Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

ТОВ "Хмільницьке" звернулося в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до ФГ "Поділля Н", [PERSON], про визнання договору оренди земельної ділянки № б/н від 5 листопада 2015 року, укладеного між [PERSON] та ФГ "Поділля "Н", кадастровий номер земельної ділянки 0524883500:03:001:0219, недійсним, та про скасування зареєстрованого за ФГ "Поділля Н" іншого речового права (права оренди) відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 26152518 від 15.11.2015 року. В послідуючому ТОВ "Хмільницьке" уточнило позовні вимоги та просило суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № б/н від 5 листопада 2015 року, укладений між [PERSON] та ФГ "Поділля "Н", кадастровий номер земельної ділянки 0524883500:03:001:0219. Ухвалою суду позовні вимоги в частині скасування зареєстрованого за ФГ "Поділля Н" іншого речового права (права оренди) відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 26152518 від 15.11.2015 року, залишено без розгляду Як вбачається з позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог, позов мотивовано тим, що 22 червня 2012 року між [PERSON] та ТОВ "Хмільницьке" було укладено терміном на три роки з строком дії до 28 листопада 2015 року договір оренди земельної ділянки № б/н площею 4,8472 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 0524883500:03:001:0219, яка знаходиться на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району. Даний договір було зареєстровано у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії "Центру ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 листопада 2012 року за № 052480004009554. Таким чином ТОВ "Хмільницьке" стало орендарем земельної ділянки належної [PERSON] ТОВ "Хмільницьке" належним чином виконувало договірні зобовязання і будь-якого спору щодо укладення, реєстрації та виконання договору оренди земельної ділянки між сторонами не існує. ТОВ "Хмільницьке" належним чином виплачувало орендну плату, а [PERSON] отримувала орендну плату і будь-яких претензій товариству на протязі дії договору оренди не заявляла. В звязку із тим, що договір оренди земельної ділянки № б/н року діяв до 28 листопада 2015 року, ТОВ "Хмільницьке" скористалося своїм переважним правом на поновлення строку оренди земельної ділянки. 1 квітня 2015 року між ТОВ "Хмільницьке" та [PERSON] було укладено новий договір оренди земельної ділянки. Факт належного виконання орендарем умов договору оренди, дотримання ним строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, ненадіслання орендодавцем у встановлений законом строк відмови у поновленні договору на новий строк, укладення орендодавцем договору оренди з іншим орендодавцем на таких самих умовах, які запропоновані попереднім орендарем, продовження використання ним земельної ділянки після закінчення строку дії договору, свідчить про наявність у позивача переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк та порушення цього права з боку [PERSON] та ФГ "Поділля Н". ТОВ "Хмільницьке" за декілька місяців до закінчення строку дії договору звернулося до [PERSON] із пропозицією поновлення договору шляхом укладання нового договору, на що [PERSON] погодилася та підписала 1 квітня 2015 року новий договір оренди строком дії на 5 років, в якому було суттєво збільшено розмір орендної плати - з 1,5% до 5%. Орендодавець жодним чином не повідомив орендаря про намір припинити орендні відносини та не бажання поновити строк оренди земельної ділянки на новий термін. Таким чином ТОВ "Хмільницьке" скористалося своїм переважним правом та уклало новий договір оренди земельної ділянки на новий строк. В грудні 2015 року, товариству стало відомо, що [PERSON] 5 листопада 2015 року уклала договір оренди земельної ділянки з ФГ "Поділля Н". Дата державної реєстрації 15.11.2015 року. 26.01.2016 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до ТОВ "Хмільницьке", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні зустрічного позивача - ФГ "Поділля Н", РС Калинівського РУЮ Вінницької області, про визнання недійсним договору № 55 від 01.04.2015 року між [PERSON] та ФГ "Поділля Н". Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 20.02.2015 року між [PERSON] та ФГ "Поділля Н" укладено договір оренди землі з орендною платою 6%. 5 листопада 2015 року між [PERSON] та ФГ "Поділля Н", укладено договір оренди землі від 05.11.2015 року з орендною платою 7%, який в подальшому було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав. При цьому, [PERSON] зазначила, що наміру продовжувати орендні відносини з ТОВ "Хмільницьке" вона не мала, оскільки орендна плата є занадто низькою. Також, [PERSON] зазначила, що договір оренди № 55 від 01.04.2015 року вона не підписувала, а лише ставила свій підпис при отриманні орендної плати за попереднім договором, який в подальшому шляхом наслідування виконаний іншою особою. З цих підстав [PERSON] н.К. просить визнати недійсним договір оренди землі № 55 від 01.04.2015 року між ТОВ "Хмільницьке" та [PERSON] Ухвалою суду прийнято до провадження та об'єднано в одне провадження цивільний позов ТОВ "Хмільницьке" до ФГ "Поділля Н", [PERSON] н.К. та зустрічний позов [PERSON] до ТОВ "Хмільницьке", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні зустрічного позивача - ФГ "Поділля Н", РС Калинівського РУЮ Вінницької області. В судовому засіданні представник ТОВ "Хмільницьке" [PERSON] підтримав первісний позов з наведених в ньому підстав та просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 5 листопада 2015 року укладений між [PERSON] та ФГ "Поділля Н", як такий, що порушує переважне право ТОВ "Хмільницьке" на поновлення договору оренди земельної ділянки визначене статтею 33 Закону України "Про оренду землі". Також представником ТОВ "Хмільницьке" надані письмові заперечення проти зустрічного позову [PERSON], в яких просить відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви, оскільки договір № 55 від 01.04.2015 року [PERSON] підписувала власноручно, даний договір відповідає вимогам ст.ст. 4-6, 11, 15, 17, 19 Закону України "Про оренду землі" та ст. 203 ЦК України. [PERSON] також пояснив, що [PERSON] не повідомляла ТОВ "Хмільницьке" про намір передати належну їй земельну ділянку ФГ "Поділля Н" та про укладення між нею та ФГ "Поділля Н" договору оренди тієї ж земельної ділянки, яку орендує ТОВ "Хмільницьке". ТОВ "Хмільницьке" отримало поштовий конверт, в якому серед інших листів був лист-повідомлення [PERSON] про те, що вона просить припинити використання належної їй земельної ділянки та звільнити належну їй земельну ділянку. Представник ФГ "Поділля Н" [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення первісного позову та підтримав надані ним письмові заперечення від 01.02.2016 року на позов ТОВ "Хмільницьке". В судовому засіданні пояснив, що реалізація переважного права попереднього орендаря, в даному випадку ТОВ "Хмільницьке", на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання орендарем встановленої ст. 33 Закону України "Про оренду землі" певної процедури і у визначені законом строки. Вказаної процедури ТОВ "Хмільницьке" не дотрималось, зокрема не направляло [PERSON] лист - повідомлення про поновлення договору оренди з доданою до нього додатковою угодою до попереднього договору оренди земельної ділянки. [PERSON] у визначений вказаним законом строк повідомила ТОВ "Хмільницьке" про не бажання продовжуавти орендні відносини з ТОВ "Хмільницьке" та вимагала припинити використання належної їй земельної ділянки та протягом семи днів звільнити належну їй земельну ділянку. Переважне право у ТОВ "Хмільницьке" не виникло також і з тих підстав, що умови визначені ТОВ "Хмільницьке" в договорі від 01.04.2015 року щодо орендної плати становили 5% від нормативної грошової оцінки землі, в той час як згідно договору від 5 листопада 2015 року укладеного [PERSON] з ФГ "Поділля Н", там орендна плата сторонами договору визначена в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки, більшою є також натуральна форма оплати. Представник РС Калинівського РУЮ Вінницької області у судове засідання не з'явився, причини неявки не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. [PERSON] в судове засіданні не з"явилася, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. В зустрічній позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та встановивши обставини, факти та відповідні правовідносини, які мають значення для вирішення даної справи, дійшов висновку, що як первісний так і зустрічний позов задоволенню не підлягають, враховуючи наступне. 22 червня 2012 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ "Хмільницьке" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № б/н зареєстрований у Хмільницькому РВ Вінницької РФ "Центр ДЗК" 28.11.2012 року за № 052480004009554, відповідно до якого орендодавець надала, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 4,8472 га, кадастровий номер 0524883500:03:001:0219, що знаходиться на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району, яка належить орендодавцю відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 040748 від 26.04.2006 року. Відповідно до умов вказаного договору, він укладений на три роки, строк дії договору до 28.11.2015 року. Орендна плата встановлюється в грошовій формі та в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки або в натуральній формі с/г продукцією. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. На виконання вказаного договору його сторонами було складено акт приймання-передачі земельної ділянки що орендується від 18.03.2007 року (а.с.9-12). Як вбачається з договору оренди землі № 55 від 01.04.2015 року, копія якого додана ТОВ "Хмільницьке" до позовної заяви, сторонами цього договору вказані [PERSON] (орендодавець) та ТОВ "Хмільницьке" (орендар). Під договором стоять підписи сторін договору. За умовами вказаного договору, орендодавець надала, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8472 га, кадастровий номер земельної ділянки 0524883500:03:001:0219. Термін дії договору 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 8006,67 гривень на рік або у натуральній формі (а.с.14-15). Як вбачається з договору оренди землі від 20.02.2015 року, копія якого додана [PERSON] до зустрічної позовної заяви, сторонами цього договору вказані [PERSON] (орендодавець) та ФГ "Поділля Н" (орендар). Під договором стоять підписи сторін договору. За умовами вказаного договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8472 га, яка розташована на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району, кадастровий номер земельної ділянки 0524883500:03:001:0219. Договір укладено на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем один раз на рік у натуральній або грошовій формі за вибором орендодавця у розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки. У разі внесення орендної плати у натуральній формі її розмір становить 3500 кг зернових та 100 кг цукру. Відповідно до п. 43, вказаний договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, однак державна реєстрація вказаного договору не здійснювалася (а.с.54-56). Як вбачається з договору оренди землі від 05.11.2015 року, копія якого надана до суду представником ФГ "Поділля Н", сторонами цього договору вказані [PERSON] (орендодавець) та ФГ "Поділля Н" (орендар). Під договором стоять підписи сторін договору. За умовами вказаного договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8472 га, яка розташована на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району, кадастровий номер земельної ділянки 0524883500:03:001:0219. Договір укладено на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем один раз на рік у натуральній або грошовій формі за вибором орендодавця у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки. У разі внесення орендної плати у натуральній формі її розмір становить 3500 кг зернових та 100 кг цукру (а.с.85-87). Як вбачається з листа-повідомлення від 15.11.2015 року, [PERSON] повідомила ТОВ "Хмільницьке" про своє не бажання продовжувати договірні відносини із ТОВ "Хмільницьке" щодо оренди належної їй земельної ділянки. Згідно фіскального чека, а також опису вкладення в цінний лист, адресований ТОВ "Хмільницьке" лист-повідомлення від 15.11.2015 року, був надісланий ТОВ "Хмільницьке" 14.12.2015 року. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 47641460 від 15.11.2015 року, за ФГ "Поділля Н" зареєстроване речове право, яке виникло із договору оренди землі № б/н від 05.11.2015 року між ФГ "Поділля Н" та [PERSON] (а.с. 16-17). Відповідно до ч. 4\~ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За змістом ч. 2\~ст. 792 ЦК України \~\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - \~Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі". Відповідно до\~ст. 13 Закону України "Про оренду землі",\~під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено,\~що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України). У первісній позовній заяві, а також запереченнях проти зустрічного позову від 15.02.2016 року, представник первісного позивача посилається на те, що ТОВ "Хмільницьке" скористалось своїм переважним правом на поновлення строку договору оренди земельної ділянки шляхом укладення нового договору оренди № 55 від 01.04.2015 року. Разом з тим, вказані доводи представника позивача не узгоджуються з вимогами чинного законодавства. Так, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" визначено процедуру поновлення договору оренди землі. Частинами 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої процедури та наявності волевиявлення сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених ст. 15 Закону України "Про оренду землі", переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Також, частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди: - із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; - у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; - укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати обєкт оренди для власних потреб. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-219 цс14. Так, обставини належного виконання обов'язків ТОВ "Хмільницьке" як орендаря за договором від 22.06.2012 року сторонами не заперечувались. Разом з тим, ТОВ "Хмільницьке" не скористалось своїм переважним правом визначеним в договорі від 22.06.2012 року, так як не виконало вимог та умов та не дотрималось процедури встановлених частинами 1-5, 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", які б давали право орендарю на поновлення договору оренди земельної ділянки. Натомість ТОВ "Хмільницьке" уклало з [PERSON] новий договір оренди № 55 від 01.04.2015 року. При цьому представник ТОВ "Хмільницьке" в судовому засіданні пояснив, що ні лист-повідомлення, ні додаткова угода на адресу [PERSON] не надсилалася. Окрім того, договір від 2 листопада 2015 року, укладений між ФГ "Поділля Н" та [PERSON], містить більший розмір орендної плати ніж договір від 01.04.2015 року між ТОВ "Хмільницьке" та [PERSON] Тому доводи ТОВ "Хмільницьке" про те, що його переважне право на поновлення строку договору оренди земельної ділянки порушено, не знайшли свого підтвердження. При цьому суд також враховує, що по закінченню строку дії договору оренди земельної ділянки від 22.06.2012 року, [PERSON] листом-повідомленням від 15.11.2015 року повідомила ТОВ "Хмільницьке" про своє не бажання продовжувати договірні відносини із ТОВ "Хмільницьке" щодо оренди належної їй земельної ділянки. Згідно фіскального чека, а також опису вкладення в цінний лист, адресованого ТОВ "Хмільницьке", вказаний лист-повідомлення [PERSON] від 15.11.2015 року був направлений до ТОВ "Хмільницьке" 14.12.2015 року, тобто протягом строку, визначеного ч.1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Отримання вказаного листа-повідомлення ТОВ "Хмільницьке" підтвердив у судовому засіданні його представник. Зазначене спростовує доводи ТОВ "Хмільницьке" про те, що [PERSON] жодним чином не повідомила орендаря про намір припинити орендні відносини та не бажання поновити з ТОВ "Хмільницьке" строк оренди земельної ділянки на новий термін. Також суд враховує те, що ТОВ "Хмільницьке" не спростовано доводи відповідача [PERSON] н.К. викладені у зустрічній позовній заяві про те, що вона не підписувала договору оренди землі № 55 від 01.04.2015 року, а лише ставила свій підпис при отриманні орендної плати за попереднім договором, який в подальшому шляхом наслідування виконаний іншою особою. Також ТОВ "Хмільницьке" на підтвердження свої вимог не надало суду належні та допустимі докази того, що один примірник вказаного договору оренди землі № 55 від 01.04.2015 року було вручено [PERSON], а відповідно ТОВ "Хмільницьке" не довело, що [PERSON] взагалі знала про існування вказаного договору, а з врахування того, що ТОВ "Хмільницьке" ні лист-повідомлення, ні додаткову угоду на адресу [PERSON] не надсилало, не довело перед судом, що та мала можливість та зобов"язана була повідомити ТОВ "Хмільницьке" про умови на яких вона мала намір укласти новий договір оренди землі. Таким чином, доводи ТОВ "Хмільницьке" про те, що договором оренди земельної ділянки від 05.11.2015 року укладеним між ФГ "Поділля Н" та [PERSON] порушено переважне право ТОВ "Хмільницьке" на оренду земельної ділянки належної [PERSON], не знайшли свого підтвердження. Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню. Зустрічну позовну заяву [PERSON] мотивує тим, що вона не мала наміру продовжувати орендні відносини з ТОВ "Хмільницьке", оскільки розмір орендної плати є занадто низьким, що вона не підписувала договору оренди землі № 55 від 01.04.2015 року, а лише ставила свій підпис при отриманні орендної плати за попереднім договором, який в подальшому шляхом наслідування виконаний іншою особою, що вона 20 лютого 2015 року уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з ФГ "Поділля Н" із орендною платою у 6%, а в подальшому 05.11.2015 року - договір із орендною платою у 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав. Відповідно до вимог\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з положеннями\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою\~\~та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач-позивач [PERSON] будучи неодноразово повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Отже, пославшись на те, що договір оренди землі № 55 від 01.04.2015 року з ТОВ "Хмільницьке" вона не підписувала, [PERSON], як позивач за зустрічним позовом, відповідно до статей 10,11, 60 ЦПК України, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимимог, зокрема те, що підпис під договором оренди землі № 55 від 01.04.2015 року, виконаний не нею і їй не належить. При цьому в ч. 2\~ст. 218 ЦК України\~визначено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду у таких справах не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Зазначене положення закону роз'яснено судам також і в п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними". При цьому судом, сторонам у справі, які з"явилися в судове засідання, було роз"яснено ч. 3 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої особи, які беруть участь у справі, зобов"язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки. Також у відповідності до ст. 10, 11, 143 ЦПК України, сторонам було розяснено право заявляти клопотання та просити суд призначити експертизу для встановлення належності підпису у договорі оренди землі № 55 від 01.04.2015 року, розяснено наслідки не вчинення таких процесуальних дій, однак клопотань про призначення експертизи не надійшло, а проведення експертизи за ініціативою суду відповідно до статей 10,11, 143 ЦПК України неможливе. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статетю 61 цього Кодексу. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається [PERSON] у зустрічній позовній заяві є недоведеними, а тому зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає. Відповідно до положень статі 88 ЦПК України, судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: dismissed