозитний рахунок [NUMBER]) під 10 % річних та [NUMBER] (депозитний рахунок [NUMBER]) під 9,8 % річних на строк 2 місяці, тобто з 21 травня 2014 року до 21 липня 2014 року. Грошові кошті на строкові депозитні рахунок були залученні 21 травня 2014 року шляхом безготівкового переведення з безстроково депозитного рахунку [NUMBER] на строкові депозитні рахунки: [NUMBER] в розмірі 15 000 доларів США; [NUMBER] в розмірі 3 800 доларів США, при цьому на строковому депозитному рахунку [NUMBER] залишилось 1200 доларів США. У день закінчення строку дії зазначених вище договорів тобто 21 липня 2014 року позивачі звернулись до відповідача із заявами про повернення банківських вкладів, проте до цього часу банком не повернуто зазначенні грошові кошти. У зв'язку з чим вони просять суд стягнути з відповідача на їх користь суми банківських вкладів: [NUMBER] в розмірі 15 000 доларів США та 10 % річних за фактичну кількість днів користування вкладом у розмірі 645,83 доларів США; [NUMBER] в розмірі 3800 доларів США, та 9,8 % річних за фактичну кількість днів користування вкладом у розмірі 160,34 доларів США; [NUMBER] в розмірі 1200 доларів США з 0,3 % річних за фактичну кількість днів користування вкладом у розмірі 1,55 доларів США, та 3% річних за прострочку виконання грошових зобов'язань за період з 22.07.2014 року по 23.10.2014 року в розмірі 156,67 доларів США. Позивачі в судове засідання не з'явились у адресованій суду заяві просили справу розглядати в їх відсутність, позов підтримали та просили його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 лютого 2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] укладено строковий договір банківського вкладу № 2630/40/157897 відповідно до якого банк приймає від вкладника грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США на депозитний рахунок [NUMBER] під 9,55 % річних строком на 89 днів. По якому відповідно до меморіального ордеру № 1638 від 21 травня 2014 року депозит в розмірі 20 000 доларів США повернуто шляхом перерахування на депозитний рахунок [NUMBER] відкритий на ім'я [PERSON] на підставі договору банківського вкладу № [NUMBER], укладеному 21 травня 2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON], відповідно до умов якого банк приймає від вкладника грошові кошти на депозитний рахунок [NUMBER] під 0,3 % річних, якщо сума вкладу складає від 100 до 2000 доларів США, які відповідно до п. 2.2 договору можуть бути витребуванні повністю або частково на умовах та в порядку, встановлених цим договором, зі сплатою відсотків відповідно до п. 3.1 за фактичний строк зберігання суми вкладу на рахунку банку. 21 травня 2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON], [PERSON] укладено договір банківського вкладу [NUMBER] «Валютна симфонія», відповідно до якого банк приймає від вкладника грошові кошти на депозитний рахунок [NUMBER] відкритий на ім'я [PERSON] в розмірі 3800 доларів США під 9,8 % річних строком на 61днів, який відповідно до п.4.3.2. договору банк зобов'язується на вимогу Вкладника повернути Вклад та виплатити нараховані на суму Вкладу відсотки на умовах та в строки, що встановлені цим Договором. Відповідно до меморіального ордеру № 1685 від 21 травня 2014 року на депозитний рахунок [NUMBER] відповідно до угоди [NUMBER] від 21 травня 2014 року перераховано кошти в розмірі 3 800 доларів США з депозитного рахунку [NUMBER]. 21 травня 2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу [NUMBER] «Валютна симфонія», відповідно до якого банк приймає від вкладника грошові кошти на депозитний рахунок № 262014072502 відкритий на ім'я [PERSON] в розмірі 15000 доларів США під 10 % річних строком на 61 днів, який відповідно до п.4.3.2. договору банк зобов'язується на вимогу Вкладника повернути Вклад та виплатити нараховані на суму Вкладу відсотки на умовах та в строки, що встановлені цим Договором. Відповідно до меморіального ордеру № 1650 від 21 травня 2014 року на депозитний рахунок [NUMBER] відповідно до угоди [NUMBER] від 21 травня 2014 року перераховано кошти в розмірі 15 000 доларів США з депозитного рахунку [NUMBER]. Так відповідно до виписки по особовим рахункам з 21 травня 2014 року по 18 липня 2014 року на депозитних рахунках [PERSON] наявні грошові кошти: розрахунковий рахунок [NUMBER] - 15 000 доларів США; розрахунковий рахунок [NUMBER] - вихідний залишок 1200,56 доларів США. На депозитному рахунку [PERSON] [NUMBER] - 3800 доларів США. 21 липня 2014 року позивачі звернулись до відділення № 88 банку (де було укладено договір банківського вкладу), за адресою м. Нова Каховка, вул. Першотравнева,6/9 з заявами про повернення грошових коштів за договорами банківських вкладів [NUMBER], [NUMBER], № [NUMBER], які отримані відділенням банку, проте відповіді не надані. У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. N 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за N 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором. Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів"- споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року N 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів" крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються у будь-якому разі порушеними, якщо: порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Таким чином, спірні правовідносини врегульовані також й Законом України "Про захист прав споживачів". Згідно розрахунку наданому позивачем проценти за користування вкладами за період з 22 травня 2014 року по 23 жовтня 2014 року складають: за договором [NUMBER] - 645,83 доларів США (15000 х 10% : 360 х 155= 645, 63 доларів США); за договором [NUMBER] - 160,34 доларів США (3800 х 9,8% : 360 х 155= 160,34 доларів США); за договором [NUMBER] - 1,55 доларів США (1200 х 0,3% : 360 х 155= 1,55 доларів США). Та розрахунку 3 % відсотків за порушення виконання грошових зобов'язань, починаючи з кінцевого строку виконання зобов'язання щодо повернення вкладів та процентів складає: за договором [NUMBER] - 117,5 доларів США (15000 х 3% : 360 х 94= 117,5 доларів США); за договором [NUMBER] - 29,77 доларів США (3800 х 3% : 360 х 94= 29,77 доларів США); за договором [NUMBER] - 9,4 доларів США (1200 х 3% : 360 х 94= 9,4 доларів США). Таким чином, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, враховуючи що внески, які перебувають на вкладних рахунках [NUMBER] в розмірі 3800 доларів США; [NUMBER] - 15 000 доларів США; [NUMBER] -1200,56 доларів США у відповідача, належать позивачам на праві приватної власності, тому вони мають право вимагати від відповідача повернення вказаних грошових коштів, та відсотки за фактичну кількість днів користування вкладами, що відповідає умовам укладеного між сторонами договорів банківського вкладу [NUMBER], [NUMBER], № [NUMBER] від 21 травня 2014 року та ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, а також 3 % річних за прострочення виконання грошових зобов'язань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідно до розрахунку наданому позивачами. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 321, 525, 633, 1058, 1060, 1074 ЦК України, Закону України "Про захист прав споживачів", та

Outcome: approved