Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О., була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 64906924. Вказане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. від 24.02.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2445, про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №AG1155752 від 26.03.2019 року в розмірі 35 427,20 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Позивач зазначає, що не визнає суму, яка зазначена у виконавчому написі, а тому і на даний час сума заборгованості має спірний характер, тому не може вважатися безспірною. Позивач зазначав, що вищезазначений виконавчий напис вчинений на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 за №1172. Такий перелік встановлений Постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172, при цьому розділ 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» даної постанови був включений до переліку документів на підставі змін, внесених постановою КМУ від 26.11.2014 за №662. Але, постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 в справі №826/20084/14, постанову КМУ від 26.11.2014 за №662 в тому числі і в частині пункту другого, яким саме перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів доповнювався новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», визнано незаконною та нечинною. Таким чином, всі виконавчі написи нотаріусів, починаючи з 26.11.2014 року, які вчинені відповідно до розділу другого «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», є незаконними і нечинними. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушено ст.88 Закону України «Про нотаріат». А тому, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. від 24.02.2021 року, що зареєстрований в реєстрі за №2445, щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №AG1155752 від 26.03.2019 року в розмірі 35 427,20 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Ухвалою суду від 03 червня 2021 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання Ухвалою суду від 04 серпня 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. належним чином завірену копію нотаріальної справи, на підставі якої 24.02.2021 року було вчинено виконавчий напис №2445, яким звернуто стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №AG1155752 від 26.03.2019 року в розмірі 35 427,20 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал», для приєднання до матеріалів справи, яка не була виконана. Ухвалою суду 02 листопада 2021 року закрито підготовче провадження по вказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами загального позовного провадження, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась за місцем здійснення нотаріальної діяльності, однак листи повернуті до суду із відміткою, що адресат не знаходиться за адресою. Згідно інформації, яка міститься у відкритому доступі, діяльність приватного нотаріуса Личука Т.В. припинена на підставі Наказу МЮУ «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] » №1358/5 від 14.04.2021 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядкуст. ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Приписами ст. ст.12,81 ЦПК Українивстановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 24.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2445, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № АG1155752 від 26.03.2019 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» в сумі 36 427,20 грн. Строк, за який проводиться стягнення - з 22.08.2019 року по 20.02.2021 (а.с. 12). 22.03.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження №64906924 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. №2445 від 24.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № АG1155752 від 26.03.2019 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» в сумі 36 427,20 грн. /а.с. 10/. Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат`та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону «Про нотаріат»).Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженийнаказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно зіст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі «Про нотаріат`та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова КЦС ВС від 23.01.2018 року по справі № 310/9293/15). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При цьому ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Також заслуговують на увагу, посилання позивача на відсутність законодавчих підстав для вчинення виконавчого напису. Так, згідно п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172(із змінами, внесенимиПостановою КМУ від 26.11.2014 року № 662), передбачено можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин, за умови подання нотаріусу оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1-1такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу". п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Зобов`язати Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України№ 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, тобто Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зазначеним пунктом 2, визнано незаконною та нечинною. Відповідно до ч. 5ст. 254 КАС Українив редакції, що діяла на момент винесення зазначених судових рішень, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 24.02.2021 року не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити товариству у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Таким чином, судом встановлено, що нотаріус вчинив виконавчий напис 24.02.2021 року про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів та не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку. Боржник має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку та може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд зазначає, що приватним нотаріусом не було надано суду витребувані документи, ТОВ «Вердикт Капітал» не подало відзиву на позов з відповідними доказами, а тому суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності безспірної заборгованості перед стягувачем. За таких обставин, виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. №2445, виданий 24.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № АG1155752 від 26.03.2019 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» в сумі 36 427,20 грн., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Отже, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню мають бути задоволені в повному обсязі. Згідно з вимогами ст. ст.133,141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з ТОВ «Вердикт Капітал» . На підставі викладеного і

Outcome: approved