Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" про визнання договору поруки припиненим, в якому просив визнати правовідношення за Договором поруки без номеру від 17 вересня 2007 року між Публічим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра" і [PERSON] припиненим. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 вересня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Надра" (надалі - відповідач) та [PERSON] (далі - позивач) укладено Договір поруки, за умовами якого позивач поручився перед Банком за виконання Закритим акціонерним товариством «Макарово» зобов'язань по Кредитному договору про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 51/КЛ/2007-987/980 від 17 вересня 2007 року, Кредитній угоді № 52/КЛ/2007-987 від 17 вересня 2007 року, Кредитному договору № 53/КЛ/2007-978 від 17 вересня 2007 року. Рішеннями Господарського суду Київської області від 18 квітня 2012 року вирішено стягнути з ЗАТ «Макарово» на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за Кредитним договором № 51/КЛ/2007-987/980 від 17 вересня 2007 року у розмірі 17 510 726,27 грн., за Кредитним договором № 52/КЛ/2007-987 від 17 вересня 2007 року у розмірі 925 644,75 євро та за Кредитним договором № 53/КЛ/2007-987 від 17 вересня 2007 року у розмірі 1 400 513,23 грн. Позивач вказує, що не був залучений до участі у вказаній справі у якості співвідповідача, а отже не мав можливості реалізувати свої права шляхом подачі можливих заперечень щодо правомірності нарахованого обсягу заборгованості за ними. Крім того, зазначає, що відповідачем не пред'явлено вимоги до [PERSON], як до поручителя, протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання, що є підставою для визнання договору поруки припиненим. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував в повному обсязі та просив у позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши письмові докази по справі та обставини справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що 17 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та Закритим акціонерним товариство «Макарово» укладено кредитний договір відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування №53/КЛ/2007-978. Пунктом 1.1.1 цього договору передбачено, що банк встановлює ліміт заборгованості кредитною лінією в сумі, яка не може перевищувати 1 000 000, 00 один мільйон євро. Термін користування кредитною лінією встановлюється з 17 вересня 2007 року по 17 вересня 2012 року (п.1.1.2 кредитного договору). 17 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк ДРА» та Закритим акціонерним товариство «Макарово» укладено кредитна угода 52/КЛ/2007-978. Пунктом 2.1.1 передбачено, що сума кредиту складає 2 398 465,00 Евроцентів, що складає 70% від загальної вартості Імпортного Контракту та премію ЕКА. Термін користування Кредитом встановлюється до 13 вересня 2012 року. Також 17 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк АДРА» та Закритим акціонерним товариство «Макарово» укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування №51/КЛ/2007-978/980. Згідно до п. 1.1.1 кредитного договору банк встановлює ліміт заборгованості за кредитною лінією в сумі, яка не може перевищувати еквівалент 1 969 660,94 Евро. Термін користування кредитною лінією встановлюється з 17 вересня 2007 року по 17 вересня 2012 року (п. 1.1.2 кредитного договору). В якості забезпечення виконання зобов'язань за вищевикладеними кредитними Договорами 17 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки, відповідно до умов якого позивач поручився за виконання зобов'язання Закритого акціонерного товариства «Макарово» за наступними кредитними договорами: Кредитний договір №51/КЛ/2007-978/980 від 17 вересня 2007 року; Кредитний договір №52/КЛ/2007-978 від 17 вересня 2007 року Кредитний договір №53/КЛ/2007-978 від 17 вересня 2007 року. Згідно положень ст. 546 ЦК України договір поруки є видом забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ч.4 ст.559 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст.628 ЦК України). Згідно до п. 3.3.8 (договір №53/КЛ/2007-978 від 17 вересня 2007 року), п. 5.2.6 (договір №52/КЛ/2007-978 від 17 вересня 2007 року), п. 3.3.8 (договір №51/КЛ/2007-978/980 від 17 вересня 2007 року) банк має право вимагати дострокового погашення траншів, виданих в межах кредитної лінії і нарахованих відсотків за ними у випадку хоча б одноразового порушення позичальником строку повернення відсотків за кредитом та/або кредиту (його частини), а також у разі порушення позичальником будь-яких інших умов цього договору та договорів, що забезпечують виконання зобов'язань позичальником за цим договором. Зазначене право на дострокове стягнення також передбачено умовами договору поруки. Оскільки позичальником не виконувались умови кредитних договорів, Банк, скориставшись правом дострокового стягнення, що передбачено п.п. 3.3.8, 5.2.6 кредитних договорів та говору поруки, 03 грудня 2009 року звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ЗАТ «Макарово» та [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва у грудні 2009 року відкрито провадження по справі, і досі зазначений позов перебуває у провадженні суду, що підтверджується відповідною судовою повісткою з викликом на судове засідання, що відбудеться 05 травня 2015 року. За таких обставин, ПАТ «КБ «Надра» відповідно до умов кредитного договору, договору поруки та вимог Цивільного кодексу України звернулось до суду про дострокове стягнення суми кредиту, відсотків та інших платежів згідно умов договорів. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні і встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк термін). Пунктом 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, враховуючи дані норми та умови пунктів 3.3.8, 5.2.6 кредитних договорів та договору поруки відповідач отримав право вимагати від позивача достроково погасити суму заданого кредиту в повному обсязі у зв'язку з чим і звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва ще у 2009 році. Слід звернути увагу, що Банк звернувся до поручителя із достроковим стягненням заборгованості, а отже в межах строку установленого ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відповідно до п. п. 22, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за № 5 від 30 березня 2012 р. пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відтак твердження позивача про те, що дія договору поруки припинилась, оскільки кредитором протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явлено вимоги до поручителя, спростовується наявним позовом до основного позичальника та поручителя який ще перебуває на розгляді у суді, а отже банк звернувся до поручителя із достроковим стягненням заборгованості, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 559 ЦК України. Посилання позивача на те, що він був позбавлений можливості реалізувати свої права шляхом подачі заперечень щодо правомірності нарахованого обсягу заборгованості у справі № 26/058-11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ЗАТ «Макарово» про стягнення заборгованості, не заслуговують на увагу з огляду на те, що ухвалою Господарського суду Київської області від 12 травня 2011 року [PERSON] було залучено до справи у якості третьої особи на стороні відповідача. Крім того, ухвалою Господарського суду Київської області від 26 травня 2011 року [PERSON] було залучено до справи у якості третьої особи на стороні відповідача у справі № 26/064-11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ЗАТ «Макарово» про стягнення заборгованості. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed