Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

19 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі як об'єктів права спільної часткової та сумісної власності. Позивач прохає суд ухвалити рішення яким поділити житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], виділивши кожній із сторін відокремлені частини житлового будинку та господарських споруд, що відповідають розміру 1/2 частині, визнавши за кожним право приватної власності. Одночасно прохає суд виділити йому в натурі 1/2 частину земельної ділянки, площею 0.1500 га(кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], для обслуговування відокремленої йому частки житлового будинку. 14 березня 2015 року представник позивача Гришко Р.В. уточнив позовні вимоги враховуючи результати судової будівельно-технічної експертизи і прохав виділити в натурі Позивачу на праві особистої власності 23/100 частини жилого будинку [ADDRESS] яка складається з відокремленої квартири № 1, а Відповідачу прохав виділити в натурі на праві особистої власності 77/100 частини жилого будинку [ADDRESS] яка складається з відокремленої квартири № 2, при цьому компенсацію ризниці вартості майна на користь позивача не стягувати. Також прохав виділити в натурі на праві особистої власності 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], для обслуговування відокремленої позивачу частини житлового будинку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмове клопотання про призначення судової експертизи для визначення варіантів розподілу житлового будинку та земельної ділянки. Права та інтереси позивача в судовому засіданні представляв адвокат Гришко Роман Володимирович, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі, прохав задовольнити позов повністю та в обґрунтування позовних вимог пояснив, що позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Сторони у справі не можуть дійти згоди щодо порядку користування зазначеним майном, тому вважає за необхідним виділити кожному на праві особистої приватної власності відокремлені частини домоволодіння згідно з варіантом, наданим експертом у висновку № 09/15 від 19.08.2015 року. Також вважає, що позивачу, у зв'язку з набуттям права власності на 1/2 частину у праві власності на житловий будинок та господарські споруди, йому від попереднього власника, тобто відповідача, згідно з чинним законодавством, перейшло право власності на 1/2 частину у праві власності на земельну ділянку, на якій розташовано спільне домоволодіння та вважає за можливим виділити таку частину земельної ділянки в натурі згідно з варіантом, наданим експертом у висновку № 09/15 від 19.08.2015 року. Відповідач у справі [PERSON] в попередньому судовому засіданні погодився з проведенням судової будівельно-технічної експертизи та не заперечувала проти часткового задоволення позову. Вважала, що їй необхідно відокремити більшу частину житлового будинку, з урахуванням проживання з нею двох неповнолітніх дітей. Під час розгляду справи по суті Відповідач змінила свою думку та заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що вона з колишнім чоловіком в позасудовому порядку зможуть встановити порядок користування майном без виділа його в натурі. Представник відповідача, адвокат Мілешко Анатолій Феліксович в судовому засіданні заперечуючи проти задоволення позову, пояснив, що виділ відокремлених частин житлового будинку та господарських споруд не можливий так як такий розподіл не буде відповідати державним санітарним та будівельним нормам. Стосовно виділу на праві особистої власності земельної ділянки пояснив, що такий виділ не можливий, так як земельна ділянка приватизована відповідачем, тобто отримана від держави у дар, і повинна належати відповідачу на праві особистої власності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області, яке набуло законної сили 13.05.2015 року, після перегляду в суді апеляційної інстанції, у справі № 319/1360/14-ц, позивачу та відповідачу в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано право власності за кожним в рівних частках по 1/2 частині на житловий будинок зі всіма будівлями та господарчими спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 0.1500га(кадастровий номер [NUMBER]) та знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Сторони у попередньому судовому засіданні не оспорювали виділ на праві особистої власності відокремлених частин житлового будинку з господарчими спорудами та земельної ділянки. Дані обставини встановлені рішенням суду, визнавалися сторонами і відповідно до положень ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Суд критично ставиться до поведінки Відповідача, яка випливає у відмові у визнання обставин, які визнавалися ним у попередньому судовому засіданні, що ніяк не узгоджується з нормами ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦПК України, відмова від визнання в попередньому судовому засіданні обставин приймаються судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози, тяжкої обставини або обставини визнаною у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ЦПК України, про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. Вмотивована заява з боку відповідача про відмову у визнанні позову, який попередньо ним був частково визнаний до суду не надходила. Натомість суд вважає бажання позивача відокремити свою частину домоволодіння та земельної ділянки таким, що узгоджується та гарантується йому чинним законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У зв'язку з домовленістю сторін про поділ та виділ майна в натурі, відповідно до ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, судом було призначено судову експертизу Експертне дослідження проведене відповідно до Закону України «Про судову експертизу» кваліфікованим судовим експертом [PERSON] який має кваліфікацію з правом проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз. За результатами проведення судової експертизи, експертом складено висновок 09/15 судової будівельно-технічної експертизи від 19 серпня 2015 року. Судом встановлено, що Висновок експерта містить докладний опис проведеного експертом досліджень та обґрунтування, чіткі висновки з поставлених запитань. Оцінивши Висновок за правилами ст. 212 ЦПК України, врахувавши навіть незначні відхилення від державних будівельних норм, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновків чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Зважаючи на викладене, Висновок слід вважати належним та допустимим доказом у справі. З висновку експертизи від 19.08.2015 року встановлено, що житловий будинок має ринкову вартість 306 224.00 гривень. За вказаним експертним висновком можливий один єдиний варіанти виділу відокремлених частин житлового будинку з усіма надвірними та господарчими спорудами і земельної ділянки. Крім того запропонований варіант наданий співвласниками особисто експерту. За даним варіантом співвласнику [PERSON] виділяється Квартира № 1 з наступними приміщеннями: в житловому будинку літера "А" житлова кімната 1-7 площею 18.0 кв.м., житлова кімната 1-6 площею 9.5 кв.м., та наступні будівлі та споруди: ворота з хвірткою № 4, паркан № 6 згідно додатків №1,2 до висновку. Крім того йому виділяється в натурі 750 кв.м. земельної ділянки яка на плані визначена в помаранчевий колір, згідно додатку до висновку №2. Загальна вартість Квартири № 1 з будівлями та спорудами становить 70785,34 гривні. По даному варіанту частка у власності прийняла вигляд 23/100 частини. За даним варіантом співвласнику [PERSON] виділяється Квартира №2 з наступними приміщеннями: в житловому будинку літера "А" кухня-їдальня 1-3 площею 18.0 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 12.7 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 9.0 кв.м, в прибудові літера "а" котельня 1-1 площею 4.8 кв.м, ванна 1-2 площею 6.6 кв.м., в веранді літера "а1" веранда І площею 6.3кв.м. Крім того, співвласнику [PERSON] виділяються наступні будівлі і споруди: літня кухня літера "Б", вбиральня літера "Г", сарай літера "Д", паркан №1, хвіртка№2, погріб№3, паркан №5 згідно додатків №1,2 до висновку. Крім того їй виділяється в натурі 750 кв.м. земельної ділянки яка на плані визначена в зелений колір, згідно додатку до висновку №2.Загальна вартість Квартири № 2 з будівлями та спорудами становить 235438,66 гривень. По даному варіанту частка у власності прийняла вигляд 77/100 частини. За даним варіантом для розділу та влаштування двох ізольованих квартир, об'єкту житлової нерухомості, виконати наступне переобладнання: закласти арку між кухня - їдальня 1-3 та житловою кімнатою 1-7; співвласнику [PERSON] переобладнати віконний пройом в житловій кімнаті 1-7 під дверний встановивши двійні двері; інженерні комунікації обладнати для кожного співвласника. За даним варіантом різниця у вартості майна у сумі 82326.66 грн., може бути покладена судом як грошова компенсація на користь співвласника [PERSON] Враховуючи відмову позивача про стягнення на його користь різницю у вартості майна, суд приходить до висновку про не стягнення на користь [PERSON] різниці у вартості майна у сумі 82326.66 гривень. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив свої висновки та пояснив, що даний варіант розподілу, навіть враховуючи незначні відхилення від державних будівельних норм але за умови згоди співвласників, технічно можливий. Крім того пояснив, що недоотримання згідно з ДБН квадратних метрів житлової площі співвласник [PERSON] може компенсувати, за його згоди, шляхом прибудов до квартири №1, чому сприяє розмір, виділеної йому земельної ділянки. Висновок додаткової експертизи № 14/15 від 31.01.2015 року, суд не бере до уваги, так як він виготовлений за умови непогодження відповідача з розподілом майна за основним висновком, тобто відмови відповідача від обставин, які були ним визнанні раніше в судовому засіданні. Крім того висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 ЦПК України. Вирішуючи питання про виділення позивачу частини земельної ділянки суд виходе з наступного. За приписами ч. 1 ст. 120 ЗКУ, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У зв'язку з набуттям права власності на 1/2 частину житлового будинку у позивача виникло право на 1/2 частину земельної ділянки для його обслуговування, що також узгоджується з приписами ст. 377 ЦК України. Вирішуючи питання щодо розподілу витрат між сторонами, враховуючи задоволення позовних вимог позивача, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на його користь з відповідача витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги в розмірі 4000 гривень, з оплатою судової експертизи в розмірі 3000 гривень та судового збору в розмірі 340.12 гривень, що узгоджується з ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved