Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 21.12.2019 надійшла позовна заява Комунального підприємства «Теплоенерго» ДМР до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилаючись на те, що, між відповідачем та КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» 05.05.2016 укладено Договір № 060393 про постачання теплової енергії. Згідно рішення Дніпровської міської ради від 27.07.2016 року № 28/12, КП «Теплоенерго» отримало засоби теплопостачання приміщення відповідача по [ADDRESS] , таким чином, у зв`язку з фактичним передаванням функцій та засобів теплопостачання до КП «Теплоенерго», між позивачем, КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» та відповідачем було укладено тристоронню додаткову угоду до зазначеного договору, з моменту підписання якої, позивач набув усіх прав та обов`язків за Договором № 060393 від 05.05.2016. Позивачем на виконання умов Договору в період опалювальних сезонів 2016-2019 років надавалися послуги з теплопостачання об`єктів відповідача, але належної своєчасної оплати в повному обсязі не надходило, зокрема за період з 01.10.2016 по 30.06.2019 утворилася наступна заборгованість: 19 274,91 грн. - основний борг, 3% річних 890,09 грн., 1 907,56 грн. - інфляційні втрати, 10 055,34 грн. - пеня, а всього, 32 127,90 грн. Тобто предмет позову становлять вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги теплопостачання, що утворилася внаслідок порушення строків їх оплати. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2019 року указана цивільна справа передана для розгляду судді Батмановій В.В. Ухвалою судді від 14 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» ДМР до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 150). Представник позивача надав заяву в якій просив розглянути справу без участі представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надавалися КП «Дніпровські міські теплові мережі» та надаються Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпровської міської ради за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить відкритий на її ім`я особистий рахунок № [NUMBER] . При цьому згідно з рішенням Дніпровської міської ради від 19.07.2017 року № 23/24 КП "Теплоенерго" передано дебіторську заборгованість споживачів за спожиту теплову енергію, яка виникла перед КП "Дніпровські міські теплові мережі". Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, які не передбачені цими актами, але по аналогії породжують цивільні права і обов`язки. У даному випадку цивільні права та обов`язки сторін виникають з відносин по фактичній поставці послуг з постачання теплової енергії (юридичний факт), а саме: КП "Теплоенерго" надає відповідачу послуги з теплопостачання і щомісячно виставляє платіжні документи (квитанції) для оплати вказаних послуг, а відповідач, в свою чергу, має оплачувати вартість одержаних послуг відповідно до виставлених позивачем квитанцій, чим фактично визнається наявність між сторонами цивільно-правових відносин. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за період опалювальних сезонів 2016-2019 років відповідач має заборгованість у розмірі 19 274,91 грн. За змістом статті 322 ЦК України, статті 162 ЖК України власники або наймачі житла зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Так згідно зі статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а також інфляційне збільшення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по сплаті вартості послуг з теплопостачання, наявність заборгованості за послуги з теплопостачання відповідачем не спростована, суд вважає, що позов Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року в розмірі 19 274,91, а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 890,09 грн., інфляційне збільшення в розмірі 1 907,56 грн. та пеня в розмірі 10 055,34 грн., а всього 32 127,90 грн. Крім того, у зв`язку зі зверненням до суду Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпровської міської ради були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. Відповідно до частини 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved