Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача за участю третіх осіб Десятої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] про визнання права власності на квартиру. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS]. Дана квартира є кооперативною, спадкодавець набув права власності, оскільки виплатив пайові внески в повному обсязі. Однак за життя [PERSON] не було зареєстровано право власності. У теперішній час позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] неодноразово уточнював позовні вимоги, остаточно просив визнати спільним майном [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS], визнати за позивачем право власності на 1/2 частку квартири у праві спільної сумісної власності на майно подружжя; визнати за позивачем в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомив Представник третьої особи Житлово-будівельний кооператив кооператива «Шовковик-4» м. Києва в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. [INFO] року помер [PERSON] - батько третьої особи [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] (а.с.19,39,44). Згідно ордера на квартиру [ADDRESS] сім'я складає з трьох чоловік: [PERSON], дружини [PERSON],сина [PERSON] (а.с. 17). Згідно технічного паспорту на трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальна площа складає 70,0 кв.м., житлова площа 42,0 кв.м (а.с.7-8). Згідно довідки Житлово-будівельного коператива «ШОВКОВИК-4» м. Києва 16 січня 1993 року сплачено пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] в розмірі 8599 крб. 15 коп. у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення (а.с.52). Дослідив добуті докази, суд дійшов наступного висновку . Статтею 2 Закону України «Про власність», якій був чинний на час виникнення правовідносин, визначено право власності як врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно частини 2 ст. 8 цього Закону передбачено, що відносини власності, не врегульовані цим Законом, регулюються Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами. Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 17 Закону України "Про власність" член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно. Майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 61 постанови від 18 вересня 1987 року №9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", за змістом частини першої статті 17 Закону України "Про власність" кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім'ї. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Судом встановлено, що трикімнатна квартира у житлово-будівельному кооперативі «ШОВКОВИК-4» м. Києва, загальною площею - 70,0 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] є спільним майном позивача [PERSON] та її чоловіка [PERSON], які знаходилися в шлюбі з 20 липня 1974 року по день смерті останнього. Кожен із них мав право власності на 1/2 частину спірної квартири. З урахуванням цього, позивач [PERSON] має право власності на ? частку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя. Тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину зазначеної квартири. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, дружина та діти спадкодавця. Відповідно до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. 19 червня 2014 року третя особа [PERSON] звернувся до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON] (а.с.44,58). Суд вважає доведеним наявність правових підстав для визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 28 серпня 2014 року Десятою Київською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону, оскільки право власності померлого на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] не зареєстроване належним чином(а.с. 12,13,14,15). Частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На час внесення повністю пайового внеску за квартиру, надану [PERSON] в користування, та набуття права власності на це майно Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року заступником Міністра комунального господарства Української РСР, яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року, визначено, що реєстрацію проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. У теперішній час оформити право власності на спірну квартиру є неможливим у зв'язку зі смертю члена житлово-будівельного кооператива [PERSON]. Згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved