Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позов мотивує тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідачем не сплачувався борг, який станом на день звернення до суду становить 42097,39грн., з яких 13253,63грн. - заборгованість за тілом кредита; 7865,42грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 19615,18грн. заборгованість по пені та комісії та 1363,16грн. штрафу. Крім цього, просить стягнути 1762 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні, проведеному в порядку відеоконференції, заявлений позов підтримала повністю, просить його задоволити в повному обсязі. З приводу відмови в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності заперечує, поскільки дія Генеральної угоди, яка є предметом даного позову закінчилася в грудні 2017року, що підтверджує те, що позивач не пропустив строк позовної давності. Крім цього, позивач вважає, що призначена з ініціативи відповідача почеркознавча експертиза підтверджує, що Генеральна угода підписана саме Коневичем В.І. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову, так як вважає, що він кошти не отримував, строки звернення дло суду позивачем пропущено, просить відмовити в задоволенні позову з цих підстав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, вістановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати зобов`язання належним чином, а кредитор прийняти виконання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За матеріалами справи встановлено, що 13.10.2008року [PERSON] отримав в ПАТ КБ "ПриватБанк" картку "Універсальну" кредитним лімітом 2000грн. (а.с.5). В зв`язку з тим, що борг по даній картці не було погашено, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 20.12.2014р. було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості по кредиту. На день укладення Генеральної угоди борг [PERSON] перед банком становив 15362,08грн. Дія угоди з 20.12.2014р. по 31.12.2017р. (а.с.6-37). [PERSON] заперечує свій підпис на Генеральній угоді, проте висновком експерта №4/10 від 15.03.2019р. підтверджується, що Генеральна угода підписана саме відповідачем [PERSON] (а.с.143-151). Разом з тим, суд не може погодитись із наведеною в позові заборгованістю з наступних підстав. Що стосується відмови в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності суд вважає, що строк дії Генеральної угоди до 31.12.2017р., а тому позивачем не пропущено строк позовної давності. Разом з тим, заборгованість складається з тіла кредиту, нарахованих процентів та пені. Суд вважає, що до стягнення не може підлягати наведена в позові заборгованість повністю з наступних підстав. Так, згідно п.п.1.5, п.6 Генеральної угоди - умовами даної угоди не списується існуюча заборгованість, всі істотні умови для договору залишаються незмінними. Отже, до стягнення підлягає 13253,63грн. - заборгованість за тілом кредита; 7865,42грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1363,16грн. штрафу. Щодо решта заборгованості, то позивачем нарахована пеня та відсотки за весь період дії Генеральної угоди. Згідно ст.258 ЦК України передбачено спеціальну позовну давність для окремих видів вимог, а саме позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягненн неустойки (штрафу, пені). В зв`язку із заявою [PERSON] про застосування спливу строку позовної давності (ч.4 ст.267 ЦК України), суд вважає, що по відношенню до пені та відсотків слід застосувати спеціальну позовну давністьі, так як позивачем нараховано пеню за весь строк дії Генеральної угоди. Продовження строків позовної спеціальної давності повинно бути передбачено договором, що в даному випадку відсутнє (Умови та Правила надання банківський послуг не може розцінюватись судом як договір про збільшення позовної давності згідно ч.1 ст.259 ЦК України). А тому, у стягненні 19615,18грн. заборгованість по пені та комісії слід відмовити, поскільки позивачем виведено дану суму за весь період, а не за останній рік звернення до суду. Проводити розрахунок пені із наданих таблиць суд проводити не може з власної ініціативи (ст.81 ЦПК України). З відповідача слід стягнути на користь позивача, сплачений ним при подачі позову до суду, судовий збір в сумі 1762,00грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved