Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив скасувати арешт з його майна, а саме: будинку №114, що знаходиться за адресою: м. Херсон, сел. Комишани, вул. Нижня. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач виявив бажання оформити спадщину після смерті батька [PERSON] Під час перевірки документів у нотаріальній конторі йому повідомлено, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна від 22.11.2016 року на підставі постанови ДВС Комсомольського РРЮ м. Херсона від 15.05.2006 року накладено арешт на належний позивачу житловий будинок №114, що знаходиться за адресою: м. Херсон, сел. Комишани, вул. Нижня, і його наявність порушує його право на спадщину. У судове засідання позивач не зявився, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином, письмових заперечень проти позову до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладався на розсуд суду. Суд відповідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України вирішив розглядати справу за відсутності учасників процесу за наявними доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта від 22.11.2016 року будинок №114 по вул. Нижній у смт. Комишани м. Херсон, власником якої є [PERSON], постановою ДВС у Комсомольському районі від 15.05.2006 року накладено арешт. Обтяження зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 16.05.2006 року [PERSON] філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України за №3211500. Згідно відповіді старшого державного виконавця Корабельного районного ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 05.12.2016 р. відкритого виконавчого документа про стягнення з [PERSON] на виконанні не перебуває. Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність невиконаних зобовязань позивача та які б підтверджували обґрунтованість існування арешту. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved