Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до\~ Дошкільного навчального закладу «Стругулаш» с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області загального типу комунальної власності, Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка згодом була замінена її правонаступником\~ [PERSON] сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, уточнивши свої позовні вимоги 09.02.2018 року остаточно просить суд: визнати незаконним його звільнення, з посади сторожа дошкільного навчального закладу «Стругураш» (ясла-садок) с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області комунальної форми власності на підставі наказу завідувача дошкільного навчального закладу «Стругураш» [PERSON] від 15.03.2016 року №2; стягнути з [PERSON] сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у період з 17.03.2016 року по 26.09.2016 року у розмірі 9 516,66 грн.; поновити його на посаді сторожа дошкільного навчального закладу «Стругураш» (ясла-садок) с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області комунальної форми власності, якого звільнено на підставі наказу завідувача дошкільного\~ навчального закладу (ясла-садок) «Стругураш» с. Крутоярівка [PERSON] від 22.02.2017 року № 04-к; стягнути з Дошкільного навчального закладу «Стругураш» (ясла-садок) с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області комунальної форми власності на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у період з 22.02.2017 по день постановлення судом відповідного рішення, судове рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу допустити до негайного виконання, вказуючи що працював на посаді сторожа в Дошкільному навчальному закладі «Стругураш» с. Крутоярівка загального типу комунальної власності з 15.10.2012 року по 17.03.2016 року. Наказом завідувача Дошкільного навчального закладу «Стругураш» [PERSON] від 15.03.2016 року його звільнено з посади сторожа ДНЗ «Стругураш» с. Крутоярівка за прогули без поважних причин (п.4 ст. 40 КЗпП України). Звільнення з посади сторожа ДНЗ «Стругураш» істотно порушує його конституційні права, а також права гарантовані міжнародно-правовими актами.\~ Так,\~ рішення про його звільнення з посади сторожа ДНЗ прийнято під час його перебування на лікарняному у звязку з тимчасовою втратою працездатності. З 22.02.2016 року до 02.04.2016 року КЗ «Старкозацька районна лікарня» відкрито первинний листок непрацездатності серії АГЗ № 115254 відносно сторожа ДНЗ «Стругураш» с. Крутоярівка, у звязку з перебуванням його на стаціонарному лікуванні.\~ Незважаючи на факт законного перебування його на лікарняному\~ у звязку з тимчасовою непрацездатністю, завідувачем ДНЗ «Стругураш» с. Крутоярівка\~ [PERSON] 17.03.2016 року приймається наказ про його звільнення. Також, головним державним управлінням Держпраці в Одеській області, яке є територіальним органом Державної служби України з питань праці, уповноваженим Кабінетом Міністрів України здійснювати державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства про працю надано висновок щодо незаконності його звільнення\~ із займаної посади. Стверджує, що з [PERSON] сільської ради, як правонаступника Крутоярівської сільської ради, яка була розпорядником коштів, з яких здійснюється оплата праці працівникам ДНЗ «Стругураш» с. Круторівка загального типу комунальної власності, має бути стягнений середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.03.2016 року по 26.09.2016 року. Рішення дошкільного навчального закладу «Стругураш» (ясла-садок) с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області комунальної форми власності про звільнення його із займаної посади, яке відбулось 22.02.2017 року є також незаконним, оскільки істотно порушує його конституційні права, а також права гарантовані міжнародно-правовими актами. Рішення про його звільнення з посади сторожа ДНЗ прийнято під час перебування\~ на лікарняному у звязку із тимчасовою втратою непрацездатності. 22.02.2017 року до 01.03.2017 року КЗ «[PERSON] районна лікарня»\~ було відкрито первинний листок непрацездатності серії АГЗ № 270598 відносно сторожа ДНЗ «Стругураш», у звязку із перебуванням на стаціонарному лікуванні. В той же час, в порушення норм законодавства, незважаючи на факт законного перебування його на лікарняному, завідувачем ДНЗ «Стругураш» с. Крутоярівка [PERSON] 22.02.2017 року приймається наказ про звільнення. При звільненні його із займаної посади порушено процедуру звільнення працівників, яка визначена КЗпП. Жодна з підстав, передбачена ст. 40 КЗпП, яка б наділяла правом завідувача ДНЗ «Стругураш» [PERSON] звільнити його із займаної посади, в наказі від 22.02.2017 року №04-к про його звільнення не зазначена. В свою чергу, у вказаному наказі підставою для звільнення є рішення апеляційного суду Одеської області від 01.02.2017 року, що не може слугувати правовою підставою для звільнення його із посади, оскільки така підстава не передбачена ст. 40 КЗпП. Вважає, що його право порушено відповідачем, тому він і звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2017 року, клопотання представників сторін про обєднання цивільних справ в одне провадження задоволено. Обєднано в одне провадження цивільну справу № 495/1094/17 за позовом [PERSON] до Дошкільного навчального закладу «Стругураш» загального типу комунальної власності, Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з цивільною справою №495/2016/17 за позовом [PERSON] до дошкільного навчального закладу «Стругураш» (ясла-садок) с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області комунальної форми власності про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, присвоївши номер справи № 495/1094/17. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник дошкільного навчального закладу «Стругураш» (ясла-садок) с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області комунальної форми власності\~ [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просили відмовити в їх задоволенні, вказуючи на їх безпідставність. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, 20.03.2017 року представник Дошкільного навчального закладу «Стругураш» надав до суду письмові заперечення, згідно яких вказав на те, що звільнення [PERSON] за прогули було проведено у відповідність з КЗпП України. Ніяких порушень законодавства дитячим закладом допущено не було. Так, наказом № 2 завідувачки ДНЗ Стругураш» від 15.03.2016 [PERSON] був звільнений з посади сторожа за прогули, а саме: за невихід на роботу 03.03.2016, 04.03.2016, 05.03.2016 та 06.03.2016 року/л.с.65/. Твердження позивача про те, що у вказані робочі дні він був на лікарняному, спростовуються матеріалами справи. Так, згідно акту №1 про відсутність на роботі сторожа [PERSON] від 03.03.2016 року, складеного завідувачкою ДНЗ, головою профспілки, сторожем та кочегаром вбачається, що сторож [PERSON] 03.03.2016 року о 18 годині зявився на робоче місце, однак відмовився від огляду обєкта для прийняття зміни, залишив пост і вийшов з робочого міста без надання розяснень. Наведені обставини також підтверджуються актом №2 від 04.03.2016 року. З акту №3 про відсутність на роботі сторожа [PERSON] від 05.03.2016 року, складеного завідувачкою ДНЗ, сторожем та кочегаром вбачається, що сторож [PERSON] 05.03.2016 року о 17-30 годині\~ зявився на робоче місто, провів відео фіксування фасаду ДНЗ «Стругураш», після чого покинув робоче місце. Ніяких пояснень не надав. З акту № 3 про відсутність на роботі сторожа [PERSON] від 06.03.2016, складеного завідувачкою ДНЗ, сторожем та кочегаром вбачається, що сторож [PERSON] 05 та 06.03.2016 року був відсутнім на роботі, тобто протягом всієї робочої зміни. Відповідно до доповідної записки сторожа [PERSON] на імя завідуючої ДНЗ від 04.03.2016 року вбачається, що сторож [PERSON] 03.03.2016 року на роботу вийшов о 18-00 годині, і невдовзі залишив його. Вказані обставини також підтверджуються поясненнями завідувачки ДНЗ «Стругураш» на імя сільського голови. Актом про відмову від надання пояснень від 09.03.2016 року, [PERSON] відмовився давати пояснення щодо його відсутності на робочому місці. Після вказаного, завідувачка ДНЗ «Стругураш» 10.03.2016 року звернулась до профспілкового комітету з поданням про надання згоди на звільнення [PERSON] за вказані прогули./л.с.73/ На засіданні профспілкового комітету 10.03.2016 року за звільнення проголосувало\~ особи, 2 особи були проти, 6 осіб утримались, прийнято рішення питання звільнення залишити на розсуд завідувачки. 14.03.2016 року пройшли збори первинної профспілкової організації ДНЗ «Стругураш», розглядалось питання про надання пояснень [PERSON], який на зборах виступив та пояснив, що 03 березня та 05.03.2016 року він приходив на зміну, зняв садок на відео та пішов додому, письмові пояснення давати відмовився. Той факт, що [PERSON] не знаходився на лікарняному у період 22.02.2016 року по 02.04.2016 року підтверджується, довідкою з [PERSON] районної лікарні, згідно якої [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 23.03.2016 року по 02.04.2016 року, про що йому був виданий лист непрацездатності серії АГЗ № 11525 з відміткою, що хворий знаходився на лікуванні з 23.02.2016 року по 02.04.2016 року. В листку непрацездатності допущена механічна помилка /треба виправити з 23.02.2016 року на 23.03.2016 року/ Це виправлення буде відповідати записам в медичній документації. ДНЗ «Стругураш» звернулось до Білгород - Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області з повідомленням про скоєння [PERSON] кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15-190 ч.2, ст. 358 КК України. По повідомленню слідчим відкрито кримінальне провадження. Представник [PERSON] сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував, виклавши свою позицію у приєднаному до матеріалів справи відзиві від 21.03.2018 року, відповідно до якого вважає, що наказ про звільнення [PERSON] від 15.03.2016 року винесено на законних підставах. Так, згідно відповіді з [PERSON] районної лікарні № 15 від 27.01.2017 року, [PERSON] дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні з 23.03.2016 року до 02.04.2016 року, тобто вже після звільнення. Отримавши лист непрацездатності у якому допущена механічна помилка та яка суттєво впливає на питання правомірності звільнення [PERSON] з посади сторожа, позивач використовував вказаний документ в суді. З приводу використання вказаного документу було відкрито кримінальне провадження, про що внесено запис до ЄРДР № 12017160240003796. 21.12.2017 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області на клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області про закриття кримінального провадження та звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 358 КК України у звязку з дійовим каяттям позивача, постановив ухвалу, згідно з якою закрив кримінальне провадження та звільнив [PERSON] від кримінальної відповідальності . Факт використання підробленого документу судом встановлений від 21.12.2017 року по справі № 495/10136/17/. Керівник дитсадка «Стругураш» застосував до [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення на законних підставах, що підтверджується актами, доповідними записками, протоколами засідання первинної профспілкової організації тощо. Стосовно повторного звільнення [PERSON] з посади сторожа дитсадка «Стругураш» представник [PERSON] сільської ради звертає увагу суду на те, що 26.09.2016 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області ухвалив рішення, яким задовольнив позовні вимоги позивача про поновлення на роботі. Рішення підлягало негайному виконанню. У звязку з цим керівник дитсадка «Стругураш» наказом від 27.09.2016 року поновив [PERSON] на роботі сторожа. Проте,на момент поновлення на роботі рішення не набуло законної сили та в подальшому було оскаржено в апеляційному суді Одеської області. 01.02.2017 року апеляційний суд Одеської області скасував рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2016 року та ухвалив нове, яким у задоволенні позову [PERSON] про поновлення на роботі відмовив у повному обсязі. Оскільки рішення суду першої інстанції, на підставі якого було поновлено [PERSON], скасовано, зникла і обставина, на підставі якого позивача поновленно на роботі. Тож, рішення керівника дитсадка «Стругураш» про скасування наказу про поновлення позивача на роботі, шляхом видачі наказу про звільнення [PERSON] є цілком законним і обґрунтованим. 02.03.2017 року керівником Дошкільного навчального закладу «Стругураш» с.\~ Крутоярівка видано наказ № 05-к, яким наказ № 04-к від 22.02.2017 року про звільнення з роботи позивача скасовано, та встановлено нову дату звільнення, а саме 02.03.2017 року.\~ Підставою для скасування став лист непрацездатності серії АГЗ № 270598, згідно якого позивач перебував на лікуванні в КЗ « [PERSON] районна лікарня» з 22.02.2017 року до 01.03.2017 року. Позивач завчасно не повідомив роботодавця про те, що з 22.02.2017 року він перебував на лікарняному, а тому одразу після отримання керівником\~ Дошкільного навчального закладу «Стругураш» с. Крутоярівка відповідних документів, що підтверджували факт лікування [PERSON], він виконав необхідні дії для приведення своїх розпорядчих документів у відповідності до законодавства. В судове засідання також був викликаний представник головного державного управлінням Держпраці в Одеській області, яке є територіальним органом Державної служби України з питань праці, уповноваженим Кабінетом Міністрів України здійснювати державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства про працю, який підтримав свій висновок, приєднаний до матеріалів справи. Вислухавши пояснення сторін, допитавши в якості спеціаліста [PERSON],\~ дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 15.10.2012 року [PERSON] був призначений на посаду сторожа ДНЗ «Стругураш» на підставі розпорядження від 15.10.2012 року № 27/ос, що підтверджується записом в трудовій книжці позивача /л.