Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

23.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», [PERSON] , Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради про визнання недійсними акту приймання-передачі та свідоцтва на право власності на майновий пай, визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державних реєстрацій права власності на майно, про витребування майна з чужого незаконного володіння переданого на підставі нікчемного договору купівлі-продажу. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що він являється співвласником майнових паїв, що знаходяться в єдиному цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян, колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» Костопільського району Рівненської області, підтвердженням чому є договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності від 07.03.2000 року (додаток № 1 до договору № 424 на суму 3142 гривні). Згідно з додатком № 2 до договору про володіння, користування і розпорядження майном від 07.03.2000 року визначено перелік майнових паїв, з яких, до спільної часткової власності віднесено такі об`єкти нерухомого майна, як телятник в с. Соломка, 1975 року вводу в експлуатацію оціночною вартістю 67061 гривень (№ з/п 1); телятник в с. Дюксин, 1981 - 1975 року вводу в експлуатацію оціночною вартістю 83840 гривень (№ з/п 8); телятник (відгодівельник) в с. Дюксин, 1979 року вводу в експлуатацію оціночною вартістю 60000 гривень (№ з/п 75); телятник (відгодівельник) в с. Дюксин, 1981 року вводу в експлуатацію оціночною вартістю 60000 гривень (№ з/п 76); телятник (відгодівельник) в с. Дюксин, 1982 року вводу в експлуатацію оціночною вартістю 42000 гривень (№ з/п 77); зерносклад фуражний в с. Дюксин, 1977 року вводу в експлуатацію оціночною вартістю 57557 гривень (№ з/п 4). В подальшому, зазначені вище телятники, телятник (відгодівельник) 1979 року вводу в експлуатацію та зерносклад фуражний були передані в оренду ПСП «Прогрес» відповідно до договору від 07.03.2000 року, а два останніх телятника (відгодівельника) передані за договором безоплатного користування майном від 07.03.2000 року. Отже, вищезазначені телятники перебували у спільній частковій власності громадян, колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», до яких відноситься і він, а фактично перебували у користуванні ПСП «Прогрес». В листопаді 2016 року, зазначені приміщення телятників було відчужено ПСП «Прогрес» за договором купівлі-продажу від 10 вересня 2016 року для [PERSON] . На підставі зазначеного договору купівлі-продажу було складено акт прийому-передачі майна від 10.09.2016 року за яким відбулась передача вищезазначених приміщень. Таким чином, ПСП «Прогрес», без згоди на те всіх співвласників, розпорядився майном, яке йому не належало на праві власності. Договір купівлі-продажу спірних приміщень від 10 вересня 2016 року не посвідчено нотаріально, а отже і даний договір, в силу закону є нікчемним правочином. Крім того, в той же день 10.09.2016 року ПСП «Прогрес» було видано для [PERSON] свідоцтво на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ № [NUMBER]. Однак, ПСП «Прогрес» не мало права видавати зазначеного свідоцтва. Так як, договір купівлі-продажу спірних приміщень від 10 вересня 2016 року є нікчемним, тому і акт-прийому передачі, виданий на підставі даного договору, підлягає визнанню недійсним. Визнанню недійсним підлягає і свідоцтво про на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ № [NUMBER], адже воно видане не уповноваженою на те особою та без відповідних правових підстав. З урахуванням того, що вищезазначені акт прийому-передач та свідоцтво на право власності на майновий пай були підставою для реєстрації права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна за відповідачем [PERSON] то, в силу їх недійсності, скасуванню підлягає і реєстрація права власності на нерухоме майно за останньою. В свою чергу, підставами для державних реєстрацій права власності були відповідні рішення від 21.10.2016 року та від 24.10.2016 року, видані КП «Сарненське бюро технічної інвентаризації». Враховуючи вищевикладене, позивач просив визнати недійсним акт прийому-передачі майна до договору купівлі-продажу від 10.09.2016 року підписаний між ПСП «Прогрес» і [PERSON] та свідоцтво на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ [NUMBER], видане ПСП «Прогрес» від 10.09.2016 року на ім`я [PERSON] . Крім того, позивач просив визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкти нерухомого майна, оскільки відповідні свідоцтво та акт прийому-передачі видані не в порядку визначеному законом, а відповідно і державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснена незаконно. Ухвалою Костопільського районного суду від 17.03.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, про що повідомлено сторони. Відповідачам було надано строк для подання за наявності письмових заперечень проти позову з посиланням на докази в їх обґрунтування. До початку судового розгляду справи, а саме 24.05.2017 року представником відповідача ПСП «Прогрес» Футруком В. М. на адресу суду було подано письмові заперечення на позов, в яких він позовні вимоги не визнав та просив закрити справу у зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Костопільського районного суду від 27.07.2017 року за клопотанням голови ФГ «П`ятигірське» Казмірчук Ю. В. до участі в справі було залучено ФГ «П`ятигірське», як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою Костопільського районного суду від 21.09.2017 року за клопотанням представника позивача - адвоката Грозіка І. І. до участі в справі було залучено в якості співвідповідача ФГ «Малинове сяйво». Крім того, ухвалою Костопільського районного суду від 21.09.2017 року за заявою позивача [PERSON] , в порядку забезпечення позову, було накладено арешт на спірні об`єкти нерухомого майна. 13.12.2017 року представником позивача - адвокатом Грозіком І. І. на адресу суду було подано заяву, в порядку ст. 31 ЦПК України (в редакції. що діяла до 2017 року), про зміну предмету позову. У вказаній заяві представник позивача адвокат Грозік І. І. просив визнати недійсним свідоцтво на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ [NUMBER] видане приватним сільськогосподарським підприємством «Прогрес» від 10.09.2016 року на ім`я [PERSON] , визнати протиправними та скасувати рішення Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради Рівненської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.10.2016 та 24.10.2016 року, відновити становище, яке існувало до порушення права спільної часткової власності [PERSON] шляхом повернення в спільну часткову власність громадян, колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» Костопільського району Рівненської області з незаконного володіння Фермерського господарства «Малинове сяйво», скасувати рішення Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради Рівненської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.04.2017 року. Ухвалою Костопільського районного суду від 02.02.2018 року заяву представника позивача адвоката Грозіка І. І. про зміну предмету позову прийнято до розгляду. Сторонам та іншим учасникам судового процесу надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали на подання відзивів та пояснень. 27.02.2018 року представником відповідачів [PERSON] та ФГ «Малинове сяйво» - адвокатом Михайловим В. О. на адресу суду було подано відзив на заяву про зміну предмету позову, в якому він зазначив, що заява про зміну предмету позову подана представником позивача не відповідає вимогам ст. ст. 49, 182, 183 ЦПК України. Крім того зазначив, що позивачем було змінено первісні позовні вимоги і зокрема обрано спосіб захисту порушеного права, який передбачений п.4 ч.2 ст. 16 ЦК України, а саме відновлення становища, яке існувало до порушення. При цьому, позивачем обраний спосіб захисту порушеного права помилково був поєднаний з іншим способом захисту - витребування майна з незаконного володіння, який регулюється іншими нормами цивільного законодавства. Позивач не є та не був власником спірних приміщень, вказані об`єкти нерухомого майна не виділялися йому в натурі, тому не має права вимагати у суду відновити становище, яке існувало до порушення права спільної часткової власності шляхом повернення в спільну часткову власність громадян, колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» Костопільського району Рівненської області з незаконного володіння Фермерського господарства «Малинове сяйво» спірних об`єктів нерухомого майна без згоди та окремих вимог усіх співвласників майнових паїв в силу ст. 358 ЦК України. Фактично, даною позовною вимогою позивач намагається підмінити та захистити права усіх співвласників майнових паїв не маючи на це відповідних повноважень та не маючи їхньої згоди. Так як [PERSON] є засновником ФГ «Малинове сяйво», тому вона в законний спосіб скористалася своїм правом щодо передачі майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу). ФГ «Малинове сяйво» є добросовісним набувачем нерухомого майна. Державна реєстрація права власності на спірне майно за ФГ «Малинове сяйво» проведене у відповідності із п.48 Постанови КМУ від 25.12.2015 року №1127, який регулює якраз питання державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу). Таким чином, жодної з підстав, які визначені ст. 388 ЦК України щодо витребування майна від добросовісного набувача, у даному випадку ФГ «Малинове сяйво», позивач не навів та не довів в позові, тому позовні вимоги є необґрунтованими. В ході судового розгляду справи ухвалою суду від 03.04.2018 року до участі в справі було залучено ще 15 фізичних осіб - співвласників майнових паїв реорганізованого КСП «Прогрес» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача - адвокат Грозік І. І. уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх з підстав викладених в позовній заяві. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] та [PERSON] , які були присутні в судовому засіданні. позовні вимоги підтримали. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимог заперечували. Представник відповідачів [PERSON] та ФГ «Малинове сяйво» - адвокат Михайлов В. О. в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Крім того, адвокатом Михайловим В. О. було подано заперечення на позовну заяву, в яких він зазначив, що позивач, будучи власником майнового паю КСП «Прогрес» не скористався правом на отримання майна в натурі, не звертався із заявою до загальних зборів співвласників та комісії з вирішення майнових питань щодо виділення майна в натурі, при цьому навіть наявність майнового паю не дозволила б позивачу отримати в натурі у власність спірні об`єкти нерухомого майна, оскільки залишкова вартість цих об`єктів у декілька десятків разів перевищує суму майнового паю позивача, позивач ніколи не претендував на спірні приміщення, відтак цивільне право або інтерес позивача не порушувався з боку відповідачів по справі, тому обрані позивачем способи захисту свого права не ґрунтуються на законі. Представники відповідачів Приватного сільськогосподарського підприємства "Прогрес" та Комунального підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фермерського господарства "П`ятигірське" Кулай О. І. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, однак вказала, що ФГ "П`ятегірське" є добросовісним набувачем майна, а саме телятників відгодівельників, котрі є предметом даного спору і рішення може вплинути на їх права. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази по справі, надавши оцінку наданим доказам, суд вважає, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що після реформування КСП "Прогрес" с.Дюксин Костопільського району Рівненської області, майно колгоспу було розпайовано, а колишні його члени отримали відповідні свідоцтва про право власності на майновий пай. Відповідно до умов Договору №1 від 07.03.2000 року Про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності, співвласники майнових паїв реорганізованого КСП "Прогрес" домовились спільно володіти , користуватись і розпоряджатись майном , перелік якого наведений у Додатку №2 . Згідно з Додатком № 2 до договору про володіння, користування і розпорядження майном від 07.03.2000 року визначено перелік майнових паїв, з яких, до спільної часткової власності віднесено такі об`єкти нерухомого майна, як: - телятник в с. Соломка, 1975 року вводу в експлуатацію оціночною вартістю 67061 гривень (№ з/п 1); - телятник в с. Дюксин, 1981 1975 року вводу в експлуатацію оціночною вартістю 83840 гривень (№ з/п 8); - телятник (відгодівельник) в с. Дюксин, 1979 року вводу в експлуатацію оціночною вартістю 60000 гривень (№ з/п 75); - телятник (відгодівельник) в с. Дюксин, 1981 року вводу в експлуатацію оціночною вартістю 60000 гривень (№ з/п 76); - телятник (відгодівельник) в с. Дюксин, 1982 року вводу в експлуатацію оціночною вартістю 42000 гривень (№ з/п 77); - зерносклад фуражний в с. Дюксин 1977 року вводу в експлуатацію оціночною вартістю 57557 гривень (№ з/п 4). В подальшому, зазначені вище телятники, телятник (відгодівельник) 1979 року вводу в експлуатацію та зерносклад фуражний були передані в оренду ПСП «Прогрес» відповідно до Договору від 07.03.2000 року та два телятника (відгодівельника) передані за Договором безоплатного користування майном від 07.03.2000 року. Суд констатує, що вищезазначене майно перебувало у спільній частковій власності громадян, колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес». Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками майнових паїв колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» Костопільського району Рівненської області, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні Свідоцтвами на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Позивач просив захистити його права, як співвласника майнового паю КСП "Прогрес" та просив визнати недійсним свідоцтво на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ [NUMBER] видане приватним сільськогосподарським підприємством «Прогрес» від 10.09.2016 року на ім`я [PERSON] , визнати протиправними та скасувати рішення Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради Рівненської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.10.2016 та 24.10.2016 року, відновити становище, яке існувало до порушення права спільної часткової власності [PERSON] шляхом повернення в спільну часткову власність громадян, колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» Костопільського району Рівненської області з незаконного володіння Фермерського господарства «Малинове сяйво», скасувати рішення Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради Рівненської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.04.2017 року. Питання про виділення майнових паїв в натурі врегульовано Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року № 62/2009, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» (далі - Порядок), Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 (далі - Рекомендації) та Порядком видачі та обліку Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), затверджений Наказом Міністерства аграрної політики України за №79 від 23.03.2001 року. Згідно вимог ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» майновий пай - частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду. В судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу майнового паю, згідно з яким [PERSON] було придбано свідоцтво на право власності на майновий пай (майновий сертифікат), видане Дюксинською сільською радою на ім`я [PERSON] серії РВ [NUMBER] від 27.01.2006 року на загальну суму 382455 грн., що становить 24,26% від пайового фонду. На виконання вказаного Договору було укладено акт приймання-передачі оригіналу майнового паю від 10.09.2016 року. 10 вересня 2016 року між ПСГП «Прогрес» та [PERSON] було укладено акт прийому- передачі майна до договору купівлі-продажу майнового паю від 10.09.2016 року. На підставі вказаного акту прийому-передачі від 10.09.2016 року та на виконання ч.7 ст.31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», пункту 15 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств». [PERSON] передано в натурі у власність згідно майнового сертифікату об`єкти нерухомого майна: телятники (відгодівельники) - 5 об`єктів та приміщення зерноскладу за адресою: [ADDRESS] . 10 вересня 2016 року ПСП «Прогрес» було видано для [PERSON] свідоцтво на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ № [NUMBER]. Підставою вчинення правочинів між ПСП "Прогрес" та [PERSON] стало свідоцтво на право власності на майновий пай (майновий сертифікат), видане Дюксинською сільською радою на ім`я [PERSON] серії РВ [NUMBER] від 27.01.2006 року на загальну суму 382455 грн. В ході розгляду справи, ухвалою Костопільського районного суду від 06.06.2018 року було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої було поставлено наступне питання: чи належить підпис виписаний в свідоцтві на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ [NUMBER] виданого 27 січня 2006 року Дюксинською сільською радою на ім`я [PERSON] , [PERSON] чи іншій особі? Оскільки, [PERSON] ухилився від участі в експертизі. то суд відповідно до вимог ст.109 ЦПК України визнає факт, що підпис виписаний в свідоцтві на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ [NUMBER] виданого 27 січня 2006 року Дюксинською сільською радою на ім`я [PERSON] , вчинений не головою Дюксинської сільської ради. Відповідно до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення затвердженого Постановою КМУ від 28.02.2001 року № 177, а саме п.п. 13, 14 майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Усі подані документи формуються в окрему справу по кожному підприємству. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. За таких обставин, суд констатує, що свідоцтво на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ [NUMBER] виданого 27 січня 2006 року Дюксинською сільською радою на ім`я [PERSON] , є недійсним, що в свою чергу тягне визнання вчинених на його підставі правочинів також недійсними. З урахуванням того, що спірні акт прийому-передач та свідоцтво на право власності на майновий пай були підставою для реєстрації права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна за відповідачем [PERSON] то, в силу їх недійсності, скасуванню підлягає і реєстрація права власності на нерухоме майно за останньою з наступних підстав. Відповідно до п. 51 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна. З огляду на обставини, викладені в даній позовній заяві, відповідні свідоцтво та акт прийому-передачі видані не в порядку визначеному законом, а відповідно і державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснена незаконно. Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п`ятим цієї частини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Як вбачається з копій інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності за спірними об`єктами нерухомого майна за [PERSON] здійснювали саме державні реєстратори КП «Сарненське БТІ» . В свою чергу, підставами для державних реєстрацій права власності були відповідні рішення від 21.10.2016 року та від 24.10.2016 року видані КП «Сарненське бюро технічної інвентаризації». У постанові від 17 лютого 2015 року по справі №21-551а14 Верховний Суду України висловив правову позицію, яка полягає у тому, що у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки особи та такі права підтверджуються чи оформленні відповідним правовстановлюючим документом, подальше оспорювання іншою особою правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право. Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 24 лютого 2015 (справа №21-34а15), від 16 грудня 2014 року (справа №21-544а14) від 09 грудня 2014 року (справа №21-308а14), від 11 листопада 2014 року (справа №21-493а14). Вказана правова позиція також підтверджена ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.03.2016 по справі К/800/44608/15 та постановою Верховного Суду України від 14.06.2016 року в справі № 21-41а16. Частина 1 статті 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням правом в інших формах (ч. 3). Згідно із ч.3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень чч. 2-5 ст. 13 ЦК України. Позивачем було змінено первісні позовні вимоги і зокрема, обрано спосіб захисту порушеного права який передбачений п.4 ч.2 ст. 16 ЦК України, а саме відновлення становища, яке існувало до порушення. Відновлення становища, яке існувало до порушення, як спосіб захисту цивільного права та інтересу, застосовується у тому разі, якщо покладення обов`язку на особу, яка його порушила, припинити дії не відновлює повністю суб`єктивне право, а цього можна досягти вчиненням інших, передбачених законом, заходів. Відновлення становища, яке існувало до порушення, досить часто в позовних вимогах поєднується з припиненням дії, яка порушує право, та може знаходити свій прояв у вимогах про виселення особи з незаконно зайнятого нею приміщення; про усунення перешкод у здійсненні права власності, про застосування наслідків недійсного правочину, про заборону використання твору без дозволу автора тощо. Цей спосіб захисту не може бути застосований у разі припинення суб`єктивного права особи, яке було порушене. У разі здійснення державної реєстрації права власності за набувачем неправомірно відчуженого майна права власника повинні захищатися із застосуванням способу захисту, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України за позовом про визнання права власності та скасування внесеного за заявою набувача запису до Державного реєстру або витребування майна з чужого незаконного володіння. При цьому, статтею 331 ЦК України передбачено якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для відновлення становища, яке існувало до порушення права спільної часткової власності позивача шляхом повернення в спільну часткову власність громадян, колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» Костопільського району Рівненської області з незаконного володіння Фермерського господарства «Малинове Сяйво» спірних об`єктів нерухомого майна, та обгрунтованість позовних вимог про скасування рішення КП «Сарненське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо спірних об`єктів, право власності на які зареєстроване за Фермерським господарством «Малинове Сяйво». На підставі викладеного,

Outcome: approved