Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати арешт, що накладений на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Первомайського МРУЮ Кравченко О.О. від 02.11.2009 року у виконавчому провадженні № 15611984, зареєстрований Миколаївською філією ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 9249287 від 16.11.2009 року та постановою старшого державного виконавця ВДВС Первомайського МРУЮ Кравченко О.О. від 03.02.2010 року у виконавчому провадженні № 17107429, зареєстрований Миколаївською філією ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 9484073 від 04.02.2010 року . В обгрунтування позову вказав, що на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської обалсті від 09.09.2010 року по справі № 2-1831/10 йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки з кадастровим № 4825485100:01:000:0072 (площею 0.4679 га.) та з кадастровим № 4825485100:02:030:0008 (площею 0.0993 га.). 02.02.2021 року позивач звернувся до державного реєстратора Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з метою внесення інформації про зазначені об`єкти нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При проведенні рестрації права власності було з`ясовано, що вищевказане нерухоме майно перебуває під арештом на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Первомайського МРУЮ Кравченко О.О. від 02.11.2009 року у виконавчому провадженні № 15611984, зареєстрованим Миколаївською філією ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 9249287 від 16.11.2009 року та постанови старшого державного виконавця ВДВС Первомайського МРУЮ Кравченко О.О. від 03.02.2010 року у виконавчому провадженні № 17107429, зареєстрованим Миколаївською філією ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 9484073 від 04.02.2010 року. На сьогоднішній день у позивача перед відповідачем відсутні будь-які боргові зобов`язання. Наявність вказаних записів про арешт майна позивача істотно впливає на реалізацію його прав як власника., тому він змушений звернутися до суду із вказним позовом. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не прибув, в матеріалах справи наявне клопотання представникапозивача - адвоката Зятковського Т.В. про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник АТ КБ "Приватбанк" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. Відзив на позов не надано. Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, до суду надано заяву про розглдя справи у їх відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 28843996 від 14.10.2010 р., наявний запис про обтяження арешт рухомого майна, зареєстрований 16.11.2009 р. за №9249287 на підставі постанови № 15611984 від 02.11.2009 року старшого державного виконавця ВДВС Первомайського МРУЮ Кравченко О.О. про арешт всього нерухомого майна [PERSON] . Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 28843996 від 14.10.2010 р., наявний запис № 1 про арешт нерухомого майна, зареєстрований 16.11.2009 р. за №9249287 на підставі постанови № 15611984 від 02.11.2009 року старшого державного виконавця ВДВС Первомайського МРУЮ Кравченко О.О. про арешт всього нерухомого майна [PERSON] та запис № 2 про арешт рухомого майна, зареєстрований 04.02.2010 р. за № 9484073 на підставі постанови № 17107429 від 03.02.2010 року старшого державного виконавця ВДВС Первомайського МРУЮ Кравченко О.О. про арешт всього нерухомого майна [PERSON] . Згідно довідки від 14.03.2013 року №445993 ПАТ КБ "Приватбанк" у [PERSON] за кредитним договором № NKPOAE000080938 станом на 14.03.2013 року заборгованість відсутня. Відповідно до листа Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 17.02.2021 року виконавче провадження № 17107429 від 03.02.2010 року завершено 15.03.2020 року на підставі п.8 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження"; виконавче провадження № 15611984 від 02.11.2009 року, 14.12.2009 року завершено. Матеріали вказаних виконавчих проваджень знищені, зняти накладені арешти не представляється за можливе. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 р. (з наступними змінами) № 6 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення з-під арешту. Як зазначено в п. 2. постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном. Згідно з ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, позивач через наявність арешту, накладеного на його майно, позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Судом встановлено, що наявністю арешту та заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна порушуються права позивача на реалізацію свого права власності, а тому його право підлягає судовому захисту у спосіб, визначений законом, а саме: ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»- шляхом зняття арешту з майна. Оскільки арешти накладені на підставі постанов державного виконавця щодо виконання виконавчих провадженеь № 17107429 від 03.02.2010 року та № 15611984 від 02.11.2009 року, котрі станом на день розгляду справи завершені, то спірних відносин на даний час по вказаним виконавчим документам вже не існує, та на теперішній час на виконанні відділу відсутні матеріали виконавчих проваджень, на підставі яких накладено арешт, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відзиву проти позову відповідачем не надано, тому доводи позивача викладені в позовній заяві нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню. На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved