Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

АТ "УкрСиббанк" (далі - первісний позивач) через представника за довіреністю Останкову В.О. (а.с. 4) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що між позивачем і відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 70000,00 гривень з можливістю відкриття карткового рахунку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним договором у останнього утворилася заборгованість перед позивачем, розрахунок якої додано до позову. Враховуючи викладене та посилаючись на приписи діючого законодавства, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 99851,61 гривень, судові витрати та витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28 листопада 2019 року до суду надійшла заява відповідача, в якій останній просив закрити провадження у справі, оскільки відбулося відступлення АТ "УкрСиббанк" права вимоги за договором кредиту на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" (а.с. 48). 8 січня 2020 року ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" надіслало до суду заяву, в якій просило замінити первісного позивача - АТ "УкрСиббанк" на його правонаступника, тобто на ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" (а.с. 62-63). 2 березня 2020 року відповідач направив повторно до суду заяву, в якій просив закрити провадження у справі у зв`язку із заміною кредитора (а.с. 98). Іншою ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 березня 2020 року ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" (далі - позивач) залучено до розгляду справи, як правонаступника первісного позивача - АТ "УкрСиббанк" (а.с. 111-112). Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача за довіреністю Донця В.В. (а.с. 124) надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації. Причини неявки відповідача суду невідомі, у встановлений судом строк останній відзиву на позовну заяву до суду не подав. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до укладеного договору № 94915986000 від 15 листопада 2018 року (далі - договір) відповідач отримав кредит у розмірі 70000,00 гривень на споживчі цілі шляхом його перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок відповідача відкритий у банку з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків. Відповідач, підписуючи вказаний договір, погодився з умовами, викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ "УкрСиббанк" (далі - Правила), які є його невід`ємною частиною. Договором та Правилами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Перісний позивач свої зобов`язання за договором та Правилами виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно з п.п. 3.4., 3.5., 3.6. договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами та договором на рахунок банку шляхом сплати щомісячно до 15-го числа ануїтетних платежів у розмірі 4626,00 гривень відповідно до графіка, що викладений у додатку № 1 до договору, однак у повному обсязі не пізніше 15 листопада 2023 року. Відповідно до п.п. 3.8., 3.9. договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 77% річних; за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється у розмірі 84% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Згідно з п. 3.11. договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та додатку № 1 до договору. Пунктом 4.1. Правил передбачено, що за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. Відповідач не надавав своєчасно первісному позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та Правил, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Згідно з копією договору факторингу від 26 вересня 2019 року № 154 перівсний позивач відступив ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" (позивачу) права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором відповідача № 94915986000 від 15 листопада 2018 року (а.с. 64-66, 67). Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідачу відомо про зміну кредитора за вказаним догором, що підтверджується копією повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором або договором про відкриття та використання картрахунку (а.с. 54-55), а також йо письмовими заявами, надісланими на адресу суд. Однак, на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача, принаймні протилежного суду недоведено. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються кредитним договором та нормами ст. 1054 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, належними сторонами та в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушуючи зазначені приписи законодавства та умови договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 25 липня 2019 року виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку перісного позивача становить 99851,61 гривень та складається з наступного: -69827,85 гривень - заборгованість за кредитом; -26869,10 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом; -89,83 гривень - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; -1500,00 гривень - заборгованість за комісією; -21,23 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; -1491,70 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами; -51,90 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за комісією. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст 550 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїм процесуальним правом сторони в процесі щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, будь-якого контррозрахунку суми заборгованості не надав, суд, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved