Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль" звернулося до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, відповідно до укладеного кредитного договору № 014/035-34/50243 від 24 грудня 2007 року ВАТ "[PERSON] Аваль", правонаступником якого є ПАТ "[PERSON] Аваль" надав [PERSON] кредит у сумі 29 998,00 дол. США строком до 24 грудня 2017 року із сплатою 14% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. В забезпечення належного виконання [PERSON], умов кредитного договору, між ВАТ «[PERSON] Аваль» було укладено договір поруки № 014/035-34/50243 від 24.11.2007 з [PERSON], відповідно до якого останній виступив поручителем [PERSON] і взяв на себе зобов'язання перед банком АТ "РБ Аваль" відповідати по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань. У зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання відповідачі не виконують станом на 18 липня 2014 року\~\~ виникла заборгованість за Договором в сумі 19 297,81 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 224 802,24 грн., з них: 16 671,28 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 194 205,51 грн. - заборгованість по сумі кредиту; 1 125,21 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ\~\~13 107,69 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 1 501,32 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 17 489,04 грн. - пеня за прострочення кредиту та відсотків. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив стягнути достроково в солідарному порядку з боржника та поручителя заборгованість за Договором і стягнути з [PERSON] та [PERSON] судовий збір\~ по 1 124,01 грн. з кожного. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 6 том 2). Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст.\~224,\~225 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Положенням ст.1054 ЦК України\~\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) \~зобов'язується\~\~надати\~\~грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~\~встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від\~\~позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо\~\~договором\~\~не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В силу\~ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,\~\~у такій\~\~самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений\~\~строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена\~\~ позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це,\~\~якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики,\~\~може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в\~\~ момент\~\~ передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як вбачається з матеріалів справи,\~\~24 грудня 2007 року між ВАТ "[PERSON] Аваль" та\~\~[PERSON] було укладено кредитний договір № 014/035-34/50243,\~\~згідно якого кредитор\~\~на положеннях та умовах цього Договору, надає позичальнику кредит у сумі 29 998,00 дол. США строком до 24 грудня 2017 року із сплатою 14% річних (а.с.6-14). Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п 6.1. Кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Відповідно до п. 9.1 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язання за цим Договором Кредитор має право вимагати дострокового погашення Кредиту Позичальником у повному обсязі разом із сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за Кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього Договору. Пунктом 16.3. Кредитного договору передбачено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язань мало бути виконаним. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. В силу ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. В забезпечення належного виконання [PERSON], умов кредитного договору, між ВАТ «[PERSON] Аваль» було укладено договір поруки № 014/035-34/50243 від 24.11.2007 з [PERSON], відповідно до якого останній виступив поручителем [PERSON] і взяв на себе зобов'язання перед банком АТ "РБ Аваль" відповідати по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань (а.с.18-21). Відповідно до п. 2.2. Договору поруки сторони договору встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням Боржника, що зазначені в п. 1.3 даного Договору, які виникають з умов Кредитного договору, вказаного в п. 1.2 даного Договору, а саме: повернути кредит в розмірі зазначеному в п. 1.3 даного Договору сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, троки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до п. 3.1 Договору поруки сторони договору визначають, що у випадку\~\~невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе\~\~зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу\~ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи , [PERSON] належним чином не виконувала умови кредитного договору внаслідок чого утворилася заборгованість\~\~за кредитним договором № 014/035-34/50243 від 24 грудня 2007 року, яка станом на 18 липня 2014 року складає 19 297,81 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 224 802,24 грн., з них: 16 671,28 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 194 205,51 грн. - заборгованість по сумі Кредиту; 1 125,21 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 13 107,69 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 1 501,32 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 17 489,04 грн. - пеня за прострочення кредиту та відсотків. У зв'язку з порушенням [PERSON] та [PERSON] умов договору, 05 серпня 2014 року позивачем направлено їм вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором та за договором поруки, проте\~\~ці вимоги позивача були залишені без задоволення відповідачами (а.с. 22-23). В ході розгляду справи, ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 28 липня 2015 року у вказаній справі за клопотанням відповідача [PERSON] призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, а оплату за проведення експертизи покладено на [PERSON] Проте, 28 жовтня 2015 року на адресу суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку від 08 жовтня 2015 року №14049/15-45 у зв'язку з недостатнім обсягом наданих матеріалів та не здійснення оплати її вартості, про що сторони повідомлені належним чином. В подальшому клопотання про призначення експертизи сторонами не заявлялись. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідачі в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконали, у зв'язку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтованим, та таким, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Крім того, суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути сплачений судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved