Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 01.08.2018 року за вх.№ 5684 до Баришівського районного суду Київської області звернувся [PERSON] ( в подальшому позивач) із позовною заявою до Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області ( в подальшому відповідач ), третя особа: відділ державної реєстрації Баришівської районної державної адміністрації Київської області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсною угоду про дострокове розірвання договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації припинення іншого речового права. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 02 грудня 2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, а саме матеріального складу зі спорудами, який був посвідчений приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Київської області Поздняковою Н.М. за реєстровим номером 1542. Вказана вище нежитлова будівля розташована на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0. 9231га., належить до комунальної власності Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області та на момент вчинення правочину знаходилась в оренді у продавця. За умовами вказаного вище договору оренди землі, вказана земельна ділянка надавалась попередньому землекористувачу [PERSON] у користування строком на 25 років, а орендна плата становила 7440,84 грн. на рік. У встановлений законом строк, [PERSON] повідомив відповідача про зміну власника нерухомого майна, шляхом подачі відповідної заяви на ім'я голови сільської ради, з проханням укласти договір оренди земельної ділянки.В січні місяці 2018 року, коли звернувся до посадових осіб Гостролуцької сільської ради з метою отримання інформації про хід розгляду його заяви, то був здивований відповіддю про те, що вказана заява зареєстрована не була та запропонували подати її повторно, що і було зроблено. 29 січня 2018 року сесією Гостролуцької сільської ради було прийнято рішення про укладення із позивачем нового ( при наявності чинного договору оренди ) договору оренди землі та надано проект договору для ознайомлення. Ознайомившись із положеннями запропонованого договору було встановлено, що нова редакція договору передбачала зміну істотних умов чинного договору оренди землі б/н від 05.04.2013 року, а саме: строк дії договору становив 49 років замість 25 років, а розмір орендної плати - 40048,70 грн. на рік, замість 7 440,84 грн. Посилаючись на норми ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України, позивач звернувся до відповідача з проханням привести положення договору оренди землі б/н від 05.04.2013 року у відповідність із нормами чинного законодавства, а в червні місяці 2018 року йому стало відомо, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Баришівської районної державної адміністрації Київської області, 16.04.2018 року на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди землі б/н від 01.02.2018 року проведено державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди земельної ділянки. Вважає дії посадових осіб Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області щодо дострокового розірвання договору оренди землі б/н від 05.04.2013 року протиправними, незаконними, а тому просить суд: - визнати протиправними дії Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області щодо дострокового розірвання договору оренди землі б/н від 05.04.2013 року; - визнати незаконним та скасувати рішення Гостролуцької сільської Баришівського району Київської області від 29.01.2018 року №245-21-07 «Про розірвання договору оренди на земельну ділянку»; - визнати недійсною угоду про дострокове розірвання договору оренди землі б/н від 05.03.2013 року; - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.04.2018 року №40683932, прийняте державним реєстратором прав Баришівської районної державної адміністрації; - скасувати державну реєстрацію припинення іншого речового права, здійснену 16.04.2018 року державним реєстратором прав Баришівської районної державної адміністрації Київської області ; - визнати за ним, [PERSON] право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.9231 га. кадастровий [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Баришівського району, Київської області на умовах та в обсязі, встановленим договороморенди від 05.04.2013 року, укладеного між Гостролуцькою сільською радою Баришівського району Київської області та [PERSON] Заперечуючи щодо позовних вимог позивача, Гостролуцька сільська рада Баришівського району Київської області надала відзив на позовну заяву відповідно до якого зазначала, що дії сільської ради здійснені з дотриманням усіх норм чинного законодавства. Так, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України « Про оренду землі », до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Згідно п.7 ч.1 ст. 31 Закону України « Про оренду землі », договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; В силу п.1 ч.2 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. 26 січня 2018 року до Гостролуцької сільської ради надійшла заява від нового власника будівлі, яка знаходиться по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,9923, за кадастровим номером [NUMBER], [PERSON] з проханням укласти договір оренди земельної ділянки терміном на 49 років з орендною платою 3%. 29 січня 2018 року до Гостролуцької сільської ради Баришівського району надійшла заява орендаря [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], в зв'язку з продажею ним будівлі, яка знаходиться на орендованій земельній ділянці. На сесії Гостролуцької сільської ради, 29 січня 2018 року було вирішено задовольнити дані заяви в повному обсязі та в лютому місяці 2018 року було укладено Угоду про дострокове розірвання договору оренди землі від 05 квітня 2013 року між [PERSON] та Гостролуцькою сільською радою та дані відомості були внесені до реєстру державної реєстрації прав та їх обтяжень щодо припинення дії договору оренди землі. Позивач [PERSON], передумавши заключати договір оренди землі так, як він прохав у своїй заяві від 26 січня 2018 року, звернувся з заявою про скасування винесеного раніше рішення сесії та постановити нове про укладення договору оренди на умовах попереднього орендонаймача, а саме на 25 років, з орендною платою 3% річних, від грошової оцінки ділянки, яка діятиме на момент укладення договору оскільки в силу ч. З ст. 21 ЦК України, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди ). Сесія Гостролуцької сільської ради, знову ж таки пішла на зустріч заявникові, та 08 травня 2018 року внесла зміни до свого рішення № 246-21-07 від 29.01.2018 року, як того просив позивач [PERSON], а саме змінила строк дії договору оренди із 49 років на 25 років, з орендною платою 3% річних, від грошової оцінки ділянки, яка діятиме на момент укладення договору. Позивач не погодився з грошовою оцінкою земельної ділянки наданою відділом Баришівського району головного управління Держгеокадастру в Київській області, з урахуванням інфляції та почав наполягати на зазначенні в договорі оцінки землі, яка була станом на 2013 рік у попереднього орендаря [PERSON], що і стало підставою його звернення до суду. Користуючись своїм правом регламентованим ст.179 ЦПК України, позивач подав свої заперечення щодо відзиву на позов в якому зазначає, що заперечення відповідача викладені в відзиві на позов є надуманими, недопустимими та такими, що спрямовані на відволікання уваги суду від суті спору. ІІ. Заяви і клопотання . 2.1 Представник позивача за довіреністю звернувся до суду із клопотанням про витребування від Баришівської районної державної адміністрації Київської області належним чином завірену копію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.04.2018 року № 40683932 ( реєстраційна справа № 32866932202) 2.2. Від представника відділу державної реєстрації Баришівської районної державної адміністрації на адресу суду надійшло рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 40683932 від 18 квітня 2018 року та клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі В ході судового розгляду справи заходи забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження по справі не застосовувалися. Відповідно до ст.247 ЦПК України, суд під час судового розгляду справи здійснював повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. IV. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 05 квітня 2013 року між Гостролуцькою сільською радою, в особі сільського голови [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, у тому числі під господарськими будівлями і спорудами розміром 0,9923 га., кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 5 вказаного Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 248028 грн.12 коп. Строк дії договору сторонами визначено терміном на 25 років із сплатою орендної плати в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладання договору становить 7440 грн.84 коп. Згідно із ст. 38 Договору, його дія припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених Договором. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається ( ст.39 ). Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди.( а.с.26-28). 17 квітня 2013 року відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки до Договору оренди землі від 05.04.2013 року Орендодавець передав, а орендар прийняв вищезазначену земельну ділянку в користування ( а.с.29 ) та цього ж дня, державним реєстратором реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції Київської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( індексний номер 1734857 від 17.04.2013 року вказаний договір був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права ( а.с.30). 02 грудня 2016 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі: матеріального складу зі спорудами посвідчений приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу , зареєстровано в реєстрі за № 1542 ( а.с.21 -22). Відповідно до п.1.1. даного договору, [PERSON] передав у власність [PERSON] нежитлову будівлю: матеріальний склад зі спорудами за номером [ADDRESS] Будівля розташована на земельній ділянці площею 0,9231 га. кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення : 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 26 січня 2018 року позивач [PERSON] звертається до сесії Гостролуцької сільської ради із заявою ( вх.№ 7 від 26.01.20116 року), в якій просить заключити з ним договір оренди земельної ділянки терміном на 49 років з орендною платою 3% , яка знаходиться за адресою [ADDRESS] площею 0,9923 га, кадастровий номер [NUMBER] на якій розташована будівля ( матеріальний склад зі спорудами), що належить йому на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 02.12.2016 року ( а.с.90 ). 29 січня 2018 року орендар земельної ділянки [ADDRESS] [PERSON], відповідно до п. 38 Договору оренди від 05.04.2013 року звернувся до сесії Гостролуцької сільської ради із заяво. ( вх.№ 9 від 29.01.2018 року) з проханням розірвати з ним договір оренди земельної ділянки в зв'язку з відчуженням ним будівлі, що знаходиться на даній земельній ділянці ( а.с.88). 29 січня 2018 року рішенням Гостролуцької сільської ради № 245-21-07 було розірвано договір оренди землі, який був укладений між Гостролуцькою сільською радою та [PERSON] на оренду земельної ділянки по [ADDRESS] в зв'язку з продажем останнім комплексу будівель і споруд, які знаходяться на даній земельній ділянці ( а.с.89 ). На підставі рішення Гостролуцької сільської ради № 246-21-07 від 29.01.2018 року вищевказана земельна ділянка була передана в оренду на 49 років [PERSON] на підставі його заяви із розміром річної орендної плати за земельну ділянку при укладанні договору оренди відповідно 3% від нормативно грошової оцінки даної земельної ділянки ( а.с. 91). 03 травня 2018 року [PERSON] звертається до Гостролуцької сільської ради Баришівського району із заявою ( вх. № 18) в якій, посилаючись на норми ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України просить рішення сільської ради № 246-21-07 від 29.01.2018 року скасувати та прийняти нове рішення, а саме заключити договір оренди на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача ( а.с.92) 08 травня 2018 року рішенням сесії Гостролуцької сільської ради № 263-23-07 були внесені зміни до рішення сесії № 246-21-07 від 29.01.2018 року та було передано [PERSON] в оренду земельну ділянку площею 0.9231 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована по [ADDRESS] Баришівського району на строк 25 років із розміром річної орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки та було доручено сільському голові укласти із [PERSON] договір оренди ( а.с.93). Однак, позивач вважаючи, що відчуження об'єкту нерухомості, що знаходиться на орендованій земельній ділянці не є підставою для розірвання договору оренди землі, який був укладений із попереднім землекористувачем [PERSON] 05.04.2013 року, звернувся до суду із позовом про визнання протиправним рішення Гостролуцької сільської ради від 29.01.2018 року № 245-21-01 щодо дострокового розірвання вказаного договору. V. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування Земельні відносини регулюються нормами Земельного кодексу України, іншими нормативно-правовими актами, що регулюють дані правовідносини та Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно пункту 37 договору оренди землі від 05 квітня 2013 року ( а.с.27 зворот) підставами припинення цього договору є закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викуп земельної ділянки для суспільних потреб або примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідація юридичної особи - орендаря, інші підстави, передбачені законом. Пунктом 38 даного договору передбачено можливість дострокового розірвання цього договору за взаємною згодою сторін та за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема на підставах, визначених законодавством. Пунктами "а", "е" ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, у тому числі, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється у тому числі у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч.ч. 1, 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі"). Крім того, ч. 2 ст. 120 ЗК України встановлено, що у випадку коли жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Аналогічним чином перехід права користування на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовано у статті 377 ЦК України. Виходячи із наведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу, - права власності або права користування. Відповідно до положень частини третьої статті 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Відповідно норм закону ( ст. 377 Цивільного кодексу України і ст.120 Земельного кодексу України ), на які посилається позивач, в редакціях чинних на час виникнення спірних правовідносин, до особи, що придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. При цьому, у разі переходу права власності на будівлю і споруду, право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухомість, переходить до набувача об'єктів нерухомості, винятково за умови, якщо в момент їх відчуження у попереднього власника, згідно вимог земельного законодавства, таке право було і воно належним чином посвідчене. Виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення договору оренди земельної ділянки, що випливає з положень ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України. Реєстрація права власності на будівлю і споруду автоматично не тягне за собою перехід права користування земельною ділянкою під нею, оскільки в ст. 377 Цивільного кодексу України і ст. 120 Земельного кодексу України, йдеться про перехід права власності на землю при переході права власності на об'єкт нерухомості на підставі договору відчуження. Вищезазначена правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року, постанові Пленуму Вищого господарського суду №6 від 17 травня 2011 року. За таких обставин суд вважає, що посилання позивача та його представника на ту обставину, що в зв'язку з придбанням об'єкту нерухомості, до нього в повній мірі повинно перейти право користування земельною ділянкою розміром 0,9321 га, що розташована за адресою с. Гостролуччя, [ADDRESS], не грунтується на вимогах Закону, оскільки до позивача, як до нового власника майна, яке знаходиться на орендованій земельній ділянці перейшли ті ж самі істотні умови договору оренди, які були в попереднього орендаря , а саме: строк дії оренди - 25 років; ставка орендної плати - 3 % від нормативної грошової оцінки землі, що відповідає вимогам ст.120 ЗК України. Окрім того, суд звертає свою увагу на ту обставину, що розірвання договору оренди від 05.04.2013 року відбулося за згодою сторін, що прямо передбачено п.38 договору, а тому, ніяких порушень прав позивача, які б підлягали судовому захисту, в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частини перша та друга статті 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено порушення відповідачем вимог Закону, при ухвалення Гостролуцькою сільською радою Баришівського району рішення № 245-21-07 від 29.01.2018 року « Про розірвання договору оренди земельної ділянки», в зв'язку з чим, суд вважає пред'явлений [PERSON] позов безпідставним в цілому.

Outcome: dismissed