Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] предявив зазначений позов до відповідачів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в ході примусового виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року за виконавчим листом №0418/7317/2012 (2/0203/760/2014) виданим 09 липня 2013 року, відповідачами були допущені грубі порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, під час звернення стягнення на належне позивачу майно - квартиру [ADDRESS] та реалізації його шляхом проведення електронних торгів, оскільки: висновок про оцінку майна - вказаної квартири, складений 11 грудня 2013 року, однак електронні торги проведені після спливу шести місяців з дня складення звіту - 16 липня 2014 року; звіт про оцінку майна позивач не отримував, що унеможливило його оскарження, рецензування; при зверненні стягнення на вказану квартиру державним виконавцем не взята до уваги наявність у позивача іншого ніж того, де зареєстровано місце проживання позивача, нерухомого майна - квартири [ADDRESS]; відповідачами [PERSON] ВДВС Дніпропетровського МУЮ та УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області порушені строки направлення, погодження та розміщення інформації про проведення електронних торгів, так як [PERSON] ВДВС Дніпропетровського МУЮ листом від 25 квітня 2014 року направив в УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області пакет документів, а УДВС лише 16 травня 2014 року повідомило про розміщення на веб-сайті відповідної інформації, яка на веб-сайті, крім іншого, не містила усіх характеристик лоту (не зазначено розмір житлової площі, поверх, площа кімнат, і т.д.); реєстрація пропозицій учасників, в тому числі, і переможця торгів не відповідає вимогам Тимчасового порядку, оскільки пропозиція не підписана за допомогою електронного підпису, копія акту про проведені електронні торги від 18 вересня 2014 року позивачу не направлена, що сукупно свідчить про те, що електронні торги проведені 16 липня 2914 року, оформлені протоколом №1915 від 22 серпня 2014 року з визначеним переможцем [PERSON] за ціною продажу 111904,00 грн., в результаті яких державним виконавцем 18 вересня 2014 року складено акт про проведені електронні торги є недійсними, а майно підлягає витребуванню на підставі ст.ст. 330, 388 ЦК України як майно, яке вибуло з володіння власника не з його волі, тому позивач просив суд визнати неправомірними дії [PERSON] ВДВС Дніпропетровського МУЮ щодо передачу пакету документів до УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області щодо реалізації квартири [ADDRESS]; визнати неправомірними дії УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області щодо розміщення інформаційного повідомлення про проведення електронних торгів з реалізації вказаної квартири; визнати недійсними електронні торги арештованого нерухомого майна - квартири [ADDRESS], проведені 16 липня 2014 року відповідно до протоколу №1915 від 22 серпня 2014 року; визнати недійсним акт про проведені електронні торги арештованого майна - вказаної квартири, затверджений 18 вересня 2014 року начальником [PERSON] ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON]; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь свою користь вказану квартиру. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у позові підстав. Представник відповідача УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] позов не визнала в повному обсязі, заперечуючи тим, що майно боржників передано на реалізацію до спливу шестимісячного терміну від дня складення звіту про оцінку майна і час після внесення відомостей з продажу до Системи електронних торгів до дня проведення не враховується у вказаний шестимісячний строк згідно ч.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» та, крім того, процедура проведення електронних торгів не передбачає можливості повторної оцінки майна, врегульована іншим ніж прилюдні торги нормативним актом Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Також пояснила, що строки підготовчих дій усіма відповідачами - юридичними особами додержані, оскільки пакет документів за вх.№289 надійшов до УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області 08 травня 2014 року і за результатами проведеної перевірки відповідальним працівником УДВС 16 травня 2014 року на веб-сайті електронних торгів розміщене інформаційне повідомлення про проведення електронних торгів. Крім того, інформація про лот вносилася відповідно до редакції Тимчасового порядку, яка діяла на час внесення такої інформації, що в подальшому змінювалася, а кількість даних збільшувалася, тому зважаючи на викладене, представник, вважаючи дії відповідачів з проведення електронних торгів такими, що відповідають вимогам закону, просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Дніпропетровського МУЮ - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, заперечуючи з тих самих підстав, що і представник УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області, додатково пояснивши, що усі повідомлення боржника здійснювались відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" письмово і рекомендованою кореспонденцією у тих випадках, коли це передбачено Законом і боржнику достовірно було відомо і про відкриття виконавчого провадження, і про його арешт, і про оцінку майна, про що матеріали виконавчого провадження містять відповідні листи та повідомлення, тому просила у задоволенні позову відмовити повністю. Представник відповідача ДП «Інформаційний центр» МЮУ [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала в частині вимог, пред'явлених до підприємства, заперечуючи тим, що ДП "Інформаційний центр" МЮУ відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів не уповноважений на внесення до Системи інформації, а лише на обробку поданих заявок і відповідну інформацію про лот вносить державний виконавець. Крім того, ДП "Інформаційний центр" МЮУ є організатором електронних торгів та відповідає за забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, забезпечення доступу органам державної виконавчої служби, учасникам торгів та спостерігачам до Системи, тому позивачем не доведено в чому саме полягає порушення його прав з боку ДП "Інформаційний центр" МЮУ, у зв'язку з чим просила суд відмовити у задоволенні позову в частині вимог, пред'явлених до ДП "Інформаційний центр" МЮУ. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, заперечуючи тим, що якщо порушення в ході примусового виконання рішення допущені до призначення електронних торгів, то такі підлягають оскарженню як дії, бездіяльність державного виконавця в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", оскільки не стосуються правил проведення торгів. Крім того, відповідно до Тимчасового порядку у разі невідповідності заявки на участь в електронних торгах вимогам, визначеним вказаним порядком, Система не реєструє заявника на участь в електронних торгах, тому без підпису із використанням електронного цифрового підпису заявку не було б зареєстровано, тому доводи позивача про відсутність такого підпису безпідставні. Крім того, [PERSON] 23 вересня 2014 року отримав нотаріально посвідчене свідоцтво про право власності на придбану з електронних торгів квартиру і у такому разі правила ст. 388 ЦК України застосуванню не підлягають, тому просила у позові відмовити. Представник третьої особи - [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала тим, що торги проведені відповідно до вимог діючого законодавства, боржнику достеменно було відомо і про судове рішення про стягнення боргу, і про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна, про початок процедури звернення стягнення на вказану квартиру [ADDRESS], яку він за попередніми договорами з [PERSON] погоджувався передати в рахунок погашення боргу, проте наразі шляхом безпідставного оскарження будь-яких дій у виконавчому провадженні намагається ухилитися від виконання рішення, тому просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та в подальшому представник, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'являлася, що відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, перевіривши доводи позивача в межах заявлених вимог, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Так, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року, яке не оскаржувалось і набрало законної сили 06 травня 2013 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 320000,00 грн. та судові витрати в сумі 3200,00 грн. (а.с.14). На виконання вказаного рішення судом 09 липня 2013 року видано виконавчий лист №0418/7317/2012 (2/0203/760/2013) (а.с.15), який стягувачем пред'явлений до виконання 23 липня 2013 року, на підставі чого постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] від 24 липня 2013 року відкрито виконавче провадження №39038121 (а.с.16), копія постанови направлена боржнику та отримана ним 29 липня 2013 року, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.100). Тоді ж, 24 липня 2013 року, постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] накладено арешт на все майно боржника [PERSON] та оголошено заборону його відчуження (а.с.99). Копія постанови направлена боржнику простим поштовим відправлення відповідно до вимог ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", що підтверджується супровідним листом (а.с.99). У наданий державним виконавцем строк до 31 липня 2013 року рішення боржником добровільно не виконане. 04 листопада 2013 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] у присутності понятих та самого боржника складений акт опису й арешту квартири [ADDRESS] (а.с.162), від підпису якого боржник відмовився, про що зроблений відповідний запис в акті, а також зафіксовані заперечення останнього проти першочергового звернення стягнення на квартиру [ADDRESS]. Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] від 06 листопада 2013 року призначено [PERSON], який має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, виданий Фондом державного майна України 30 травня 2011 року № 11931/11 строком дії до 30 травня 2014 року, та якому доручено надати письмовий звіт, висновок про оцінку майна з питань вартості арештованого майна - квартири [ADDRESS] (а.с.16-зворот), належної позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 12 грудня 2000 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів згідно розпорядження №5/289-2000, зареєстрованого в КП "ДМБТІ" ДОР та записаного в реєстрову книгу №380п за реєстровим № 67-132 (а.с.36). 11 грудня 2013 року ФОП [PERSON] - суб'єктом оціночної діяльності, складено звіт про оцінку майна - квартири [ADDRESS], згідно з яким ринкова вартість квартири складає 107600,00 грн. без ПДВ (а.с.17-30). 24 грудня 2013 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням за вих. №21506/06/16 направлено копію висновку про вартість об'єкта, що підтверджується супровідним листом, реєстром рекомендованих відправлень та квитанцією (а.с.102, 103). 16 травня 2014 року в.о. начальника УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області листом за вих. № 02-41/432 повідомлено [PERSON] ВДВС Дніпропетровського МУЮ про розміщення 16 травня 2014 року на веб-сайті електронних торгів (http://www.torgi.minjust.gov.ua) інформаційного повідомлення про проведення електронних торгів (а.с.104). 16 липня 2014 року проведені електронні торги, про що сформований 22 серпня 2014 року протокол проведення електронних торгів №1915 з переможцем [PERSON] за ціною продажу лоту 111904,00 грн.(а.с.208-210). 02 вересня 2014 року відповідачем [PERSON] сплачена сума в 106308,80 грн. та 215,20 грн. про що свідчать квитанції №5512.5948 та № 5505.5948 (а.с.163, 166) та з урахуванням сплаченої суми гарантійного внеску 12 липня 2014 року в розмірі 5380,00 грн. (а.с.163) вартість лоту повістю оплачена. 18 вересня 2014 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] складено акт про проведені електронні торги арештованого нерухомого майна, затверджений начальником [PERSON] ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] (а.с.35). 23 жовтня 2014 року [PERSON] на підставі акту про проведені електронні торги арештованого майна, затвердженого начальником [PERSON] ВДВС Дніпропетровського МУЮ 18 вересня 2014 року, отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.143). Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження». Так ст. 1 цього Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавчі документи, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою визначені ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, це виконавчі листи, що видаються судами. Заходами примусового виконання рішень за ч.1 ст. 32 вказаного Закону є, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 52 наведеного Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Відповідно до ч.ч.1, 3-5 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2014 року № 332-р «Про проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів для проведення експерименту із запровадження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів з 01 травня 2014 року у м. Києві, Вінницькій, Дніпропетровській та Львівській областях та з 01 липня 2014 року у Запорізькій, Івано-Франківській, Київській, Одеській, Харківській та Чернігівській областях, з 06 серпня 2014 року у Волинській, Житомирській, Закарпатській, Кіровоградській, Миколаївській, Полтавській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Херсонській, Хмельницькій, Черкаській та Чернівецькій областях. Так, відповідно до п.1 розділу І Тимчасового порядку (в редакції станом на час підготовки та проведення торгів) електронні торги - це прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в Системі, а прилюдні торги - це продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до п.1 розділу ІІ Тимчасового порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни лоту для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на електронних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на електронних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення на електронних торгах. Електронні торги повинні бути проведені в двомісячний строк з дати внесення інформації про лот у Систему (пункт 3 розділу ІІІ Тимчасового порядку). Таким чином, ураховуючи зазначене, необхідно дійти висновку про те, що електронні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення електронних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення електронних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна шляхом проведення електронних торгів, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»; пунктів 1 розділу ІІ, п. 3 розділу ІІ Тимчасового порядку. Відтак, приймаючи до уваги, що звіт про оцінку майна - квартири [ADDRESS] суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] складений та підписаний 11 грудня 2013 року, то, відповідно, такий звіт є чинним до 11 червня 2014 року, натомість електронні торги проведені 16 липня 2014 року, тобто після того, як звіт про оцінку майна втратив чинність, а відтак, для проведення торгів державному виконавцю належало отримати новий звіт, оскільки від визначеної чинним звітом ціни майна залежить безпосередньо стартова ціна лоту та, відповідно, у разі визначення такої ціни нижче ринкової права боржників у виконавчому провадженні (позивачів у справі) безумовно порушуватимуться. Одночасно належить відзначити, що державний виконавець направляючи відповідний пакет документів на узгодження та в подальшому організатору торгів, безумовно повинен брати до уваги строки проведення та підготовки торгів організатором відповідно то Тимчасового порядку, оскільки державний виконавець здійснює виконавче провадження до завершальної стадії - складення акту про проведені електронні торги, тому за відсутності порушень процедури і строків торгів з боку організатора торгів, проведення таких торгів на підставі звіту про оцінку майна, який складений більш ніж шість місяців тому на час проведення торгів, порушення належить вважати допущеним саме державним виконавцем. При цьому, доводи представників відповідачів про те, що майно на реалізацію передано державним виконавцем до спливу шести місяців від дня підписання звіту про оцінку майна і до розміщення інформаційного повідомлення про проведення електронних торгів в СЕТАМ - 16 травня 2014 року, а також про те, що відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" період реалізації майна не включається до строку здійснення виконавчого провадження, не спростовують висновки суду про нечинність звіту про оцінку майна на час проведення торгів, зважаючи на те, що ч.2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" регулює строк здійснення виконавчого провадження, а ч.5 ст. 58 цього Закону визначає строк чинності звіту про оцінку майна, який залежить від перебігу часу у просторі незалежно від інших строків, їх перебігу і підстав зупинення, виходячи від зміни попиту і пропозиції на ринку нерухомості у визначеному місці, стосовно визначених об'єктів, що змінюється постійно, залежно від ряду факторів ринку і незалежно від окремих строків вчинення певних дій, які не впливають на відповідний ринок. Доводи представників відповідача про те, що Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів не передбачено проведення повторних торгів, не можуть бути підставою та обґрунтуванням недодержання вимог ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", зважаючи на те, що Тимчасовий порядок є підзаконним нормативним актом, який прийнятий на виконання Закону, та, відповідно, Закон має вищу юридичну силу. Одночасно суд не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що позивач не отримував звіту про оцінку майна відповідно до вимог ч. 3 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки як встановлено судом державним виконавцем наведені вимоги Закону виконані та такий звіт направлений на адресу позивача за якою він фактично мешкав і отримував поштову кореспонденцію (а.с.100) рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням, про що свідчить супровідний лист сукупно з реєстром рекомендованих поштових відправлень і квитанцією (а.с.160, 161). Так само не можна прийняти до уваги і доводи представника позивача про те, що державним виконавцем не додержані вимоги ч.1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" щодо визначення майна для реалізації, оскільки позивачем заперечувалось першочергове звернення стягнення на інше належне на праві власності нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], що зафіксовано актом державного виконавця від 04 листопада 2013 року при проведенні опису і арешту майна (а.с.162). Не приймає до уваги суд і доводи представника позивача про те, що [PERSON] ВДВС Дніпропетровського МУЮ неправомірно передано пакет документів щодо реалізації арештованого майна до УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області, оскільки відповідно до п. 3 розділу ІІ Тимчасового порядку передача такого пакету документів відповідному УДВС є обов'язком державного виконавця. Зважаючи на викладені обставини та приймаючи до уваги також те, що за п. 3 розділу ІІ Тимчасового порядку державний виконавець зобов'язаний передати відповідному УДВС пакет документів щодо реалізації майна, вимоги позивача про визнання дій [PERSON] ВДВС Дніпропетровського МУЮ щодо передачі пакету документів УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області щодо реалізації квартири [ADDRESS] задоволенню не підлягають. Крім того, відповідно до п.4 розділу ІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів ( в редакції від 16 квітня 2014 року, що була чинна на час передачі пакету документів щодо передачі майна на реалізацію) керівник регіонального органу державної виконавчої служби, начальник відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України після отримання документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до пяти робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства та у разі виявлення порушень надає доручення щодо їх усунення у строк до пяти робочих днів. У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства документи передаються відповідальному працівникові, визначеному відповідним рішенням керівника регіонального органу державної виконавчої служби чи керівника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему у строк до пяти робочих днів. Так, судом встановлено, що державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ супровідним листом від 25 квітня 2014 року за вих. №7596/06/16 направлено УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області відповідний пакет документів щодо реалізації арештованого майна - квартири [ADDRESS], який за даними журналу реєстрації вхідних документів щодо реалізації арештованого майна надійшов до [PERSON] 08 травня 2015 року за вх. №289, що підтверджується витягом з указаного журналу (а.с.85), після чого 16 травня 2014 року розміщене інформаційне повідомлення про проведення електронних торгів на веб-сайті електронних торгів, а відтак, враховуючи, що 09 травня - святковий день, 10 та 11 травня 2014 року - вихідні дні, таке інформаційне повідомлення розміщене з додержанням вимог п.4 розділу ІІ Тимчасового порядку через п'ять робочих днів (12, 13, 14, 15, 16 травня), тому доводи позивача про неправомірність дій УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області в цій частині є такими, що не відповідають дійсності. Також належить відзначити, що відповідно до п. 9 розділу ІІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (в редакції від 16 квітня 2014 року, що чинна була на час формування інформаційного повідомлення) якщо реалізації підлягає житловий будинок, квартира або інше житлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначаються: розмір жилої та нежилої площі будинку, квартири, іншого житлового приміщення; місце розташування чи місцезнаходження; встановлені обмеження; відомості про земельну ділянку, на якій розташований будинок (її правовий режим та розмір); кількість поверхів будинку, поверх, на якому розташована квартира, інше житлове приміщення; кількість кімнат, площа кожної кімнати; інформація про допоміжні, підсобні приміщення та споруди. Судом встановлено, що при створенні відповідальним працівником в Системі електронних торгів арештованим майном інформаційного повідомлення з реалізації вказаної квартири до нього внесені відомості про вид майна, найменування майна, майна, що виставляється, його склад, характеристики, опис (загальна площа квартири, житлова площа квартири, площа кожної кімнати окремо, кількість поверхів будинку, в якому розташована квартира, поверх, на якому знаходиться квартира, перелічена кількість кімнат), місцезнаходження майна, фотографічне зображення майна, стартову ціну, порядок ознайомлення з майном, що підтверджується копією інформаційного повідомлення про лот №196 з СЕТАМ (а.с.86-88). При цьому, не зазначення відомостей про обтяження майна за обставин фактичної відсутності таких не є порушенням вимог Тимчасового порядку та не тягне порушень прав як сторін виконавчого провадження, так і учасників торгів. Зважаючи на викладене, вимоги позивача про визнання неправомірними дій УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області щодо розміщення інформаційного повідомлення про проведення електронних торгів з реалізації квартири позивача №8 по вул. С. Лазо, 1 у м. Дніпропетровську задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Правила ж проведення електронних торгів визначені Тимчасовим порядком. Цим Тимчасовим порядком визначено, що електронні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 1 розділу І Тимчасового порядку), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки проведення торгів (розділи ІІ, ІІІ, IV Тимчасового порядку); правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділи V, VII); правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділи VI, VIII). Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна шляхом проведення електронних торгів, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення протоколу та акта про проведені електронні торги є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних (публічних) торгах, а відтак є правочином. Наведене узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру електронних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з електронних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. VI, VIIІ Тимчасового порядку). Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами електронних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами електронних торгів, то відповідно, недійсним з підстав порушення встановлених законодавством правил проведення останніх може бути визнаний документ, складений за результатами торгів - протокол проведення електронних торгів, акт про проведені електронні торги, який відповідно до п.8 розділу VIII Тимчасового порядку є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством, а відтак, за встановлених за розгляду справи порушень при проведенні електронних торгів вимог ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" протокол проведення електронних торгів №1915, складений 22 серпня 2014 року та акт про проведені електронні торги, затверджений начальником [PERSON] ВДВС Дніпропетровського МУЮ 18 вересня 2014 року належить визнати недійсними. Розв'язуючи вимоги позивача про витребування з чужого незаконно володіння [PERSON] квартири [ADDRESS] з підстав визначених ст.ст.330, 388 ЦК України, суд слідує роз'ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданим у п.30 постанови Пленуму "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" про те, що застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача. У разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Отже, після цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені. Разом з тим, позивач відповідних вимог за ст. 216 ЦК України про застосування наслідків недійсності правочину не заявляв, розпоряджаючись за ч.2 ст. 11 ЦПК України своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, наполягаючи на віндикації, тому такі вимоги задоволенню не підлягають. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню на користь позивача в рівних частинах з відповідачів [PERSON] ВДВС Дніпропетровського МУЮ та відділу ПВР УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області.

Outcome: partial