Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], що є підставою для внесення відповідних змін до актового запису № 790 від 21 листопада 2008 року про народження дитини. На обґрунтування позову зазначила, що з 07 липня 2007 року по 23 листопада 2010 року вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 жовтня 2009 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною віку повноліття. Після розірвання шлюбу відповідач не опікувався дитиною не цікавився її життям та розвитком, не приймав участі у вихованні та утриманні дочки, тобто повністю відсторонився від виконання своїх батьківських обовязків. Рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини відповідач належним чином не виконував, з 2015 року взагалі перестав сплачувати аліменти і має заборгованість по аліментам в сумі 6016,14 грн. Вона піклується про дочку, займається її вихованням, матеріально забезпечує. Допомогу у вихованні та утриманні дитини їй надають її батьки. Вона разом із дочкою мешкає у належній їй на праві власності квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], де дитина має хороші побутові умови. В звязку з тим, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, його належить позбавити батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримувала заявлений позов, надала пояснення, аналогічні його обґрунтуванню, просила задовольнити позов. Також пояснила суду, що через три місяці після народження дочки [PERSON] відповідач залишив сімю. З того часу відповідач дитиною не цікавився, не зустрічався з нею та не спілкувався. Одного разу він випадково зустрівся на вулиці з нею та дочкою, коли дочці було 3 роки 6 місяців, і попросив її не казати дитині, що він є її батьком. 12 жовтня 2009 року з відповідача за рішенням суду були стягнуті аліменти на утримання дитини, але аліменти [PERSON] не платив, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав. У 2015 році, коли дитина потребувала хірургічної операції, вона зверталася за допомогою до батьків відповідача, просила передати йому, що терміново потрібні кошти на операцію для дитини. Проте ні відповідач, ні його батьки ніякої допомоги не надали. В 2014 році, зі згоди відповідача, було змінено прізвище дитини з "Сенечко" на "Косенко". Свою згоду на зміну прізвища дитини відповідач надав в обмін на те, що вона відмовилися від своєї заяви про притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів та написала йому розписку про те, що, начебто, вона отримала від нього грошові кошти на погашення заборгованості по аліментам, хоча насправді ніяких коштів вона від відповідача не отримувала . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив. Представник Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради в судове засідання не зявився. Від начальника служби у справах дітей [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Органу опіки та піклування, а також висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Представник Дніпровського районного у м. Камянське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився. Від начальника відділу [PERSON] надійшла заява про розгляду справи за відсутності їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 158, ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача, представників третіх осіб на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вислухавши позивачку, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2007 року до 23 листопада 2010 року, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 листопада 2010 року (а.с. 8). Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому батьком дитини вказаний [PERSON], актовий запис № 790 від 21 листопада 2008 року (а.с. 15). Як пояснила в судовому засіданні позивачка, прізвище дитини у 2014 році, зі згоди відповідача, було змінено з "Сенечко" на "Косенко". Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 жовтня 2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01 липня 2009 року та до повноліття дитини (а.с. 10). Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 жовтня 2009 року про стягнення аліментів (а.с. 9) та рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 листопада 2010 року про розірвання шлюбу (а.с 8), сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та спільне проживання у 2009 році, малолітня дочка [PERSON] залишилася проживати разом з позивачкою. Згідно акту про проживання № 120902 від 08 вересня 2016 року, затвердженого директором ТОВ "Крона -Сервіс-3" (а.с. 11), малолітня [PERSON] з 01 червня 2013 року проживає разом із своєю матірью [PERSON] у належній позивачці трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17 - договір купівлі-продажу квартири, а.с. 18-19 - технічний паспорт на квартиру). Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, за період з 29 серпня 2015 року по 29 серпня 2016 року має заборгованість по аліментам в розмірі 6016,14 грн., що підтверджується довідкою державного виконавця Дніпровського відділу ДВС м. Дніпродзержинська ГТУЮ в Дніпропетровській області від 02 вересня 2016 року, № 461(а.с. 10). Те, що відповідач не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям та не приймає участі в її вихованні та утриманні підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які пояснили, що вони тривалий час знайомі із позивачкою, разом гуляли з дітьми, ніколи не бачили відповідача разом із дочкою [PERSON], а дитина ніколи не згадувала про відповідача, як про свого батька. Також свідок [PERSON] пояснила, що відповідач, якого вона знає особисто, не працював, дитині не допомагав, сам знаходився на утриманні своїх батьків, а потім виїхав в Росію. Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків підтвердив в судовому засіданні й свідок [PERSON], який пояснив, що він проживає разом з позивачкою та її дочкою [PERSON] однією сімєю з літа 2012 року, і протягом цього часу він ніколи не бачив відповідача. Батько дитини ніяк не спілкується із своєю дочкою, навіть по телефону, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Таким чином, судом встановлено, що малолітня [PERSON] постійно проживає разом зі своєю матірью [PERSON], знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки не надає, не цікавиться навчанням та вихованням дитини, не піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Всі обовязки по вихованню, навчанню та утриманню дитини виконує позивачка [PERSON], що підтверджується довідкою директора НВО - ліцею НІТ (а.с. 16). З урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до своєї малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належним умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської міської ради від 19 січня 2017 року № 6-11/35 (а.с. 37 -38), є доцільним позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідач не надав суду заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. З урахуванням того, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, його належить позбавити батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON]. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивачки 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved