Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Адміністрація КЗ "Вінницький обласний дитячий будинок "Гніздечко" Вінницької обласної ради в інтересах дітей: [PERSON], [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] (відповідач 1), [PERSON] (відповідача 2), третя особа: Служба у справах дітей Хмільницької РДА про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], відповідач 2 також є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] Діти перебувають на повному державному забезпеченні в КЗ "Вінницький обласний дитячий будинок "Гніздечко". Мати останній раз відвідувала дітей 10.04.2016 року, інколи телефонує в заклад та спілкується з дітьми та вихователями, однак участі у вихованні та навчанні дітей не приймає. [PERSON], за час перебування малолітнього [PERSON] в закладі, дитину не відвідував, участі у навчанні та вихованні дитини не приймав. Батько малолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON] у відповідності до рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області позбавлений батьківських прав відносно дитини. За таких обставин адміністрація КЗ "Вінницький обласний дитячий будинок "Гніздечко" Вінницької обласної ради" дійшла висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Позбавити відповідача 2 батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів їхнього заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок [PERSON], [INFO] Стягнути з відповідача 2 аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок [PERSON], 2007 р.н. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву у відповідності до якої просить розглянути справу за його відсутності, а також вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач 1 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином в порядку, передбаченому ч.ч. 9, 10 ст. 74 ЦПК України (а.с.73, 78, 91, 97, 123, 135). Відповідач 2 в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зокрема, судові повістки, разом з копіями відповідних документів надсилались відповідачу 2 поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Вінницькій області від 15.11.2016 року (а.с.31), а саме за адресою: [ADDRESS]. Згідно відміток Укрпошти на поштових відправленнях (а.с.45, 46, 115, 116, 118, 119, 131, 132) вони повернуті "за закінченням терміну зберігання", "за не запитом". Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву у відповідності до якої просить розглянути справу за її відсутності, а також вказала, що підтримує висновок Органу опіки та піклування Хмільницької РДА. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідачі, які належним чином повідомленні і від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, повторно не з'явились, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14), а також копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення запису змін, доповнень (а.с.10-11) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08.10.2013 року (а.с.6-8), яке 19.10.2013 року набрало законної сили, підтверджено, що [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], та стягнуто аліменти на його утримання. З відповідного розпорядження Хмільницької РДА Вінницької області від 20.03.2012 року №184 (а.с.16), а також путівок №324, № 325 від 30.08.2012 року (а.с.18, 19), встановлено, що малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], направлено на тимчасове перебування до Вінницького дитячого будинку змішаного типу "Гніздечко" на повне державне утримання. Окремою постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2012 року (а.с.24) перед Службою у справах дітей Вінницької міської ради порушено питання про необхідність влаштування малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] З копії довідки про звільнення (а.с.20) встановлено, що [PERSON], [INFO], з 16.10.2012 року по 09.07.2014 року відбувала покарання в Чорноморській ВК Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області. Листом Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА Вінницької області №01-17/476 від 05.12.2014 року (а.с.21) директору Вінницького обласного дитячого будинку інтернатного типу "Гніздечко" [PERSON] повідомлено, що [PERSON] повернулась з місць позбавлення волі 09.07.2014 року, однак з заявою про повернення дитини до Служби у справах дітей не зверталась, хоча умови проживання відповідають нормам для проживання малолітньої дитини. 27.01.2015 року Органом опіки та піклування Мурованокуриловецької РДА Вінницької області надано висновок про можливість передачі дитини [PERSON], [INFO], для подальшого виховання матері [PERSON], [INFO] (а.с. 22). Розпорядженням Хмільницької РДА №111 від 16.03.2015 року (а.с.17) продовжено перебування малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у Вінницькому дитячому будинку змішаного типу "Гніздечко" на повному державному утриманні. Відповідними довідками КЗ "Вінницький обласний дитячий будинок "Гніздечко" Вінницької обласної ради" №55, №56 від 26.10.2016 року (а.с. 25, 26), а також актами КЗ "Вінницький обласний дитячий будинок "Гніздечко" Вінницької обласної ради" від 26.10.2016 року (а.с.4, 5) підтверджено, що що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] виховуються у даному закладі з 05.04.2014 року. Останній раз мати відвідувала дітей 10.04.2016 року, але участі у вихованні дітей не приймала, письмових чи усних заяв, листів щодо вирішення подальшої долі дітей від неї не надходило. Батько [PERSON], [INFO], дитину в закладі не відвідував. Встановити місцезнаходження [PERSON] не представляється можливим (а.с.12, 13, 124). Розпорядженням Хмільницької РДА Вінницької області №153 від 10.04.2017 року (а.с.137) вирішено надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], стосовно [PERSON], [INFO] Згідно доданого до розпорядження висновку органу опіки та піклування Хмільницької РДА (а.с.138) позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], стосовно [PERSON], [INFO], є доцільним і буде в інтересах дітей. Суд приймає до уваги вказаний висновок органу опіки та піклування, оскільки цей висновок узгоджується з іншими дослідженими судом доказами та встановленими обставинами. Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей знайшов своє підтвердження, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON], 1985 р.н., та [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], а також позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, відповідачі мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ч. 3 ст. 193 СК України). Копіями довідок (а.с.83, 84) підтверджено, що на ім'я [PERSON], ІПН [NUMBER], у філії - Вінницьке обласне управління ПАТ "Державний Ощадний банк України, інд. код 09302607, МФО 302076, відкрито рахунок [NUMBER]; на ім'я [PERSON], ІПН [NUMBER], відкрито рахунок [NUMBER]. Враховуючи викладене, наявні підстави для стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини дитини - [PERSON], [INFO], а з відповідача 2 аліментів на утримання [PERSON] При цьому з відповідача 1 підлягають стягненню аліменти в розмірі у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подачі заяви до суду і до досягнення [PERSON] повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок [PERSON], [INFO] Оскільки з відповідача 2 - [PERSON] аліменти стягуються на двох дітей, суд приймає до уваги норми ч. 2 ст. 183 СК України, відповідно до якої якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи викладене, з відповідача 2 підлягають стягненню аліменти на утримання дітей [PERSON], [PERSON], у розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подачі заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особисті рахунки дітей. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Також з відповідачів, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню солідарно судовий збір в сумі 1280 грн.

Outcome: partial