Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на ту обставину, що 04 липня 2011 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Луганська позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа HACK «Оранта» в особі Луганської обласної дирекції про визнання дій банка незаконними та зобов'язання вчинити певні дії. В задоволенні позовних вимог було відмовлено. Однак після винесення даного рішення, позивачу було роз'яснено що під час судового слухання ухвалою Ленінського районного суду від 08 лютого 2012р. у справі було призначено судову економічну експертизу. Згідно висновку судово-економічної експертизи №503/24 від 07.11.2012 p., встановлено що у позичальника [PERSON] відсутня заборгованість (без урахування штрафу та пені) за кредитним договором № LGL3AU01280587. У процесі дослідження встановлено що «Приватбанк» має заборгованість перед [PERSON] у розмірі 496,22 доларів США. Згідно висновку експертові не представляється можливим розрахувати суму штрафів, пені за кредитним договором, яку повинен був сплатити [PERSON], з причини ненадання графіку погашення платежів, а також у зв'язку з різночитанням дат оплати платежів та сум платежів. Графік погашення платежів не був пред'явлений експертові, для проведення експертизи у зв'язку з відсутністю такого взагалі. Дана обставина була виявлена завдяки залучення матеріалів банківської справи по кредитному договору № LGL3AU01280587 до матеріалів судової справи №2-367/2013, у повному обсязі. Різночитання дат оплати та сум платежів обумовлено тим що Позичальник сплачує кредитний платіж 1-5 числа поточного місяця, як це обумовлено договором кредитування, а зарахування коштів на кредитний рахунок відбувається 20-27 числа цього ж місяця, та на цей проміжок часу банком нараховується пеня та штраф, як на прострочку платежу. Посилаючись на наведене, просив суд зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» повернути [PERSON] кошти у розмірі 496,22 долл. СІІІА.х 7,99 = 3964 грн. 80 коп., видати [PERSON] довідку про відсутність заборгованості по кредитному договору № LGL3AU01280587. В судовому засіданні представник заявника підтримав доводи позов у в повному обсязі та просив його задовольнити, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним письмово. Відповідач позов не визнав, представником відповідача надано письмові заперечення проти позову, які представник підтримала в свої поясненнях в судовому засіданні. Просила в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи до суду не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. ст. 59, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до укладеного договору № LGL3AU01280587 від 01.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15328 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.07.2010 року. Згідно п.2.1 за договором Банк зобов'язується надати Позичальникові кредит у розмірі та на умовах встановлених у договорі, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов Договору. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст. 525, 610, 611 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 01.08.2007 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави Позивач надав в заставу автомобіль Chevrolet, модель: Aveo рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до умов Кредитного договору ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" виконав свої зобов'язання та надав Позивачу кредит, що сторонами не заперечувалося. Заперечуючи проти позову, відповідач вказує, що позивач всупереч умов договору, зобов'язання належним чином не виконує, щомісячні платежі в розмірі та строк, що визначений умовами договору не здійснює з 2011 року. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 13.05.2014 року має заборгованість 3210,00 доларів США. В ході розгляду цивільної справи № 2-3672013 за позовом [PERSON] до ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання дій банка незаконними, зобов'язання вчинити певні дії було ініційовано проведено судову експертизу по кредитному договору № LGL3AU01280587 від 01.08.2007 року. Згідно висновків судово-економічної експертизи № 50324 від 07.11.2012 року встановлено, що в межах наданих документів експерту (без урахування штрафу та пені) ПАТ КБ "ПриватБанк" має заборгованість перед позичальником [PERSON] за кредитним договором № LGL3AU01280587 від 01.08.2007 року 496,22 доларів США. 07.05.2013 року по цивільній справі № 2-3672013 було винесено рішення, що набрало законної сили, в рішенні суду зазначено, що питання щодо обов'язку повернути позивачу заборгованість за кредитним договором може бути предметом судового розгляду у випадку вирішення питання про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-10). Статтями 509, 526, 527, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Правовідношення між позивачем та відповідачем виникли з кредитного договору № LGL3AU01280587 від 01.08.2007 року, згідно умов якого позичальник не має повноважень щодо стягнення коштів з банку. Крім того, в рамках справи, що розглядається, експертиза не проводилася, відповідне клопотання сторонами не заявлялося, тому у суду немає підстав для визнання висновку судово-економічної експертизи № 50324 від 07.11.2012 року належним та допустимим доказом у справі. Відповідно, вимога про зобов'язання відповідача видати позивачу довідку про відсутність заборгованості не підлягає задоволенню, адже не ґрунтується на законі та умовах договору № LGL3AU01280587 від 01.08.2007 року. При таких обставинах, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у повному обсязі через необґрунтованість. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed