Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій зазначила, що [INFO] в с. Львове, Бериславського району, Херсонської області помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка загальною площею 6,70 га., яка розташована на території Львівської сільської ради. Державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 182/2017 до майна померлого [PERSON] за заявою [PERSON], яка є спадкоємицею за заповітом. Звернувшись в нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] отримала відмову через те, що у правовстановлюючому документі на спадкове майно - Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , по-батькові спадкодавця зазначено як "[PERSON]", а в свідоцтві про смерть "[PERSON]". Просить суд встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO], Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який виданий Львівською сільською радою 24.12.2001 року на підставі рішення виконкому Львівської сільської ради від 25.10.2001 року за №95, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за 431. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу тягне для заявника юридичні наслідки, а саме, дає змогу оформити спадщину у встановленому законом порядку. У судове засідання від представника заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність заявника та її представника, на задоволенні заяви наполягали. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої визнав заявлені вимоги. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Судом встановлено, що: [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Львівською сільською радою Бериславського району Херсонській області 17 червня 2008 року, актовий запис № 25. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а сааме: земельна ділянка загальною площею 6,70 га., яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який виданий Львівською сільською радою 24.12.2001 року на підставі рішення виконкому Львівської сільської ради від 25.10.2001 року за №95, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за 431. Державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 182/2017 до майна померлого [PERSON] за заявою [PERSON], яка є спадкоємицею за заповітом, складеним 12.06.2008 року, зареєстровано в реєстрі за №246. Зазначення у державному акті по-батькові саме як "[PERSON]" могло бути зумовлено неуважністю з боку посадових осіб, органу, який видавав відповідний правовстановлюючий документ. Заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, суд приходить до висновку, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належить [PERSON], який помер [INFO]. Підстав для відмови в задоволенні заяви у суду немає.

Outcome: approved