Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У квітні 2015 р. публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (надалі - ПАТ "Альфа-Банк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 69780,38 грн. На обґрунтування вимог позивач послався на такі обставини. 4 лютого 2008 р. закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк" (надалі - ЗАТ "Альфа-Банк") та позичальник [PERSON] уклали кредитний договір № 700003603, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 14811,08 доларів США. Позичальник зобов'язався повертати кредит, сплачувати проценти за користування ним, неустойки та інші платежі в розмірах, строки та на умовах, передбачених договором та графіком погашення кредиту. За виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором поручилася відповідач [PERSON], уклавши з ЗАТ "Альфа-Банк" договір поруки № 700003603-П. Зобов'язання по поверненню кредиту та сплати процентів позичальник [PERSON] належним чином не виконав, а тому банк вправі нарахувати передбачену договором пеню та вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. Представник позивача Горобей І.С. подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що в 2014 р. після втрати чоловіком роботи вони зрозуміли, що не зможуть погашати отриманий для придбання автомобіля кредит. Тому за погодженням з банком чоловік добровільно передав банку заставне майно, при цьому його запевнили, що в подальшому жодних претензій до ні до позичальника, ні до поручителя, банк не буде мати. Третя особа [PERSON] також послався на існування усної домовленості з представниками банку про відсутність у позивача жодних майнових претензій з приводу погашення боргу за кредитним договором. В останнє судове засідання відповідач та третя особа не з'явилися, проте їх неявка не перешкоджає встановленню фактичних обставин справи. Заслухавши відповідача, третю особу та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Зі статуту позивача вбачається, що він є правонаступником усіх прав і зобов'язань ЗАТ "Альфа-Банк" (а.с. 31). 4 лютого 2008 р. між ЗАТ "Альфа-Банк" (банком або кредитором) та [PERSON] (позичальником) укладено кредитний договір № 700003603 (а.с. 5). За умовами договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 14811,08 доларів США на придбання транспортного засобу, а позичальник зобов'язався повернути кредит в строк до 5 лютого 2015 р., сплативши за користування кредитними коштами проценти в розмірі 14,5% річних. Сторони договору домовились, що погашення кредиту та сплата процентів буде здійснюватися щомісячно рівними частинами - по 282 долари США, відповідно до графіку платежів, розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості усіх супутніх послуг (п. 2.8. договору). При укладенні договору позичальник погодився дотримуватись правил, визначених Загальними умовами кредитування фізичних осіб ЗАТ "Альфа-Банк", затвердженими наказом від 14 січня 2008 р. № 30 (п. 8 кредитного договору), а отже за своєю юридичною природою кредитний договір має ознаки договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором було забезпечено заставою транспортного засобу та порукою. Так, 4 лютого 2008 р. між ЗАТ "Альфа-Банк" (банком) та відповідачем [PERSON] (поручителем) було укладено договір поруки № 700003603-П, відповідно до умов якого поручитель поручився за виконання усіх зобов'язань за кредитним договором та зобов'язався солідарно з позичальником відповідати перед банком за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо (а.с. 20). Позивач свої зобов'язання виконав, надавши позичальнику [PERSON] кредит у визначеному договором розмірі, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 27) і не оспорюється відповідачем. Договором від 28 жовтня 2009 р. сторони кредитного договору продовжили строк його дії до 5 лютого 2018 р., виклали пункт 2.8. «Порядок повернення кредиту та сплати процентів» у новій редакції та погодили новий графік погашення кредиту, згідно з яким протягом листопада 2009 р.- жовтня 2010 р. щомісячний платіж буде становити 173,36 доларів США, а з листопада 2010 р. - 248 доларів США (а.с. 6, 12-13). 28 жовтня 2009 р. банк та поручитель [PERSON] підписали договір про внесення відповідних змін і доповнень до договору поруки (а.с. 21) З наданого позивачем розрахунку вбачається, що з липня 2014 р. позичальник [PERSON] припинив будь-які сплати за кредитним договором (а.с. 26). 30 липня 2014 р. сторони кредитного договору підписали договір про внесення до нього змін і доповнень (а.с. 7). Відповідно до вказаного договору у разі дострокового повернення позичальником кредиту банком здійснюється коригування суми заборгованості у бік зменшення з урахуванням наступних умов: кошти, сплачені на дострокове повернення кредиту, не зараховуються на сплату нарахованих процентів за відповідний період; частина кредиту в сумі заборгованості позичальника за кредитом, що залишилась несплаченою, перераховується банком рівними частинами на весь строк кредитування; строк надання кредитування не змінюється. 10 жовтня 2014 р. на погашення заборгованості за кредитним договором зараховано 5617,69 доларів США, що узгоджується з поясненнями відповідача та третьої особи про передачу банку предмета договору застави. Судом встановлено, що після зарахування вищевказаної суми жодних коштів на погашення кредиту від позичальника [PERSON] не надходило. Тим самим позичальник порушив свої зобов'язання за кредитним договором. З огляду на порушення позичальником зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті процентів банк відповідно до п.п. 3.4., 6.1. Загальних умов кредитування фізичних осіб вправі нарахувати пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення та вимагати дострокового виконання зобов'язань. Станом на 3 березня 2015 р. загальний розмір заборгованості позичальника [PERSON] склав 69780,38 грн., що включає: заборгованість по тілу кредиту в сумі 2801,31 доларів США, що за курсом НБУ складає 64683,84 грн., заборгованість по процентах сумі 154,08 доларів США, що за курсом НБУ складає 3557,79 грн. та пеню в сумі 66,64 доларів США, що за курсом НБУ складає 1538,75 грн. (а.с. 26). 16 березня 2054 р. банк направив позичальнику [PERSON] та поручителю [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту, сплату нарахованих процентів та пені не пізніше 37 днів з моменту відправлення вимоги (а.с. 28, 29). Судом встановлено, що ні позичальник, ні поручитель, вимоги кредитора не виконали. Доводи відповідача про те, що позивач зобов'язався списати решту заборгованості за кредитним договором не заслуговують на увагу, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надано, а відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст.ст. 1054, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписом ч. 2 ст. 1050 цього Кодексу прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. За загальними правилами, встановленими ст.ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 3.1. договору поруки боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків по кредитному договору як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Сторони договору поруки домовились, що передбачена статтею (пунктом) 3.1. цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обов'язків, зазначених у пункті 2.1. цього договору. Згідно припису ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи встановлені обставини, вимоги ПАТ "Альфа-Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 697,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved