Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач в позовній заяві посилається на те, що 06 вересня 2013 року шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 04 вересня 2006 року у с. Угорники Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №16- розірвано. В шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу вона залишилась проживати з сином та своїми батьками. Позивач зазначає, що відповідач участі у вихованні сина не бере та не спілкується з ним, усі витрати по утриманню сина несе вона сама. В 2014 році позивач поїхала працювати за кордон, після чого в 2015 році і син переїхав на навчання в Італію, що було змотивовано його розумовим і духовним розвитком, для розширення його кругозору. Для виїзду за кордон з метою навчання відповідачем, [PERSON] було надано письмову згоду посвідчену державним нотаріусом Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області та зареєстровано у реєстрі за №213. Згода на тимчасовий виїзд дитини за кордон була надана відповідачем до 25 червня 2016 року, однак вказує, що син продовжує навчатися у навчальному закладі "Тріонфале" м. Рим, в Республіці Італії, де буде навчатися до 30 грудня 2018 року. Зазначає, що відповідач немає наміру надалі давати згоду на виїзд дитини за кордон. На даний час вона із сином проживають за кордоном, де вона має постійне місце роботи, житло та кошти для проживання. На Україні проживають її батьки, син бажає відвідувати своїх дідуся і бабусю, однак він не може вільно перетинати кордон без згоди батька, який відмовляється надавати дозвіл на виїзд дитини за межі України, а його місцеперебування невідоме, оскільки неможливо встановити з ним зв"язок. Вважає, що відмова відповідача в наданні дозволу обмежує дитину у її правах, зокрема право на навчання сина, який навчається в Італії, а це суперечить його інтересам. Просить суд надати їй, [PERSON] дозвіл на виїзд за межі державного кордону України малолітнього сина [PERSON] до 30 грудня 2018 року включно до Республіки Італія без згоди та супроводу батька, [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить справу розглядати у відсутності представника. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як видно із досліджених доказів, у сторін народився син: [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03 квітня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції, відповідач є батьком [PERSON]. 06 вересня 2013 року шлюб між сторонами зареєстрований 04 вересня 2006 року в с. Угорники Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №16- розірвано (а.с.11). На даний час [PERSON] навчається у початковій школі Плессо Ассаротті навчального закладу "Віа Тріонфале" м. Рим, Республіка Італія, та згідно довідки №920 від 13.06.2017 року зарахований в 2015/2016 навчальному році в 3 клас відділення "В" початкової школи Плессо Ассаротті загальноосвітнього навчального закладу "Віа Тріонфале" м. Рим, Республіка Італія, регулярно відвідував заняття, з 13 липня 2016 року до 08 червня 2017 року, отримавши дозвіл на переведення до 4 класу відділення "В" в 2017/2018 році (а.с.13). Як вбачається, з повідомлення про початок процедури реєстрації, щодо [PERSON] розпочата процедура реєстраці за адресою: [ADDRESS], Згідно нотаріально посвідченої заяви від 24 червня 2015 року, зареєстрованої в реєстрі за № 213, [PERSON] давав свою згоду на тимчасові поїздки за кордон до Республіки Італія в період з 25 червня 2015 року по 25 червня 2016 року малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.25). Вищевказаний дозвіл закінчився, а [PERSON] продовжує навчатися в Республіці Італія до 30 грудня 2018 року. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що право на вільне пересування та виїзд за кордон, не може бути обмежене шляхом відмови у такому виїзді, тому суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. На підставі наведеного, ст. 313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,

Outcome: approved