Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Адвокат Демарчук М.В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на користь позивача 30 260,94 грн. на відшкодування шкоди завданої в результаті пошкодження автомобіля, франшизу в розмірі 2 000,00 грн, а всього 32 260,94 грн., та понесені ним витрати у справі: 908,00 грн. оплата судового збору, 5100 грн. витрати на професійну правничу допомогу. На обґрунтування позову зазначено, що 05 липня 2020 року в м. Дніпро, Полтавське Шосе на вул. Передова сталася дорожньо - транспортна пригода за участі автомобіля "Ореl Vіvаrо, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля "Мегсеdеs-Веnz", д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу фізичної особи-підприємця [PERSON] застрахована в АТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРАЇНА" згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АО/4090203, який діяв на дату ДТП. З вини [PERSON] , який працював на час скоєння дорожньо- транспортної пригоди водієм у фізичної особи-підприємця [PERSON] , та керував транспортним засобом автомобілем "Мегсеdеs-Веnz", д.р.н. [NUMBER] , автомобіль "Ореl Vіvаrо, д.р.н. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, а потерпілий відповідно матеріального збитку. Вказані обставини встановленні та об`єктивно підтверджуються постановою Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2020 року, справа № 199/4776/20, якою встановлена вина [PERSON] . З огляду на те, що володільцем та страхувальником транспортного засобу "Мегсеdеs-Веnz", д.р.н. [NUMBER] , є фізична особа-підприємець [PERSON] , а [PERSON] на момент ДТП перебував на посаді водія, то саме ФОП [PERSON] несе обов`язок по відшкодуванню спричинених збитків. Згідно висновку незалежного судового експерта Дроздова Ю.В. № 4307/20/20 від 22.07.2020 року, складеного на замовлення представника позивача, вартість відновного ремонту транспортного засобу "Ореl Vіvаrо, д.р.н. [NUMBER] , складає 261 046,00 грн., вартість транспортного засобу до ДТП складає 151 769,17 грн. Виходячи із вищезазначеного, вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, тому матеріальний збиток заподіяний позивачу дорівнює ринковій вартості автомобіля 151 769,17 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно. Вартість транспортного засобу "Ореl Vіvаrо, д.р.н. [NUMBER] , після ДТП складає 21508,23 грн. Таким чином, розмір заподіяної матеріальної шкоди складає 130260,94 грн. (251769,17 грн. - 21508,23 грн.). Умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу "Мегсеdеs-Веnz", д.р.н. [NUMBER] , передбачено ліміт відповідальності страховика АТ СК "КРАЇНА" за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн, франшизу в розмірі 2000,00 грн. АТ СК "КРАЇНА" було виплачено страхове відшкодування в розмірі 98000,00 грн. та пеню в розмірі 562,15 грн. Враховуючи, що ліміт відповідальності AT СК "КРАЇНА" за шкоду заподіяну майну за полісом ОСЦПВВНТЗ № АО/4090203 складає 100 000,00 грн., а Страховиком було виплачено страхове відшкодування в розмірі 98000,00 грн., то на цей час розмір не відшкодованого матеріального збитку складає 30 260,94 грн. (130260,94 грн. - 98000,00- 2000,00 грн. (франшиза). Умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу "Мегсеdеs-Веnz", д.р.н. [NUMBER] , передбачено франшизу з розмірі 2000,00 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню франшиза в розмірі 2000,00 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не реалізував своє право на участь у судовому процесі та не направив відзив на позовну заяву. Про розгляд справи у суді відповідач був обізнаний, оскільки повістку з викликом у судове засідання на 07.04.2021 року отримав, про що свідчить підпис у поштовому повідомленні (а.с. 104). За отриманням судових повісток на наступні судові засідання відповідач не з`явився, тому вони повернуті суду з відміткою поштового відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Третя особа та його представник про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, до судового засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, пояснення відносно позову не подали, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надали. За таких обставин, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. За таких обставин, суд вважає можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.07.2020 року о 06. год.40хв. [PERSON] по вул.Полтавське шосе, в районі будинку №289 по вул.Передовій в м.Дніпрі, керував транспортним засобом "Мегсеdеs-Веnz", державний реєстраційний номер [NUMBER] , та порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем "Ореl Vіvаrо, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.07.2020 року у справі № 199/4776/20, провадження № 3/199/2683/20 (а.с.12-13), [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення не оскаржувалася та набрала законної сили 11.08.2020 року. Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд вважає, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП та пошкодженні автомобіля позивача була встановлена вказаною вище постановою судді. Як встановлено судом та не оспорюється сторонами та третьою особою, що автомобіль "Мегсеdеs-Веnz", державний реєстраційний номер [NUMBER] , перебуває у володінні відповідача ФОП [PERSON] , який на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди був застрахований відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4090203 в АТ "СК" Країна" зі страховим лімітом за завдану майнову шкоду у розмірі 100000 грн, франшиза 2000 грн. [PERSON] на момент скоєння такої пригоди перебував в трудових відносинах з ФОП [PERSON] . На виконання ухвали суду про витребування у ГУ ПФУ у Дніпропетровській області відомостей чи надходить збір до Пенсійного фонду шляхом відрахування із заробітної плати [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) та хто є платником вказаного податку, останнім було надано довідку по формі ОК-5, з якої вбачається, що за індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з 2011 року і по грудень 2020 року страхувальник [PERSON] (код [NUMBER] ) сплачував внески по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, що підтверджує факт перебування [PERSON] на момент ДТП у трудових відносинах з відповідачем - ФОП [PERSON] (а.с.95-99). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Судом вставлено та не оспорюється сторонами по справі, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 05.07.2020 року, транспортний засіб "Ореl Vіvаrо, д.р.н. [NUMBER] , отримав механічні ушкодження. Також встановлено, що позивач [PERSON] отримав від страховика страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 98 000 грн., пеню в розмірі 562,15 грн. Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вирішуючи питання щодо розміру спричиненої позивачу шкоди в результаті ДТП суд виходить з такого. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, на підтвердження розміру спричиненого йому матеріального збитку надав суду висновок автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ №4307/20/20 від 22.07.2020 року (а.с.14-56). Як свідчить висновок автотоварознавчої експертизи № 4307/20/20 від 22.07.2020 року, судового експерта [PERSON] вартість матеріального збитку (тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля) завданого власнику автомобіля "Ореl Vіvаrо, д.р.н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження складає 130 260,49 грн. та перевищує ринкову вартість автомобіля в сумі 21 508,23 грн. Отже, має місце фізичне знищення автомобіля. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Ореl Vіvаrо, д.р.н. [NUMBER] , перевищує ринкову вартість автомобіля, суд приходить до висновку про визначення розміру шкоди, завданої власнику транспортного засобу [PERSON] за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження, яка визначена в сумі 151 769,17 грн. відповідно до висновку експерта № 4307/20/20 від 22.07.2020 року. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про визначення розміру шкоди, завданої позивачу [PERSON] , як власнику пошкодженого транспортного засобу, виходячи з суми 151 769,17 грн., що є ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження, за мінусом 21 508,23 грн. (вартість пошкодженого транспортного засобу, яка залишається у позивача) визначає її сумою 130 260,94 грн. Оскільки шкода в розмірі страхового відшкодування в сумі 98000 грн. позивачу була відшкодована страховою компанією, з відповідача ФОП [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 32 260,94 грн (130 260,94 грн - 98 000 грн). Крім того, відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно полісу №ОА/4090203 діючого станом на 05.07.2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.64), ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих на одного потерпілого становить 100 000 грн., розмір франшизи - 2 000,00 грн. Враховуючи, що полісом №ОА/4090203 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих на одного потерпілого був встановлений у розмірі 100 000 грн., а страхова виплата скала 98 000 грн. (в межах страхового відшкодування ), розмір франшизи становив 2 000,00 грн., то сума страхового відшкодування, яка була виплачена позивачу страховиком була зменшена на 2 000 грн., то ця сума франшизи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При вирішення питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного. В обґрунтування вимог, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, представник позивача посилався на долучені до матеріалів справи копії Договору про надання правової допомоги від 14.12.2020 року, додатку №1 до Договору, акта передачі-приймання виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 14.12.2020 року, та квитанції про сплату послуг адвоката. Матеріалами справи доведено, що при зверненні з вказаним позовом до суду позивач був змушений звернутись за юридичною допомогою до адвоката Демарчука М.В. та останнім було надано правову допомогу, розмір якої встановлений за домовленістю сторін, складає 5100 грн. Згідно наявних письмових доказів вимоги позивача щодо стягнення понесених останнім витрат, пов`язаних з отриманням професійної правової допомоги також є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5100 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved