Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

29.01.2018р. ПАТ "Укргазпромбанк", від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укргазпромбанк" Ожго Є.В., звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 956 972грн.40коп. (а.с. №3-5 т. № 1). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.02.2018р. вищезазначену позовну заяву було залишено без руху та позивачу запропоновано усунути недоліки, які ним усунуто вчасно. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 03.04.2018р. було відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи за загальними правилами позовного провадження в підготовче засідання (а.с. №54 т. № 1). В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 13.02.2013р. між ПАТ "Укргазпромбанк" на [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту №01-Ф-К/13-Д зі змінами й доповненнями до нього, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 370 000 грн. з кінцевим терміном повернення 08.04.2013р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі 26% річних за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Додатковою угодою №3 до договору від 03.08.2013р. ліміт граничної заборгованості за кредитною лінією визначено 570 000 грн. Додатковою угодою №6 від 14.10.2014р. до договору було змінено кінцевий строк повернення кредиту до 09.10.2015р, а також змінена процента ставка за користування кредитними коштами на 27,5% річних. Позивач, як кредитор, свої зобов`язання виконав, надав позичальнику кредитні кошти в розмірі визначеному договором, проте [PERSON] порушив умови договору по погашенню кредиту, сплати відсотків, внаслідок чого станом на 11.01.2018р. сума простроченої заборгованості за договором складає 956 972грн.40коп., з яких: залишок по кредиту в розмірі 530 000 грн., заборгованість по відсоткам - 408 282грн.96коп. заборгованість по пені - 18 689 грн. 43коп. Відповідну суму заборгованість позивач просив стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Підготовче засідання по справі відповідно до положень ст. 197 та п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України було проведено 06.06.2018р., справу призначено справу для розгляду по суті (а.с. №62 т. № 1). 17.09.2018р. надійшла апеляційна скарга представника відповідача [PERSON] - адвоката Ліфлянчика С.І. на ухвалу від 03.04.2018р. про відкриття провадження по справі (а.с. №74-75 т. № 1). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.09.2018р. апеляційну скаргу повернуто апелянту (а.с. № 80 т. № 1). 13.12.2018р. вдруге надійшла апеляційна скарга представника відповідача [PERSON] - адвоката Ліфлянчика С.І. на ухвалу від 03.04.2018р. про відкриття провадження по справі (а.с. №90-91 т. № 1). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01.04.2019р. апеляційну скаргу повернуто апелянту (а.с. №104-105 т. № 1). 12.07.2019р. втретє надійшла апеляційна скарга представника відповідача [PERSON] - адвоката Ліфлянчика С.І. на ухвалу від 03.04.2018р. про відкриття провадження по справі (а.с. №133-134 т. № 1). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2019р. у відкритті апеляційного провадження відмовлено (а.с. № 140-141 т. № 1). 09.10.2019р. від представника відповідача [PERSON] - адвоката Ліфлянчика С.І. (діє на підставі довіреності від 08.11.2018р. - а.с. №94 т. № 1) надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача посилався на наступне. Відповідно до п.2.3 договору споживчого кредиту №01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р. строк кредиту (строк кредитування) визначено до 08.04.2013р. (включно), повернення кредиту здійснюється в кінці строку дії договору. За твердженням позивача, між сторонами неодноразово було укладено додаткові угоди, а саме 08.04.2013р., 07.04.2014р., 14.04.2014р. та 14.10.2014р., якими були внесені зміни до вказаного договору, серед яких було подовжено строк кредиту до 09.10.2015р. Однак, відповідач наполягає, що ніяких додаткових угод до кредитного договору він не підписував, всі підписи поставлені на вказаних угодах є підробленими. Таким чином, єдиний строк до якого відповідач повинен був повернути кредит - є 08.04.2013р., отже і право вимоги у позивача виникло саме в цей день, що минув шість років тому. Оскільки строк для подачі даної позовної заяви сплинув 09.04.2016р., втім, позивач звернувся до суду лише 17.01.2018р., а отже порушення строків позовної давності є підставою для відмови в позові. Також, представник відповідача посилався на те, що зобов`язання за договором споживчого кредиту №01-Ф-К/13-Д вже є виконаним, оскільки зобов`язання були забезпечені банківським вкладом на загальну суму 600 000 грн. Крім того, у ПАТ "Укргазпромбанк" відповідачем було відкрито декілька депозитних рахунків на загальну суму 80 662,48 дол.США та 600 000 грн. і вказані кошти і досі знаходяться у володінні позивача, що підтверджується довідкою б/н від 25.03.2015р. Відповідачу кошти повернуті не були, таким чином, у позивача, наразі у володінні знаходиться щонайменше 1 728 031грн.08коп. відповідача. Отже, позивач мав можливість безперешкодно задовольнити свої вимоги по поверненню кредитних коштів, шляхом договірного списання коштів з депозитних рахунків та звернення стягнення на предмет застави. 19.01.2017р. відповідач звернувся до позивача з заявою, в якій просив здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог за договором про надання споживчого кредиту від 13.02.2013р. № 1-Ф-К/13-Д, шляхом перерахування суми заборгованості в розмірі 799 418 грн.72 коп. з депозитних рахунків відкритих за договорами банківських вкладів (депозиту) розміщених у ПАТ "Укргазпромбанк". Наразі кошти з депозитних рахунків так і не були повернуті відповідачу, вони фактично перейшли у власність позивача, а тому будь-яка заборгованість відповідача перед позивачем є погашеною повністю (а.с. №151-156 т. № 1). Крім того, 09.10.2019р. від представника відповідача до суду надійшла окрема заява про застосування строків позовної давності до вимог позивача, в обґрунтовування якої представник відповідача виклав аналогічні аргументи щодо строків позовної давності, які містяться у відзиві на позов (а.с. № 149-150 т. № 1). 11.10.2019р. від представника відповідача до суду надійшло клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, в обґрунтування якого представник посилався на те, що відповідач заперечує факт підписання ним додаткової угоди №6 від 14.10.2014р. до договору споживчого кредиту № 01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р., зазначає, що всі підписи на ній за [PERSON] виконані невідомою особою, однак довести це самостійно в судовому засіданні відповідач не має змоги, оскільки, по-перше, не має спеціальних знань в галузі почеркознавства, а по-друге, для проведення такої експертизи необхідні оригінали документів, в яких здійснені підписи, а вони знаходяться у позивача в єдиному екземплярі. Просив суд, на вирішення експертизи поставити питання: "Чи виконані підписи на оригіналах додаткової угоди №6 від 14.10.2014р. до договору споживчого кредиту №01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р. [PERSON] , чи їх підписано іншої особою?" (а.с. №201-202 т. № 1). 15.10.2019р. представник відповідача надав суду клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування у позивача письмових доказів для огляду та засвідчених копій для доручення до матеріалів справи, а саме: оригіналу договору споживчого кредиту №01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р., додаткової угоди №1 від 05.03.2013р., додаткової угоди №2 від 08.04.2013р., додаткової угоди №3 від 03.09.2013р., додаткової угоди №4 від 07.04.2014р., додаткової угоди №5 від 14.04.2014р., додаткової угоди №6 від 14.10.2014р. до договору споживчого кредиту № 01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р., доказів надання видачі кредиту згідно договору споживчого кредиту №01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р., довідку щодо стану депозитних рахунків [PERSON] на сьогоднішній день, відкритих за депозитними договорами № F-USD-506/6 від 29.12.2014р. (20 000 дол.США), № F-USD-507/6 від 29.12.2014р. (20 000 дол.США), № F-USD-508/6 від 29.12.2014р. (4 990 дол.США), № F-USD-648/6 від 14.10.2014р. (600 000 грн.), депозитними договорами "Простір" від 25.12.2014р. (10,48 дол.США) та "Простір" від 25.12.2014р. (356,62 дол. США) (а.с.№207-208 т. № 1). Ухвалою суду від 16.10.2019р. клопотання представника відповідача про забезпечення доказів було задоволено (а.с. № 223-224 т. № 1). . Ухвалою суду від 16.10.2019р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) замінено назву позивача з ПАТ "Укргазпромбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укргазпромбанк" Ожго Є.В. на ПАТ "Укргазпромбанк" в особі голови комісії з припинення [PERSON] (з урахуванням інформації, що отримана судом 16.10.2019р. з Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу). 06.12.2019р. до суду надійшли додаткові пояснення по справі представника відповідача, в яких представник посилаючись на те, що позивачем протягом п`яти робочих днів з моменту отримання ухвали суду від 16.10.2019р. про витребування доказів, ухвалу виконано не було, оригінали витребуваних письмових доказів не надано, а також не повідомлено при причини неможливості подання доказів, просив суд при розгляді справи застосувати наслідки встановлені ч.10 ст. 84 ЦПК України, а саме: визнати ту обставину, що позивач не довів обставини, що між банком та відповідачем укладено договір споживчого кредиту, видані кредитні кошти відповідачу, укладено додаткові угоди до договору, визнати ту обставину, що підписи на додатковій угоді №6 від 14.10.2014р. до договору споживчого кредиту №01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р. виконані не [PERSON] , а іншою особою, враховуючи, що відповідні докази витребовувалися за клопотанням відповідача з метою підтвердження чи спростування тієї обставини, що між сторонами були укладені правочини, на підставі яких стягується заборгованість, а також з метою проведення судової почеркознавчої експертизи підпису відповідача на додатковій угоді № 6 від 14.10.2014р. до договору споживчого кредиту № 01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р. (а.с.№241-242 т. № 1). 14.02.2020р. до суду надійшла заява представника ТОВ "Профріелтінг" - адвоката Нікіташа С.П. (діє на підставі ордера КВ№832552 від 11.02.2020р. - а.с. № 15 т. № 2) про залучення ТОВ "Профріелтінг" до участі справі як правонаступника ПАТ "Укргазпромбанк". В обґрунтування заяви представник зазначив, що 13.06.2019р. між ПАТ "Укргазпромбанк" та ТОВ "Профріелтінг" був укладений договір про відступлення прав вимог № 66, відповідно до якого ТОВ "Профріелтінг" набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №01-Ф-К/13-Д (а.с.№ 243т.№ 1). 17.02.2020р. до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача, в яких, окрім вже раніше викладених аргументів в додаткових поясненнях від 06.12.2019р., представник зазначив, що оскільки позивач не підтвердив існування договірних відносин, а також справжності підпису відповідача на додатковій угоді №6 від 14.10.2014р. до договору споживчого кредиту №01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р., що юридично продовжувала строк позовної давності, просив застосувати до даних правовідносин строки позовної давності. Щодо заявленого раніше клопотання про призначення судової експертизи, зазначив про те, що якщо позивачем так і не будуть надані витребувані докази, експертне дослідження провести буде не можливим, а тому дане клопотання має бути залишене без розгляду з правом його повторного подання в разі виконання позивачем вищенаведеної ухвали (а.с. №249-250 т. № 1). Ухвалою суду від 17.02.2020р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) клопотання про заміну позивача задоволено, замість ПАТ "Укргазпромбанк" в особі голови комісії з припинення [PERSON] , позивача замінено на його правонаступника за договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 13.06.2019р. № 66 - ТОВ "Профріелтінг" (а.с. № 2 т. № 2). 30.03.2020р. на електронну пошту суду, тобто вже після вирішення судом питання щодо заміни позивача, надійшли додаткові пояснення представника відповідача, в яких представник просив відмовити ТОВ "Профріелтінг" в задоволення заяви про залучення правонаступника посилаючись на те, що суду не було надано оригіналу договору про відступлення права вимоги, крім того, підписання договору, ще не є підтвердженням факту його виконання сторонами, оскільки не надано доказів проведення оплати за договором, як і не надано акту приймання-передання оригіналів кредитних документів. Таким чином, ТОВ "Профріелтінг" не надано належних доказів набуття права вимоги до відповідача та є належним позивачем у справі (а.с. №18-21 т. № 2). В зв`язку із заміною позивача, ухвалою суду від 13.04.2020р. витребувано вже від ТОВ "Профріелтінг" оригінали документів згідно клопотання представника відповідача від 16.10.2019р., яке було задоволено ухвалою суду від 16.10.2019р. (а.с. №26-27 т. № 2). В судове засідання 09.06.2020р. з`явився представник відповідача [PERSON] - адвокат Ліфлянчик С.І. Представник позивача ТОВ "Профріелтінг" не з`явився, про дату та час судового засідання позивач був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи наявне поштове повідомлення (а.с.№32 т. № 2). 09.06.2020р. на електрону адресу суду від представника позивача - адвоката Нікіташа С.П. надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з участю адвоката в іншому судовому процесі в Дніпровському районному суді м. Києва. Вищезазначене клопотання представника позивача було задоволено, розгляд справи 09.06.2020р. було відкладено на 20.07.2020р. (а.с. № 41, 42 т. № 2). В судове засідання, яке було призначено на 20.07.2020р. представник позивача ТОВ "Профріелтінг" знову не з`явився, про дату та час судового засідання позивач, а також його представник були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи наявні поштові повідомлення (а.с.№44-47 т. № 2). 20.07.2020р. на електрону адресу суду від представника позивача - адвоката Нікіташа С.П. надійшла заява про відкладення судового засідання, на цей раз у зв`язку з його відпусткою (а.с. № 48 т. № 2). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Ліфлянчик С.І. 20.07.2020р. надав суду заяву, в якій заперечував проти відкладення в черговий раз розгляду справи, зазначаючи, що представник позивача навмисно затягує розгляд справи, зазначав і про те, що первісним позивачем не виконана ухвала суду від 16.10.2019р., а його правонаступником ухвала суду від 13.04.2020р. про витребування доказів. Просив визнати причини неявки представника позивача до суду неповажними та розглянути справу по суті 20.07.2020р. Для забезпечення рівності прав сторін у справі, також просив розглянути справу 20.07.2020р. за його відсутності (а.с. № 49 т. № 2). Ухвалою суду від 20.07.2020р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) представнику позивача відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи 20.07.2020р. у зв`язку з тим, що до клопотання про відкладення представником позивача не долучено жодного доказу перебування адвоката у відпустці (квитки, бронювання готелю тощо), а також у зв`язку з тим, що адвокатом протягом часу з 09.06.2020р. до 20.07.2020р., коли розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача, суду так і не було направлено доказів хвороби станом на 09.06.2020р. При постановлені ухвали про відмову у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання 20.07.2020р., судом враховані і строки розгляду справи, яка знаходиться в провадженні суду з 29.01.2018р. (2,5 роки), а також те, що представник позивача недобросовісно користується своїми процесуальними правами, а саме не виконує тривалий час ухвалу суду про витребування доказів, уклавши договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 13.06.2019р. № 66, представник ТОВ "Профріелтінг", клопотання про заміну позивача у цій справі Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, скерував лише 14.02.2020р. Ухвалою суду від 20.07.2020р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) клопотання представника відповідача від 11.10.2019р. про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису [PERSON] на додатковій угоді № 6 від 14.10.2014р. (а.с. № 201-201 т. № 1) було залишено без розгляду з огляду на те, що позивачем (ні первісним, ні його правонаступником) так і не були виконані ухвали про витребування доказів та з огляду на думку самого представника відповідача в додаткових письмових поясненнях від 17.02.2020р. стосовно заявленого клопотання, а саме про неможливість призначення судової почеркознавчої експертизи без оригіналу додаткової угоди № 6 від 14.10.2014р. та залишення його без розгляду (а.с. № 249-250 т. № 1, останній абзац). За таких обставин, враховуючи належне повідомлення представника позивача про дату розгляду справи, неповажність причин його неявки в судове засідання, заяву представника відповідача про розгляд справи 20.07.2020р. за його відсутності, наявність письмового відзиву на позов, додаткових письмових пояснень по справі, в яких викладені позиції щодо предмету позову, суд розглянув справу 20.07.2020р. відповідно до вимог ст.223, ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши оцінку змісту позовних вимог та заперечень відповідача стосовно цих позовних вимог, врахувавши заяву про застосування строків позовної давності, оцінивши докази у їх сукупності за принципами ст.89 ЦПК України та у сукупності с нормами чинного законодавства, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України). За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.02.2013р. між ПАТ "Укргазпромбанк" та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту №01-Ф-К/13-Д, відповідно до умов якого банк надає позичальнику на умовах терміновості, повернення і платності кредит в розмірі 370 000 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 26% річних та кінцевим терміном повернення кредиту 08.04.2013р. повернення кредиту здійснюється в кінці строку дії договору (а.с. №6-8 т. № 1). Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Разом з тим, презумпцію правомірності, укладеного між сторонами договору споживчого кредиту №01-Ф-К/13-Д під час розгляду справи відповідачем не спростовано. З наданої ПАТ "Укргазпромбанк" разом з позовною заявою виписки по позичковому рахунку № 22023100501 вбачається, що банком 13.02.2013р. було здійснено видачу кредитних коштів в сумі 370 000 грн., 20.02.2013р. позичальником здійснено перше погашення кредиту в сумі 255 000 грн., та в подальшому за період з 05.03.2013р. по 30.12.2014р. неодноразово були проведені операції з видачі кредитних коштів в межах ліміту встановленого в договорі №01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р. та погашення позичальником кредиту, відповідні обставини не були спростовані відповідачем під час розгляду справи (а.с. № 17 т. № 1). Отже, не можна вважати не укладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону, відповідний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. по справі № 338/180/17. Крім того, факт укладення між сторонами договору та наявність у відповідача заборгованості мають своє підтвердження в заяві відповідача про здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог від 19.01.2017р., від імені якого діяв представник [PERSON] , яка була адресована уповноваженій особі фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ожго Є.В., в якій визнаються обставини укладення 13.02.2013р. між ПАТ "Укргазпромбанк" договору споживчого кредиту №01-Ф-К/13-Д та наявності заборгованості на дату складання заяви в розмірі 799 418 грн.72 коп. (а.с. № 48 т. № 1). З урахуванням викладеного, суд вважає встановленими обставини укладення 13.02.2013р. між ПАТ "Укргазпромбанк" та [PERSON] договору про споживчий кредит №01-Ф-К/13-Д та отриманням позичальником кредитних коштів, а тому посилання представника відповідача, що позивач не довів обставини укладення договору та надання кредитних коштів, суд вважає необґрунтованими та оцінює їх критично, оскільки вони спростовуються вищевикладеним. Як посилався позивач в позовній заяві, між сторонами неодноразово було укладено додаткові угоди від 08.04.2013р., 07.04.2014р., 14.04.2014р. та 14.10.2014р., якими були внесені зміни до договору про споживчий кредит №01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р., серед яких згідно умов додаткової угоди №6 від 14.10.2014р. було подовжено строк кредиту до 09.10.2015р. В свою чергу відповідачем заперечувались обставини підписання додаткової угоди №6 від 14.10.2014р., згідно якої умови п.2.3, 2.4 договору №01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р. викладено у наступній редакції: "п.2.3. Строк кредиту (строк кредитування) до 09.10.2015р.(включно). Повернення кредиту здійснюється в кінці строку дії договору. п.2.4. Процента ставка за користування кредитними коштами встановлюються у розмірі 27,5% річних". За клопотанням представника відповідача з метою підтвердження чи спростування тієї обставини, що між сторонами були укладені правочини, на підставі яких стягується заборгованість, а також з метою проведення судової почеркознавчої експертизи підпису [PERSON] на додатковій угоді №6 від 14.10.2014р. до договору споживчого кредиту № 01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р. ухвалою суду від 16.10.2019р. (від первісного позивача), а 13.04.2020р. і від правонаступника - ТОВ "Профріелтінг" було витребувано оригінали документів згідно клопотання представника відповідача від 16.10.2019р. Ухвала суду від 16.10.2019р. про витребування доказів від ПАТ "Укргазпромбанк" в особі голови комісії з припинення [PERSON] після першого направлення була повернута суду поштою без вручення адресату (а.с. № 223-224, 226, 227,228 т. № 1), а потім була отримана 17.12.2019р. первісним позивачем, а 17.02.2020р. його правонаступником (а.с. № 231, 236 т. № 1, а.с. № 22 т. № 2), втім залишилася невиконаною. Ухвала суду від 13.04.2020р. про витребування доказів вже від ТОВ "Профріелтінг" (а.с. № 26-27 т. № 2), була отримана ТОВ "Профріелтінг" 21.04.2020р. (а.с. № 29,32 т. № 2), втім також не була виконана ні у строки передбачені статтею 84 ЦПК України, ні взагалі до 20.07.2020р. Таким чином, судом не встановлено, а позивач на вимоги суду викладені в ухвалі від 13.04.2020р., не надав документів, які би підтверджували факт підписання відповідачем [PERSON] додаткової угоди №6 від 14.10.2014р. до договору споживчого кредиту № 01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р., а отже і досягнення домовленості сторін щодо зміни строків повернення кредиту, розміру процентної ставки. Відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також, яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях( ч.1,6 ст.81 ЦПК). Статтею 109 ЦПК України визначено, що у разі ухилення від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у визнанні. Як зазначалось вище, позивачем на ухвалу про витребування доказів не було надано суду оригінал додаткової угоди №6 від 14.10.2014р. до договору споживчого кредиту № 01-Ф-К/13-Д від 13.02.2013р. (для огляду) та належним чином завірену копію (для долучення до матеріалів справи). Отже призначення експертизи стосовно підпису на цій додатковій угоді за клопотанням представника відповідача від 11.10.2019р. (а.с. № 201-202 т. № 1) було неможливе та з огляду на зазначене, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи ухвалою суду від 20.07.2020р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) було залишено без розгляду. Враховуючи, що позивач на вимогу суду ухилився від подання доказів,

Outcome: dismissed