Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила збільшити розмір аліментів на дитину, визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2018 року, що стягуються з [PERSON] на її користь на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до 2500 грн., щомісячно, з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що вона і [PERSON] перебували у шлюбі з 06 серпня 1994 року, від шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, із січня 2006 року сторони стали проживати окремо, припинили ведення спільного господарства. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року шлюб між ними розірвано. Згідно із свідоцтвом про зміну імені вона змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". На даний час вона утримує їхню неповнолітню дочку [PERSON] , яка є інвалідом з народження, діагноз: дитячий церебральний параліч з важкою розумовою відсталістю, забезпечує її необхідними продуктами харчування, одягом, речами повсякденного вжитку, ліками. Дитина постійно потребує особливого догляду. Згідно із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2018 року з відповідача [PERSON] на її користь стягувалися аліменти на двох дочок у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину. [INFO] їхня старша дочка [PERSON] досягла повноліття, тому стягнення аліментів на неї припинилося. Визначений вказаним рішенням суду розмір аліментів на дитину у твердій грошовій сумі на даний час є меншим, ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, тому позивач вважає, що розмір аліментів на дочку [PERSON] необхідно збільшити до 2500 грн. Відповідач [PERSON] неодружений, інших дітей у нього не має, інші особи на його утриманні не перебувають, має у власності автомобіль, сплачує 1000 грн. на утримання їхньої дочки [PERSON] , проте цих коштів недостатньо для забезпечення належних умов проживання дитини, яка є інвалідом та потребує більших витрат, тому розмір аліментів на дитину підлягає збільшенню. Матеріальне становище відповідача надає йому можливість сплачувати аліменти на дочку в більшому розмірі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнає, згоден сплачувати аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 2500 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06 серпня 1994 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом з народження, діагноз: дитячий церебральний параліч з важкою розумовою відсталістю. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про зміну імені. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2018 року, ухваленим у цивільній справі № 361/1996/18, збільшено розмір аліментів, визначений рішенням цього ж суду від 29 травня 2014 року, що стягувалися з відповідача на користь позивача на двох дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. до 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. [INFO] старша дочка сторін [PERSON] досягла повноліття, тому стягнення на неї аліментів припинилося. Позивач [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Фінод" на посаді касира, її заробітна плата щомісячно складає 4250 грн., отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю в розмірі 3364 грн. 60 коп. На даний час відповідач [PERSON] сплачує на користь позивача [PERSON] лише аліменти на їхню молодшу дочку [PERSON] в розмірі 1000 грн. Позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом про збільшення розміру аліментів, оскільки на даний час вказаний вище розмір аліментів не забезпечує матеріальних витрат на дочку [PERSON] , яка є інвалідом з народження та потребує постійного догляду. У ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок по утриманню батьками дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо утримання дитини (ст. 141 СК України). Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у п. п. 17, 23 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14 листопада 2019 року № 294-IX визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум щомісячно на одну дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн. з 1 грудня - 2395 грн. Виходячи з наведеного, на даний час встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 1109 грн. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину від 6 до 18 років складає 2218 грн. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, його матеріальне становище та стан здоров`я, встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину відповідного віку, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, тому на користь позивача з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved