Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт смерті її сина [PERSON], [INFO], уродженця м. Луганськ, померлого [INFO] в м. Луганськ, в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що свідоцтво про смерть видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є документом, що не створює на території України правових наслідків, з огляду на що, у зв'язку з необхідністю отримати свідоцтво про смерть українського зразка, заявниця просить встановити факт смерті її сина. У судове засідання заявниця не з'явилася, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи без її участі. У судове засідання представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується телефонограмою, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], є сином заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження померлого та свідоцтвом про розірвання шлюбу заявниці (а.с. 9). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 19 лютого 2016 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки (а.с. 12). Відповідно копії довідки про причину смерті №120, виданої 27 січня 2016 року Міським централізованим патологоанатомічним відділенням державної установи "Луганська міська багатопрофільна лікарня №8" Луганської Народної Республіки, причиною смерті [PERSON] є легенево-серцева недостатність, тотальна двостороння пневмонія (а.с. 10). Як встановлено судом, [PERSON] помер в лікарні в м. Луганськ, а саме на тимчасово окупованій території України, що підтверджується копією довідки про причину смерті №120, виданої 27 січня 2016 року Міським централізованим патологоанатомічним відділенням державної установи "Луганська міська багатопрофільна лікарня №8" Луганської Народної Республіки (а.с. 10). Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або посадовими особами, є недійсним і таким, що не створює правових наслідків. Окрім цього, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Зважаючи на вимоги вказаного Закону видане заявнику свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19 лютого 2016 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки та довідка про причину смерті №120, видану 27 січня 2016 року Міським централізованим патологоанатомічним відділенням державної установи "Луганська міська багатопрофільна лікарня №8" Луганської Народної Республіки,не вважаються документами, що мають юридичну силу на території України і не можуть створювати правових наслідків. Судом встановлено, що та обставина, що [PERSON] помер [INFO] в м. Луганськ, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і була доведена зібраними та дослідженими судом належними доказами. На даний час відповідно до вимог ст. 11-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" заявниця звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києвііз заявою про видачу свідоцтва про смерть сина встановленого зразка, але їй було відмовлено, що підтверджується Відмовою у проведенні державної реєстрації смерті Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві№ 3952/02-01-07 від 17.06.2016 року (а.с. 6). З урахуванням вищевикладеного суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] помер [INFO] в м. Луганськ, а тому і заява [PERSON] про встановлення факту смерті її сина підлягає задоволенню. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Закон закріплює за державою обов'язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Встановлення факту смерті сина необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право (п. 1 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 р. №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"). Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved