Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Яворівська районна державна адміністрація Львівської області, як орган опіки і піклування, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 02.08.2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції у Львівській області. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області №460/3957/17 від 12.01.2018 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] та повністю перебувають на її матеріальному забезпеченні. Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області №460/321/18 від 07.04.2012року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх його доходів починаючи з 26.01.2018року. Однак відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 04.12.2019року [PERSON] з січня 2019 року повністю припиив сплачувати аліменти на утримання дітей. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не бере участі у їх вихованні та навчанні, не надає жодної фінансової допомоги на утримання дітей. В зв`язку з цим вона змушена була звернутися до органу опіки та піклування Яворівської РДА Львівської області щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] 13.01.2020року Яворівською районною державною адміністрацією як органом опіки та піклування було прийнято висновок, згідно було визнано за доцільне позбавити відповідача - [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . Просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи органу опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області Тимусь О.С. в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, покликавшись на висновок від 13.01.2020року щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого Яворівська районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача, [PERSON] , батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань та відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Як вбачається, з позовної заяви, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідачки, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем було укладено 02.08.2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції у Львівській області. За час спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.03.2010року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції у Львівській області та [PERSON] , [INFO] ., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.04.2012року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції у Львівській області, їхніми батьками значаться: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області №460/3957/17 від 12.01.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З довідки про склад сім`ї №5494 від 07.10.2019року вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 04.12.2019року станом на 04.10.2019року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 42904 грн. Відповідно до характеристики, виданої директором Костянтинівського ліцею "Ерудит" Мелітопольської районної ради Запорізької області від 27.09.2019 року [PERSON] навчалася у 3 класі, зарекомендувала себе як дисциплінована учениця, мати приділяє належну увагу вихованню доньки, систематично відвідувала батьківські збори. Згідно характеристики, виданої директором Костянтинівського ліцею "Ерудит" Мелітопольської районної ради Запорізької області від 27.09.2019 року 27.09.2019 року [PERSON] навчалася у 1-А класі, має хороший фізичний і розумовий розвиток. Мати приділяє належну увагу вихованню доньки. Як вбачається з довідок №119 та №120 від 24.10.2019року виданих опорним закладом "Яворівська загальноосвітня школа 1-3 ступенів №3 імені Тараса Шевченка Яворівської районної ради Львівської області" [PERSON] та [PERSON] являються ученицями 2 та 4 класу відповідно. Згідно висновку Яворівської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування від 13.01.2020року, така вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав, відносно його неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не цікавиться дітьми, рідко з ними бачиться, матеріальної допомоги не надає. Діти проживають з матір`ю, яка належним чином піклується про їхнє здоров?я, навчання та розвиток. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Беручи до уваги п.16 Постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. П.15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини (ЄСПЛ) було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини». При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Окрім того, у ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Враховуючи наведене, суд виходить з того, що контакт з батьком у дітей відсутній, відповідач не вживає заходів щодо налагодження стосунків з дітьми, не створює умов для їхнього духовного та фізичного розвитку, не надає жодної фінансової допомоги на їхнє утримання, з урахуванням якнайкращих інтересів дітей позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved