Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила стягнути з Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія " ПЗУ Україна страхування життя " ( надалі ПрАТ " СК " ПЗУ Україна СЖ " ) на її користь: 27 016, 67 грн. - індекс інфляції за період часу з 19.02.2014 року по 13.11.2014 року, 3 338, 24 грн. - три проценти річних від простроченої суми ( 149 872, 00 грн. ), 4 061, 53 грн. пеня в розмірі 0, 01 % від простроченої суми ( 149 872, 00 грн. ), а також понесені судові витрати в сумі 7 000, 00 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], як страхувальник уклав із відповідачем Договір добровільного страхування життя на випадок смерті з будь-якої причини на умовах програми " Партнер " з додатковим страхуванням на випадок встановлення інвалідності І групи з будь-якої причини. Умовами вказаного договору передбачено, що страхова виплата у разі настання страхового випадку здійснюється в розмірі 100 % страхової суми, яка складає 149 872, 00 грн.[INFO] [PERSON] помер, а вона ( [PERSON] ) є його спадкоємицею, як дружина, яка отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину, а також на виконання п.6.1. договору страхування життя свого чоловіка повідомила письмово відповідача про настання страхового випадку з додатками, однак відповідач в порушення п.5.5. договору рішення про виплату страхового відшкодування не прийняв та виплату не здійснив. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2014 року стягнуто з ПрАТ " СК " ПЗУ Україна СЖ " на її користь страхову виплату у розмірі 149 872, 00 грн. Так як, рішення відповідачем про виплату страхової суми було прийнято з порушенням умов п.5.5. договору страхування життя, просить стягнути з ПрАТ " СК " ПЗУ Україна СЖ " на її користь інфляційні втрати та три проценти річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, а також пеню, відповідно до п.5.10. договору добровільного страхування життя. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував у повному обсязі посилаючись на те, що після набрання рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2014 року законної сили на користь позивачки було сплачено страхове відшкодування у розмірі 149 872, 00 грн. Суд, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що 29.08.2011 року між ПрАТ СК " ПЗУ Україна СЖ " та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування життя № 21050661058.6 ( а.с. 4-5, надалі договір ). Відповідно до п.3.1. договору, строк дії договору до 28.08.2016 року. [INFO] [PERSON] помер. 24 квітня 2013 року [PERSON] повідомила ПрАТ СК " ПЗУ Україна СЖ " про настання страхового випадку ( смерть застрахованої особи - [PERSON], [INFO], яка настала в період дії договору ) та зобов'язалася надати документи, передбачені п.6.1.2. договору у встановлений строк. 26 квітня 2013 року [PERSON] подала до ПрАТ СК " ПЗУ Україна СЖ " заяву про виплату. Листом від 02.07.2013 року ПрАТ СК " ПЗУ Україна СЖ " звернулось до [PERSON] з проханням, надати свідоцтво про право на спадщину або його нотаріально засвідчену копію; копію свідоцтва про шлюб, завірену нотаріально. На виконання вказаного листа позивачкою були надіслані копії свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] Надавши усі необхідні документи, ПрАТ СК " ПЗУ Україна СЖ " рішення про виплату страхового відшкодування не прийняло, виплату не здійснило, причини відмови не повідомило, у зв'язку з чим, вона звернулась до суду за захистом свого порушеного права. 27 жовтня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва позовну заяву [PERSON] до ПрАТ СК " ПЗУ Україна СЖ " про стягнення страхової виплати - задоволено, постановлено: стягнути з ПрАТ СК " ПЗУ Україна СЖ " на користь [PERSON] страхову виплату в розмірі 149 872, 00 грн.; стягнути з ПрАТ СК " ПЗУ Україна СЖ " на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1 498, 72 грн. Рішення суду набрало законної сили 07.11.2014 року. Листом від 03.12.2014 року ПрАТ СК " ПЗУ Україна СЖ " повідомило [PERSON] про визнання події, яка трапилася [INFO] страховим випадком, відповідно до умов договору добровільного страхування життя № 21050661058.6 від 29.08.2011 року. 13 листопада 2014 року ПрАТ СК " ПЗУ Україна СЖ " затверджено страховий акт № 21050661058.6.L0001.01 та визначено розмір страхової виплати, що склав: 149 957, 89 грн. 18 листопада 2014 року перераховано страхову виплату у розмірі 149 957, 89 грн., про що свідчить копія платіжного доручення № 27762 від 18.11.2014 року ( а.с. 39 ). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вищезазначеним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2014 року встановлено, що правило про включення прав на одержання страхових виплат до складу спадщини не поширюється на правовідносини добровільного страхування життя на користь третьої особи. Таким чином, загальна сума до виплати становить 149 873, 86 грн. та підлягає виплаті позивачу, а вимога відповідача надати відповідне свідоцтво про право на спадщину на вказане страхове відшкодування не ґрунтується на вищевказаних вимогах чинного законодавства. При цьому, судом окремо зазначено, що стороною відповідача не надано жодного належного і допустимого доказу щодо наявності у даному випадку підстав, передбачених вимогами ст.991 ЦК України, які передбачають право страховика відмовити від здійснення страхової виплати. Вказаним рішенням встановлено неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, відповідно до умов договору добровільного страхування життя з боку ПрАТ СК " ПЗУ Україна СЖ "по виплаті страхового відшкодування на користь [PERSON] Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати шляхом сплати пені у розмірі 0, 01 % за кожен день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у періоді прострочення платежу ( п.5.1. договору ). Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд, перевіривши наданий представником позивача розрахунок сум, які підлягають до стягнення, у зв'язку з порушенням зобов'язання в частині несвоєчасної виплати страхового відшкодування, в період часу з 19.02.2014 року по 13.11.2014 року у розмірі 149 872, 00 грн., з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню три проценти річних в сумі 3 301, 29 грн., інфляційні втрати в сумі 26 976, 96 грн., пеня в розмірі 0, 01 % в сумі 4 016, 57 грн. Що стосується вимог про стягнення витрат, понесених на правову допомогу, то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. За положеннями ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на правову допомогу та проведенням судових експертиз. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Зазначена норма передбачає стягнення витрат, пов'язаних як з оплатою правової допомоги адвоката так і іншого фахівця в галузі права. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу суд виходив з наступного. Відповідно до ст.1 Закону України " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах ", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається із журналів судових засідань [PERSON] приймав участь у судових засіданнях 19 червня 25015 року та 27 липня 2015 року , загальна кількість часу цих засідань складає 73 хвилини. Таким чином витрати на правову допомогу які підлягають стягненню складають 592, 76 грн. ( мінімальна заробітна плата 1 218 грн. * 40 % * 73 хвилини ). Будь - які відмітки про ознайомлення з матеріалами справи відсутні. Акту виконаних робіт із зазначенням витраченого часу на надання адвокатських послуг поза судовим засіданням не надано, а тому інша частина коштів, сплачених за договором про надання адвокатських послуг стягненню з відповідача не підлягає. Відповідно до ст.88 ЦПК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачці понесені нею витрати по оплаті судового збору в сумі 345, 00 грн., а у дохід держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 03, 88 грн. Всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки - 35 232, 58 грн. На підставі ст.ст. 526, 625, 612 ЦК України та

Outcome: partial