Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником автомобіля Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] . 28 вересня 2019 року на Північному мосту в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi 100, д.н.з. [NUMBER] , яким кермував [PERSON] , автомобіля Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , під кермуванням [PERSON] , та автомобіля Mazda 626 д.н.з. [NUMBER] , яким кермував [PERSON] . Пригода відбулась у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху відповідачем у справі. У результаті зіткнення автомобіль Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, склала 217332,26 грн, у тому числі величина втрати товарної вартості - 27697,26 грн, що підтверджується звітом про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, від 29 жовтня 2019 року № 94/10/19, складеним фізичною особою - підприємцем [PERSON] . За складення цього звіту позивач сплатив 2500,00 грн. На відновлення свого автомобіля [PERSON] витрачено 195688,10 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Audi 100, д.н.з. [NUMBER] , застрахована не була, а тому Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) здійснило відшкодування шкоди, заподіяної [PERSON] пошкодженням його автомобіля Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 130000,00 грн. У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача збитки у сумі 93385,36 грн (195688,10 грн + 27697,26 грн - 130000,00 грн = 93385,36 грн), витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 2500,00 грн. Також [PERSON] просив суд компенсувати йому сплачений ним судовий збір у сумі 958,85 грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 18515,60 грн. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому не погодився з сумою збитків, визначених фізичною особою - підприємцем [PERSON] у звіті про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, від 29 жовтня 2019 року № 94/10/19, заперечував проти стягнення з нього величини втрати товарної вартості автомобіля Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 27697,26 грн. Також [PERSON] у відзиві заперечував проти компенсації позивачеві витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 18515,60 грн. Залучене судом до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, МТСБУ пояснення щодо позову чи відзиву до суду не подало. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року провадження у справі було зупинене на час проведення у справі судової автотоварознавчої експертизи. 22 червня 2021 року провадження у справі судом було поновлене. У судовому засіданні 31 серпня 2021 року представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя з мотивів, наведених у позовній заяві. Також представник [PERSON] просив компенсувати його довірителеві витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач та його представник у судове засідання 31 серпня 2021 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, подали до суду клопотання, в якому просили суд відкласти розгляд справи, проте доказів на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання до суду не подали. За таких обставин, ураховуючи приписи ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача та його представника, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Представник третьої особи МТСБУ в судове засідання не з`явився, третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила, заяви про розгляд справи за відсутності її представника до суду не подала. Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. 28 вересня 2019 року на Північному мосту в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi 100, д.н.з. [NUMBER] , яким кермував [PERSON] , автомобіля Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , під кермуванням [PERSON] , та автомобіля Mazda 626 д.н.з. [NUMBER] , яким кермував [PERSON] . Пригода відбулась у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху відповідачем у справі (а. с. 91-93). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року у справі № 756/13480/19 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 4). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 28 вересня 2019 року за участю автомобілів Audi 100, д.н.з. [NUMBER] , Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , та Mazda 626 д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . Унаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а такожвитрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. У звіті про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, від 29 жовтня 2019 року № 94/10/19, складеному фізичною особою - підприємцем [PERSON] , зазначено, що витрати на відновлювальний ремонт Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , складають 217332,26 грн, з яких величина втрати товарної вартості становить 27697,26 грн (а. с. 7-30). На замовлення МТСБУ фізична особа - підприємець [PERSON] підготував звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників пошкодженого транспортного засобу, від 22 жовтня 2019 року № 87/10/19. У цьому звіті вказано, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , складає 182289,20 грн (а. с. 101-117). Для усунення суперечностей щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача суд за клопотанням представника відповідача призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу. Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 11 червня 2021 року № 36023/20-54, складеним експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Копилом С.В., вартість збитку, заподіяного власнику автомобіля Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , становить 218954,11 грн. Експертом розраховано розмір збитку з урахуванням величини втрати товарної вартості у розмірі 25006,81 грн (а. с. 141-150). Відповідно до п. 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/209 (далі - Методика) вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків) (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17. Величина втрати товарної вартості - умовна величина зниження ринкової вартості колісного транспортного засобу, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого колісного транспортного засобу (п. 1.6 Методики). Величина втрати товарної вартості характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження колісного транспортного засобу і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті (п. 8.6 Методики). У п. 8.6.2 Методики перелічені випадки, коли величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу не нараховується. Так, зокрема не нараховується величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу, якщо він раніше був аварійно пошкоджений. П. 1.6 Методики визначено, що аварійне пошкодження - будь-які пошкодження, крім експлуатаційних, особливістю яких є механізм їх утворення внаслідок контактування зі сторонніми об`єктами, у тому числі вибоїнами чи просіданнями дорожнього покриття на проїжджій частині, що призвело до деформації чи руйнування і відповідно до необхідності ремонту чи заміни складника, або контактування з агресивним середовищем, що призвело до необхідності ремонту (заміни) складника. Події, що призвели до аварійних пошкоджень, як правило, потребують інформування про них відповідних державних органів згідно із законодавством. Експлуатаційне пошкодження - пошкодження, що утворилося внаслідок експлуатації колісного транспортного засобу й обумовлене його експлуатаційним зносом (зміною первісних властивостей) та умовами експлуатації. До експлуатаційних пошкоджень належать прості деформації складових частин кузова, кабіни, що характеризуються плавними формами, легко піддаються ремонту та розташовані у легкодоступних місцях, які виникли в процесі експлуатації колісного транспортного засобу, сколювання лаку пофарбованого покриття (далі - ЛФП) на лицьових поверхнях кузова, пошкодження ЛФП внаслідок тертя з ущільнювачами. Загальна площа деформації (деформацій) не повинна перевищувати 1,0 дм2. До експлуатаційних пошкоджень у вигляді простої деформації складових кузова, кабіни колісного транспортного засобу належать деформації, які виникли від тиску будь-яких предметів чи тіла людини (вм`ятини від рук, від падіння граду, каштанів і подібних за розмірами і масою предметів, від дрібних камінців під час руху колісного транспортного засобу тощо). Відповідач зазначив, що величина втрати товарної вартості автомобіля Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , не повинна нараховуватись при визначенні вартості матеріального збитку, позаяк цей транспортний засіб був раніше аварійно пошкоджений. Однак доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять. Описані у протоколі технічного огляду колісного транспортного засобу від 10 жовтня 2019 року пошкодження відносяться до експлуатаційних, а не до аварійних пошкоджень (а. с. 11). Отже, експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Копил С.В. правомірно урахував при визначенні розміру збитку, заподіяного власнику автомобіля Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , величину втрати товарної вартості у розмірі 25006,81 грн. Ураховуючи наведене, суд для визначення розміру збитків, спричинених [PERSON] пошкодженням його автомобіля Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , приймає до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи від 11 червня 2021 року № 36023/20-54, складений експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Копилом С.В. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України). За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тлумачення ст. ст. 11, 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про компенсацію збитків є заподіяння їх іншій особі. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, чи її роботодавцем, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. П. 39.2.1 ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Audi 100, д.н.з. [NUMBER] , застрахована не була, потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 122). У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ,

Outcome: partial