Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що за період перебування у шлюбі з відповідачем, у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . 19.11.2002 шлюб між сторонами було розірвано. Діти залишились проживати з позивачем та знаходились на її повному утриманні. До досягнення дітьми повноліття з відповідача стягувались аліменти, які він сплачував нерегулярно та мізерними сумами. Станом на 01.01.2019 він має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 76111,00 грн. Також після досягнення дітьми повноліття, він категорично відмовився сплачувати кошти на їх утримання, хоча вони продовжують навчатись. Позивач вказує, що вона майже двадцять років здійснювала постійний догляд за дітьми, займалася їх вихованням та утриманням домашнього господарства, в результаті чого, втратила будь-яку можливість влаштуватись на пристойну кваліфіковану роботу. Основний її заробіток - це продаж сільськогосподарської продукції, якого все одно не вистачає для належного утримання повнолітніх сина та дочки. Син та донька продовжують навчання у Вінницькому кооперативному інституті. Син [PERSON] навчається за спеціальністю "Готельно-ресторанна справа" на договірній основі з терміном навчання до 30.06.2019, а донька [PERSON] - за спеціальністю "фінанси, банківська справа та страхування" з терміном навчання до 30.06.2020. Стипендії вони не отримують, навчаються на денній формі навчання, через що не мають можливості влаштуватись на роботу. Навчання повнолітніх сина та доньки на контрактній основі потребує значних матеріальних витрат з боку позивача. Крім того, їм необхідні кошти для харчування, проїзду, навчальних посібників, оплати проживання у гуртожитку. Відповідач офіційного не працює, стабільного доходу не має, однак і інших утриманців також не має, а тому має можливість сплачувати аліменти. Позивач вважає, що з нього слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. на кожного з дітей. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітніх сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , які продовжують навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. на кожного, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з даним позовом і до закінчення ними навчання, але не більше ніж до досягнення ними 23-х років. Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява від неї (а.с. 39), у якій вона просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце судового засідання через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.09.1999 виконкомом Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 7), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.01.2001 виконкомом Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.11.2002 серії [NUMBER] (а.с. 8), шлюб між сторонами розірвано. Згідно довідки Вінницького кооперативного інституту №4328 від 21.02.2019 (а.с. 10), [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на другому курсі денної форми навчання за спеціальністю "Готельно-ресторанна справа" на договірній основі, стипендії не отримує, термін навчання - до 30.06.2019. Відповідно до довідки Вінницького кооперативного інституту №4320 від 19.02.2019 (а.с. 11), [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на першому курсі денної форми навчання за спеціальністю "Фінанси, банківська справа та страхування" на договірній основі, стипендії не отримує, термін навчання - до 30.06.2020. Те, що [PERSON] та [PERSON] навчаються у Вінницькому кооперативному інституті підтверджується також копіями договорів про надання освітніх послуг № 277 від 10.08.2018 (а.с. 16), та №60 (а.с. 17), та копіями додаткових угод до даних договорів від 29.01.2019 (а.с. 18, 19). Сплата вартості навчання у вищевказаному навчальному закладі підтверджується копіями квитанцій (а.с. 20-23). [PERSON] та [PERSON] проживають у гуртожитку Вінницького кооперативного інституту, що підтверджується відповідними довідками коменданта гуртожитку (а.с. 12,13). Згідно довідки Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 171 від 25.02.2019 (а.с. 14), з позивачем [PERSON] проживають її дочка [PERSON] , 2000 року народження, та син [PERSON] , 1999 року народження, та знаходяться на її утриманні. Згідно довідки Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області (а.с. 15), відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 76111,64 грн. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, яка продовжує навчання. Оскільки повнолітні син [PERSON] та донька [PERSON] знаходяться на утриманні матері - позивача у даній справі, тому аліменти підлягають стягненню з відповідача, який являється батьком дітей, на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд у даному випадку враховує матеріальне становище повнолітніх [PERSON] та [PERSON] , які навчаються на платній основі, на денній формі навчання, в зв`язку з чим не мають можливості працювати, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього заборгованості по сплаті аліментів у досить значній сумі, а також зазначені позивачем такі обставини як відсутність у відповідача інших утриманців та відсутність у нього протипоказань щодо працевлаштування, які останнім під час судового розгляду не спростовані. Враховуючи вищенаведені обставини, та виходячи з принципів справедливості та розумності, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1000 грн. на утримання кожного з дітей. В свою чергу, позивачем належних та допустимих доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти у більшому розмірі, зокрема по 2500 грн. на кожну дитину, як вона про те просить, суду не надано. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. Оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 07.03.2019, тому відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial