Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

У червні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (надалі - ТОВ «ОТП-Факторинг») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 25498,24 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 22187,11 грн., заборгованість за відсотками 0,78 грн., комісія - 3310,35 грн.. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що 18.02.2013 року між ПАТ «ОТП-Банк» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2002699495. За вказаним договором відповідачці було надано кредит в сумі 24263 грн. 56 коп. для придбання товару, строком на один рік, до 18.02.2015 року зі сплатою відсотків та комісії. 18 грудня 2013 року Між ПАТ "ОТП Банк" та TOB "ОТП Факторинг Україна" (Надалі Позивач) було укладено Договір факторингу відповідно до якого, ПАТ "ОТП Банк" відступив Позивачу право вимоги за договором № 2002699495 укладеним з [PERSON]. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка виконує неналежно. Станом на 03.04.2014 року сума заборгованості за договором становить 25498,24 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 21187,11 грн., заборгованість за відсотками 0,78 грн., комісія - 3310,35 грн.. Посилаючись на п. 1.5.4, 1.5.5 договору в зв'язку з порушенням позичальником строків та суми сплати щомісячних платежів, позивач має право вимагати від позичальника виконання достроково зобов'язання за кредитним договором. Зазначені обставини дають банку право просити задоволення позовних вимог та стягнути судові витрати. В судове засідання представник банку не з'явився, направив заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, не згодна з розрахунком заборгованості, так як вважає, що не зарахований один платіж сплачений нею по кредитному договору в сумі 1000 грн. по квитанції від 29.11.2013 року. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів передбачених договором. Ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення вимог цього Закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Із матеріалів справи вбачається, що 18.02.2013 року між сторонами був укладений споживчий кредитний договір № 2002699495, за умовами цього договору банк передав позивачці 24263,56 грн., для придбання товару строком до 18 лютого 2015 року, зі сплатою відсотків та комісії. Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, в розмірі вказаному в графіку платежу. Однак, в порушення умов кредитного договору, погашення належних до сплати сум платежів у встановленому договором розмірі та строк не відбувалися. Згідно наданих квитанцій відповідачкою було сплачено по договору три платежі, в тому числі: 18.03.2013 року - 1553 грн.; 22.04.2013 року - 1600 грн.; 29.11.2013 року - 1000 грн.. За даними розрахунку наданого позивачем суду встановлено, що до суми погашення кредиту платіж в 1000 грн. зарахований 02.12.2013 року. Таким чином доводи відповідачки спростовуються розрахунком позивача щодо суми заборгованості по кредитному договору. Отже позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved