Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 26 травня 2020 року з Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла справа за підсудністю. В позовній заяві, позивач просить задовольнити позов та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, без письмової згоди батька [PERSON] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 07.06.2014 по 12.09.2016 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини в актовому записі про народження записаний відповідач у справі. Дитина після народження проживає разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання. Письмової згоди на реєстрацію місця проживання дитини [PERSON] не надає, що спонукало [PERSON] звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення. Подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом здійснювалися виклики відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштові відправлення були повернуті до суду з поміткою "Адресат за вказаною адресою відсутній". Треті особи служба у справах дітей Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області, орган опіки та піклування Звенигородської міської ради Черкаської області в судове засідання явку свого представника не забезпечили, просили справу слухати їх відсутності, щодо позовних вимог не заперечують. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести заочне рішення у справі . Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020 було прийнято справу до свого провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17.08.2020 закрито підготовче провадження у цивільній справі, а справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2020 клопотання служби у справах дітей Звенигородської РДА про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволене. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З долучених до позовної заяви письмових доказів встановлено, що з 07.06.2014 позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Звенигородського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2019 року розірвано (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.08.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с.10). Зі змісту витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 7117-949455-2017 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 18). Із заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини від 07 серпня 2019 року встановлено, що [PERSON] , зверталась до виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області щодо реєстрації її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , однак у реєстрації місця проживання дитини їй відмовлено через відсутність згоди батька (а.с. 11). З рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.09.2018 року встановлено, що позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів задоволено, збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] з 1/4 частки на 1/3 частку ( а.с.13). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Подільським відділом державної служби м.Кропивницький від 09.08.2019 встановлено, що [PERSON] має заборгованість за аліментами станом на 09.08.2019 в сумі 31744 гривні 84 копійки ( а.с.14). З довідки, виданої КНП Звенигородським центром первинної медико-санітарної допомоги Звенигордської районної ради від 23.09.2019 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , та відвідував дитячу поліклініку для проведення профілактичних щеплень та медичних оглядів у супроводі мами [PERSON] ( а.с.15). З довідки, виданої КЗ "Заклад дошкільної освіти" ясла-садок №4 "Берізка" м.Звенигородка встановлено, що [PERSON] відвідує дитячий садок, мама приймає участь у всіх заходах, які проводяться з батьками в ЗДО. Батько [PERSON] участь у вихованні дитини не приймає ( а.с.16). З довідки виданої Звенигородською міською радою Черкаської області від 02.12.2019 №11093/02-17 встановлено, що [PERSON] проживає у [ADDRESS] з дружиною [PERSON] ( а.с.17). З довідки виданої Звенигородською міською радою Черкаської області від 27.11.2019 №11036/02-12 встановлено, що [PERSON] проживає у [ADDRESS] з сином [PERSON] , [INFO] , дитина проживає без реєстрації разом з матір`ю за вищевказаною адресою ( а.с.19). З постанови Подільського відділу державної виконавчої служби м.Кропивницький про передачу виконавчого провадження ВП №50748376 від 14.08.2019 встановлено, що виконавчий лист №694/2050/15-ц виданий 12.01.2016 Звенигородським районним судом Черкаської області переданий до Добровеличківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ( а.с.22). Відповідно до актів депутата Звенигородської міської ради від 02.06.2016, 14.07.2016, 15.04.2019, 24.06.2019, 24.09.2019, зі слів свідків дитина знаходиться на повному утриманні матері та проживає разом із нею, [PERSON] сина не відвідує ( а.с.23-27). Із заяви [PERSON] від 26.11.2019 встановлено, що вона зверталася до начальника служби у справах дітей Звенигордської РДА щодо вирішення питання приписки її дитини за її місцем проживання без згоди батька ( а.с.28). З договору дарування жилого будинку від 19.05.1999 встановлено, що [PERSON] подарував [PERSON] , [PERSON] жилий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] , цей договір зареєстровано в реєстрі за №1043 (а.с.29). Зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 22.08.2017 виданого Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 22 серпня 2017 року, прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] ( а.с.30). З свідоцтва про народження [PERSON]. , [INFO] , встановлено, що батьком є [PERSON] та мати [PERSON] ( а.с. 31). Із заяви [PERSON] , [PERSON] встановлено, що вони не заперечують проти реєстрації місця проживання в їхньому будинку по [ADDRESS] їхнього онука [PERSON] , [INFO] ( а.с. 36). Згідно з висновком служби у справах дітей Звенигородської РДА від 22.06.2020 №218/01-27, служба у справах дітей підтримує позов [PERSON] до [PERSON] та вважає за доцільне надати дозвіл на реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , без дозволу батька. Зі змісту позовної заяви позивач зазначає, що письмової згоди на реєстрацію місця проживання дитини [PERSON] не надає. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Згідно із пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року, основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Презумпція на користь матері в справах про опіку над дитиною не підтримується ані практикою на рівні ООН після прийняття Декларації, ані судового практикою Європейського Суду з прав людини і не відповідає позиції Ради Європи і більшості держав-членів. У 21 столітті методологія з такою презумпцією, яку можна відхилити лише за «виняткових обставин» більше не є раціональною в частині прав, що гарантуються Конвенцією. Основна думка полягає в тому, що ця презумпція, за відсутністю доказів на користь зворотного, розглядає проживання дитини з батьком як таке, що не відповідає найкращим інтересам дитини. Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Цаунеґґер проти Німеччини» від 4 липня 1996 року заперечено презумпцію чи принцип «переваги матері» в питаннях опіки. Перевага маленької дитини бути зі своєю матір`ю стала лише однією з багатьох конкуруючих обставин і вона не була переважаючою. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Суд дослідивши наявні у справі докази вважає, що підстав відходити від висновку органу опіки та піклування Звенигородської РДА від 22 червня 2020 року, згідно з яким визнано за доцільне визначити місцем проживання дитини разом із матір`ю. Таким чином, вирішуючи спір щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, враховуючи, що малолітня дитина залишається без реєстрації місця проживання, фактично постійно мешкаючи разом із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , чим порушуються її права та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Оскільки позов суд задовольняє то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та підтверджені судові витрати в розмірі 768 ( сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Outcome: approved