с. 11-13 т.1 /. На підставі наказу №2 від 15.03.2016 року Дошкільного навчального закладу «Стругураш» с. Крутоярівка, [PERSON] звільнено з посади сторожа ДНЗ «Стругураш» с. Крутоярівка 14.03.2016 року за прогули без поважних причин (п.4 ст.40 КЗпП України) /л.с.10 т. 1/. Суд не може погодитися з ствердженнями позивача що його звільнення із займаною посади, що відбулося 15 березня 2016 року є незаконним, оскільки на момент звільнення перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ "[PERSON] районна лікарня", оскільки вказані ствердження позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та доказів вказаного ним надано не було, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7статті 40 і пунктами 2 і 3статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. За роз'ясненням Пленуму ВСУ в п.18 постанови № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» зі змінами та доповненнями: при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Згідно з ч.3 ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці. Правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність (п.17 постанови Пленуму ВСУ № 9). Пунктом 22 Постанови Пленуму ВСУ № 9 передбачено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП\~ правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Як вбачається з матеріалів справи, згідно відповіді з [PERSON] районної лікарні № 15 від 27.01.2017 року, [PERSON] дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні з 23.03.2016 року до 02.04.2016 року, тобто вже після звільнення. /л.с. 8 т.2/ Отримавши лист непрацездатності у якому допущена механічна помилка та яка суттєво впливає на питання правомірності звільнення [PERSON] з посади сторожа, позивач використовував вказаний документ в суді. З приводу використання вказаного документу було відкрито кримінальне провадження, про що внесено запис до ЄРДР № 12017160240003796. 21.12.2017 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області клопотання прокурора було задоволено та кримінальне провадження закрито\~ та звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 358 КК України у звязку з дійовим каяттям позивача, тобто факт використання підробленого документу позивачем судом встановлений\~ 21.12.2017 року по справі № 495/10136/17/. /л.с. 9-11 т.2/ Відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду встановлено, що [PERSON] не погоджуючись із звільненням за прогули без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, 04.07.2016 року, діючи умисно використовуючи завідомо підроблений листок непрацездатності, звернувся з позовною заявою до суду про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. /л.с. 9 т. 2/ Як встановлено в ході судового розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, керівник дитячого садка "Стругураш" застосував до позивача дисциплінарне стягнення у відповідності з чинним законодавством. Так, 15.03.2016 року керівництвом Закладу видано наказ №2 «Про звільнення сторожа ДНЗ «Сругураш» с. Крутоярівка [PERSON]С.», за яким звільнено останнього з посади сторожа 15.03.2016 року за прогули без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України ( з яким [PERSON] був ознайомлений 17.03.2016 року про що свідчить його особистий підпис). /л.с. 10 т.1/ Підставою для видання вищенаведеного наказу були наступні документи: акти про відсутність [PERSON] на роботі від 03.03.2016 року, 04.03.2016 року, 05.03.2016 року та 06.03.2016 року; доповідні записки на імя керівника Закладу про відсутність [PERSON] на роботі від 04.03.2016 року та 06.03.2016 року;\~ акт від 09.03.2016 року про відмову від надання пояснень щодо причин відсутності на роботі, а саме з 17-00 години 03.03.2016 року по 07-00 годину\~ 04.03.2016 року та з 17-00 години 05.03.2016 року по 07-00 годину 06.03.2016 року; протоколи засідання первинної профспілкової організації Закладу від 10.03.2016 та 14.03.2016 року; наказ від 15.03.2016 року № 1-к «Про накладання дисциплінарного стягнення на сторожа [PERSON]С.», за яким вирішено застосувати до [PERSON], сторожа ДНЗ «Стругураш» с. Крутоярівка, згідно п.2 ст.147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи за п.4\~ ст. 40 КЗпП України.\~\~ В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач не погоджуючись із своїм звільненням із займаної посади 29.03.2016 року\~ звернувся до Головного управління Держпраці в Одеській області щодо порушення керівництвом Дошкільного навчального закладу «Стругураш» с. Крутоярівка вимог законодавства про працю під час звільнення із займаної посади. У відповідності до листа № 15-Р-326/03-13-2869 від 27.04.2016 року з Головного управління Держпраці в Одеській\~ області, з метою дослідження фактів, викладених у зверненні [PERSON], фахівцями управління Держпраці здійснено розгляд останнього та за результатами якого повідомлено про наступне: Відповідно до норм ст.147 КЗпП України, питання звільнення за порушення трудової дисципліни ( в т.ч. і за прогул) є одним із заходів дисциплінарного стягнення та порядок ст.147-1, 148 та 149 КЗпП України порушень під час здійснення процедури накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за прогул встановлено не було. Разом з тим, під час дослідження обставин, викладених у зверненні [PERSON] жодних документальних підтверджень стосовно наявності обґрунтованих підстав для ствердження щодо наявності прогулів, які задокументовано відповідними актами від 03.03.2016 року, 04.03.2016 року, 05.03.2016 року та 06.03.2016 року тощо, з боку посадових осіб Закладу надано не було. Розділом V Правил внутрішнього трудового розпорядку Закладу\~ Робочий час і його використання» (з яким [PERSON] ознайомлено під підпис) встановлено для працівників останнього тривалість робочого часу 40 годин на тиждень з двома вихідними днями (субота та неділя). Час початку роботи встановлено о 08-00 годині, а закінчення о 17-00 годині. Проте, згідно з письмовим поясненням керівника Закладу з моменту прийняття [PERSON] на роботу ( а саме з жовтня 2012 року) виконувати свої функціональні обовязки за іншим режимом (але без відповідного його оформлення), а саме: день через день, з 17-00 години одного дня до 07-00 години наступного дня. Також, відповідно до наданих для дослідження «Графіків роботи охоронців ДНЗ «Стругураш» с. Крутоярівка», зазначений режим був нібито офіційно запроваджений в Закладі щонайменше з грудня 2015 року, але жодних документальних підтверджень стосовно отримання від [PERSON] згоди на роботу в даних умовах, надано не було.\~ Враховуючи вищенаведені обставини, питання правомірності застосування відносно [PERSON] дисциплінарного стягнення за прогул у вигляді звільнення є досить суперечливим, так як [PERSON] зі слів керівника Закладу виконував свої функціональні обовязки на протязі всього періоду своєї роботи не на підставі належним чином запровадженого графіку (тобто чітко визначених умов праці), а згідно існуючої на відповідний час виробничої потреби, яка до речі жодним чином відносно вказаного працівника не набула легітимності. /л.с.15-17 т. 1/. Також рекомендовано позивачу, для остаточного вирішення питання поновлення на посаді звернутися до суду. Вказаний результат перевірки підтвердив допитаний в ході судового розгляду справи в якості спеціаліста [PERSON] Крім того, в ході судового розгляду справи також встановлено, що позивач 04.06.2016 року вже звертався з аналогічним позовом тільки до ДНЗ «Стругураш» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку з ДНЗ «Стругураш». Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2016 року по справі № 495/5128/16-ц позов [PERSON] до навчального закладу «Стругураш» про поновлення на роботі стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу\~ було задоволено /л.с.21-25 т.1/. Наказом від 27.09.2016 року № 17 на підставі вказаного рішення суду позивача було поновлено на посаду сторожа до Дошкільного навчального закладу /ясла-садок/ "Стругураш". /л.с. 123 т.1/ Проте, рішенням апеляційного суду Одеської області від 01.02.2017 року по справі № 495/5128/16-ц апеляційну скаргу Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області було задоволено частково, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2016 року скасоване. Ухвалено нове. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до навчального закладу «Стругураш» про поновлення на роботі стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу\~ - відмовлено /л.с.27-31 т. 1/. Оскільки рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду, на підставі якого позивача було поновлено на посаді скасовано, 02 березня 2017 року відповідачем видано наказ № 05-к, яким наказ № 04-к від 22.02.2017 року про звільнення з роботи позивача скасовано та встановлено нову дату звільнення, а саме 02 березня 2017 року.\~ /л.с. 125 т.1/ Підставою для скасування став лист непрацездатності серії АГЗ № 270598, згідно якого позивач перебував на лікуванні в КЗ "[PERSON] районна лікарня" з 22.02.2017 року до 01.03.2017 року. /л.с. 126 т.1/ Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, прийнявши до уваги усі пояснення позивача, викладені ним у його уточнених позовних заявах, вивчивши уважно усі заперечення відповідачів по справі, їх відзиви, відповіді на відзив позивача, слід дійти висновку, що\~ наказ №2 про звільнення [PERSON] від 15.03.2016 року винесено на законних підставах, оскільки головною підставою для обґрунтування незаконності свого звільнення позивач наводив саме перебування його на лікарняному, у звязку із тимчасовою непрацездатністю, проте в ході розгляду справи судом було встановлено допущення механічної помилки у листку непрацездатності, що не оспорювалось сторонами по справі, а тому позивач дійсно перебував на лікарняному після його звільнення. Судом встановлено достатньо доказів того, що дійсно 03.03.2016 року, 04.03.2016 року, 05.03.2016 року та 06.03.2016 року позивач був відсутнім на роботі без поважних причин, тобто накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за прогули на підставі п.4 ст. 40 КЗпП є цілком законним. Вказане також підтверджено у висновку представника Головного управління Держпраці в Одеській області, а саме: порушень під час здійснення процедури накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за прогул зясовано не було. Усі інші порушення не відносяться до розгляду вказаної цивільної справи, оскільки в разі виявлення будь-яких порушень позивач мав право їх оскаржити, суд в даній цивільній справи розглядає її в межах заявлених позовних вимог. Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Так, у відповідність до вимог ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. У сенсі розуміння зазначених норм чинного законодавства, після винесення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області рішення про поновлення [PERSON] на посаді сторожа, керівник дошкільного навчального закладу «Стругураш» (ясла-садок) с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області комунальної форми власності не мав права вчиняти інших дій як винести наказ про поновлення на роботі позивача. Отже, суд погоджується з ствердженнями представника дошкільного навчального закладу «Стругураш» (ясла-садок) с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області комунальної форми власності, викладеними у його відзиві на позовну заяву, що на момент поновлення на роботі позивача рішення не набуло законної сили та в подальшому було оскаржено в апеляційному суді Одеської області.\~ Оскільки рішення суду першої інстанції, на підставі якого було поновлено [PERSON] на посаді було скасовано, зникла і обставина, на підставі якої позивача поновлено на роботі. Рішення керівника дитячого садку «Стругураш» про скасування наказу про поновлення позивача на роботі, шляхом видачі наказу про звільнення [PERSON] є цілком законним і обґрунтованим. Стосовно того, що 02.03.2017 року керівником\~ Дошкільного навчального закладу «Стругураш» с. Крутоярівка було видано наказ № 05-к, яким наказ № 04-к від 22.02.2017 року про звільнення з роботи позивача скасовано, та встановлено нову дату звільнення, а саме 02.03.2017 року, то суд вважає його цілком правомірним, оскільки підставою для скасування став лист непрацездатності серії АГЗ № 270598, згідно якого позивач перебував на лікуванні в КЗ « [PERSON] районна лікарня» з 22.02.2017 року до 01.03.2017 року а отже одразу після отримання керівником\~ Дошкільного навчального закладу «Стругураш» с. Крутоярівка відповідних документів, що підтверджували факт лікування [PERSON], він виконав всі необхідні дії для приведення своїх розпорядчих документів у відповідності до законодавства. Аналізуючи усі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed