Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

23 серпня 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 11 листопада 2016 року від позивача надійшла уточнена позовна заява. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного Договору № DNH4KР12200191 від 10 лютого 2006 року відповідач [PERSON] отримала у ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", кредит у сумі 1 977,28 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердила згоду на те, що ознайомлена та згодна з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. Кредит наданий на строк з 10 лютого 2006 року по 11 лютого 2008 року включно, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту та сплати процентів, комісії та інших в Заяві та Умовах платежів. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,00% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Основними вимогами банку за кредитним договором є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, однак позичальник в порушення вимог ст. ст. 525, 530, 629, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконала, при чому розмір простроченої заборгованості за кредитом (тілом кредиту) станом на 15 серпня 2016 року складає 1 924,80 грн. Оскільки згідно ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, позивач вважає, що з відповідача має бути стягнено відсотки на суму простроченої заборгованості за кредитом в межах строку позовної давності, який пунктом 5.5 Умов встановлений тривалістю 5 років, в розмірі 7 025,52 грн. Згідно останніх письмових пояснень просять стягнути з відповідача 6 936,87 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами та доказами з урахуванням наданих ним письмових пояснень (а.с. 178). Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 105). Представник відповідача [PERSON] надав письмову заяву [PERSON] про застосування строку позовної давності (а.с. 37-38), а також заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 179). На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № DNH4KР12200191 від 10 лютого 2006 року (а.с. 6) відповідач [PERSON] отримала у ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", кредит для повного розрахунку за товар і сплати комісії у розмірі 1 977,30 грн. строком на 24 місяці з 10 лютого 2006 року по 11 лютого 2008 року включно, за умови сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів, а також комісії. Погашення заборгованості здійснюється у такому порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 105,96 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно з Умовами. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. При порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню кредиту Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,00% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Перерахування банком коштів за товар та сплата комісії ФОП [PERSON] підтверджується копіями меморіальних ордерів (а.с. 175). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Оскільки відповідач не сплачує процентів, які щомісячно нараховуються позивачем за користування кредитними коштами, а сума позики до цього часу відповідачем до банку не повернута, то проценти за користування кредитними коштами слід стягнути з відповідача в межах загального строку позовної давності, визначеного статтею 257 ЦК України тривалістю у три роки. До аналогічного висновку прийшов Верховний Суду України в своїй постанові від 02 грудня 2015 року по справі № 6-249цс15, де зазначив, що оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності, незважаючи на те, що позовна давність до основної вимоги спливла. З огляду на те, що у разі порушення Позичальником зобов'язань по погашенню кредиту договором передбачена сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 6,00% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом, сума процентів, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON], становить 4 157,57 грн. (1924,80 х 6,00% х 36 місяців). Позивач приєднав до матеріалів справи Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), де конкретизовано, за яких умов та за якими правилами банк надає банківські послуги (а.с. 7-10). Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) позовна давність до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором установлена сторонами тривалістю в п'ять років. Проте, при вирішенні даної справи суд дотримується вимог ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої висновки Верховного Суду України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та застосовує правову позицію Верховного Суду України, сформовану у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, у якій зазначається, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Отже, оскільки Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не місять підпису [PERSON], суд не знаходить підстав для застосування спеціальної (більш тривалої порівняно з загальною) позовної давності та стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом за останні 5 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial