Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з його грошових коштів, а саме нарахованої заробітної плати, що містяться на рахунку № [NUMBER] , відкритому у АТ «ПУМБ», накладеного постановою\~ приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. ВП № 60800867 від 22.01.2020 року про арешт коштів боржника.\~ А також, заборонити АТ «ПУМБ» в подальшому застосовувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. ВП № 60800867 від 22.01.2020 року про арешт коштів боржника до коштів його заробітної плати, яка надходитиме на його картковий рахунок № [NUMBER] . Свої вимоги аргументує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. знаходиться виконавче провадження ВП № 60800867 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Незнайко Є.В., за яким з [PERSON] \~ стягнуто на користь АТ «Банк Форвард»\~ заборгованість у розмірі 52619,03 грн. 22.01.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках ПАТ "ОТП БАНК", МФО 300528, ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 300465, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 300335, ПАТ "УКРСИББАНК", МФО 351005, ПАТ "АЛЬФА-БАНК", МФО 300346, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299, ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614, ПАТ\~ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", МФО 322001, ПАТ "ПУМБ" МФО 334851, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику [PERSON] . Банк прийняв до виконання постанову про арешт коштів та наклав арешт на рахунки позивача, в тому числі і на рахунок № [NUMBER] , відкритий у відділенні АТ «ПУМБ», на який позивач отримував заробітну плату від ПрАТ «ММК ім.Ілліча». У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити та пояснили, що заблоковані на рахунку зарплатні кошти є єдиним джерелом для існування родини позивача, у якої на утриманні малолітня дитина та дружина. Окрім того, сума заблокованих грошових коштів значно перевищує суму боргу перед АТ «Банк Форвард», але через те, що рахунок заблокований АТ «ПУМБ» не може виконати своє зобов`язання перед банком. Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову категорично заперечував та пояснив, що банк діяв виключно в рамках діючого законодавства. Отримавши від приватного виконавця постанову про арешт коштів боржника, відповідачем було встановлено, що рахунок № [NUMBER] є поточним рахунком боржника, якій використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Також, АТ «ПУМБ», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № [NUMBER] виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт, звертати стягнення. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. після письмового звернення до нього боржника з вимогою зняти арешт з рахунку № [NUMBER] листом від 05.05.2020 року неправомірно відмовив зняти такий арешт з рахунку, водночас надавши боржнику недостовірну інформацію. Наслідком вказаного стало помилкове, безпідставне та необґрунтоване звернення позивача (боржника) з даним позовом до АТ «ПУМБ». Зняття арешту здійснюється саме виконавцем відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також, арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати. Вказаний висновок підтверджує Велика Палата Верховного суду у своєму рішенні від 19.05.2020 р. у справі №905/361/19 (провадження 12-28гс20). Крім того, вважає себе неналежним відповідачем у справі. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У відповідь на відзив позивач зазначив, що в постанові приватного виконавця Павелків Т.Л. ВП № 60800867 від 22.01.2020 р. про арешт коштів боржника, перелічені банки, в яких у позивача, за повідомленням стягувача, ніби то відкриті рахунки (без їх номерів), в тому числі АТ «ПУМБ», а також зазначено про накладання арешту на належні йому кошти, які знаходяться на рахунках в цих банках. Безпосередньо Картковий рахунок в постанові про арешт не і зазначений. При цьому, в постанові про арешт наявне застереження, що вона не розповсюджується на кошти, «що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику». Вважає, що зазначене застереження зобов`язує банки, зокрема і відповідача, перед виконанням постанови про арешт визначитися із статусом рахунків та коштів на них, до яких вона застосовується. На його заяву від 12.04.2020 р. до приватного виконавця Павелків Т.Л. про зняття арешту з коштів заробітної плати, які надходять на Картковий рахунок та зберігаються на ньому, вона, листом від 05.05.2020 р. підтвердила наявність такого застереження, та зазначила, що «.. приватний виконавець вказаною постановою визначив банківським установам, які виконують рішення виконавця порядок виконання з урахуванням обмежень, визначених законодавством». Відповідно, приватний виконавець поклала та відповідача відповідальність за застосування постанови про арешт до коштів моєї заробітної плати, які надходять на картковий рахунок та зберігаються на ньому. Виходячи з документів, доданих до позовної заяви та наданих до справи на виконання ухвали суду про забезпечення доказів, кошти, які надходять на Картковий рахунок від ПрАТ «ММК ім. Ілліча» є саме коштами його заробітної плати і відповідач, отримавши постанову про арешт повинен був визначитися із їх статусом, і виходячи з цього приймати рішення щодо її застосування до них. Відповідно до розрахункових листків за березень, квітень та травень 2020 року в нього із заробітної плати здійснюються утримання на підставі постанови приватного виконавця Павелків Т.Л. від 26.02.2020 р. ВП № 60800867 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (код 7118): березень - 994,05 грн.; квітень - 2151,55 грн. (572,8 + 572,8 + 1005,95 =2151,55); травень - 2464,4 грн. (1232,2 + 1232,2 = 2464.4). Оскільки АТ «ПУМБ», за наявності відповідного застереження в постанові про арешт, допустив порушення ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції, 7 ч. З ст. 18, ч. 2 ст. 48 ч. З ст. 52, ст.ст. 68, 69, та 70 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 8 ЦК України, саме до нього він і пред`явив позов в порядку ч. 2 ст. З Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Закону України «Про захист прав споживачів». В нього відсутні перед будь-ким зобов`язання з виплати заробітної плати, оскільки він не є роботодавцем, про що йдеться в постанові Верховного суду від 19.05.2020 р. по справі № 905/361/19, на яку посилається відповідач та яка додана до відзиву на позовну заяву. Таким чином, кошти, до яких відповідачем застосовано постанову про арешт - є вже виплаченою заробітною платою, він звертався до банку із заявою про не застосування до них постанови про арешт, надавав відповідні документи, а сам відповідач був зобов`язаний та мав можливість визначитись із їх статусом. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяна Леонідівна,\~ Акціонерне товариство «Банк Форвард» у судове засідання не з`явились за невідомих суду обставин. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи без самостійних вимог - Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», у судовому засіданні пояснив, що позивач працює у ПрАТ «ММК ім.Ілліча» та отримує заробітну плату. Рахунок № [NUMBER] є поточним рахунком боржника, якій використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Банк «ПУМБ» діяв відповідно до вимог чинного законодавства і порушень з боку банку не має. А тому позов задоволенню не підлягає. Суд, вислухавши думку учасників провадження, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. про відкриття виконавчого провадження ВП № 60800867 від 05.12.2019 року, на виконанні у приватного виконавця Павелків Т.Л. знаходиться виконавче провадження ВП № 60800867 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Незнайко Є.В., за яким з [PERSON] \~ стягнуто на користь АТ «Банк Форвард»\~ заборгованість у розмірі 52619,03 грн. (а.с.17). Відповідно до постанови від 22.01.2020 року приватним виконавцем було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках ПАТ "ОТП БАНК", МФО 300528, ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 300465, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 300335, ПАТ "УКРСИББАНК", МФО 351005, ПАТ "АЛЬФА-БАНК", МФО 300346, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299, ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614, ПАТ\~ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", МФО 322001, ПАТ "ПУМБ" МФО 334851, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику [PERSON] (а.с.18). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. від 26.02.2020 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме заробітну плату, яку боржник отримує працюючи в ПрАТ «ММК ім.Ілліча». (а.с.19). Позивач працює в ПрАТ «ММК ім. Ілліча». Його заробітна плата перераховується комбінатом до АТ «ПУМБ», який відкрив картковий рахунок [NUMBER] .(а.с.20,22). Між ПрАТ «ММК ім. Ілліча» та АТ «ПУМБ» 04.04.2011 року укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та 22.06.2015 року укладено додаткову угоду № 6 з відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб, зарахування та виплати заробітної плати та інших платежів, до яких позивач приєднаний шляхом підписання заяви № 200980088101 від 14.02.2018 р.(а.с.16,57-58,59). Судом встановлено, що відповідач АТ «ПУМБ», виконуючи вимоги постанови про арешт, розповсюдив її дію на кошти заробітної плати позивача [PERSON] , які перераховувались на картковий рахунок [NUMBER] і зберігались на ньому. Внаслідок цього, позивач [PERSON] з лютого 2020 року не може отримувати заробітну плату,. У зв`язку із чим, позивач [PERSON] 12.04.2020 року звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. із заявою про зняття арешту з його рахунку. (а.с.27-28). У своєму листі від 05.05.2020 р. приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. на звернення позивача [PERSON] від 12.04.2020 р. про зняття арешту з коштів заробітної плати, які надходять на картковий рахунок та зберігаються на ньому, підтвердила наявність такого застереження, та зазначила, що «.. приватний виконавець вказаною постановою визначив банківським установам, які виконують рішення виконавця порядок виконання з урахуванням обмежень, визначених законодавством». Відповідно, приватний виконавець поклала та Відповідача відповідальність за застосування постанови про арешт до коштів його заробітної плати, які надходять на картковий рахунок та зберігаються на ньому. (а.с.29). 30.04.2020 року позивач [PERSON] 12.04.2020 року звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою про негайне припинення виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. про арешт коштів боржника стосовно коштів його заробітної плати. (а.с.30-31). Листами Відповідача від 26.05.2020 р. № КНО-33/10145 позивача [PERSON] було повідомлено про те, що грошові кошти на картковому рахунку арештовано згідно постанови про арешт, а сам картковий рахунок «... не є рахунком із спеціальним режимом використання. Вказаний рахунок відкритий для власних потреб та використовується для здійснення всіх банківських операцій відповідно до законодавства України, в тому числі, але не виключно, для зарахування заробітної плати». (а.с.33). Також, 11.06.2020 року у відділенні АТ «ПУМБ» № 4 в м. Маріуполі позивачу було надано довідку від № МР4-50.4/73 про те, що картковий рахунок «відкритий для власних потреб фізичної особи та використовується для здійснення всіх банківських операцій фізичної особи відповідно до законодавства України, в тому числі, але не виключно, для зарахування заробітної плати».(а.с.34). Відповідно до довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором № 1001261023401 від 05.03.2019 року, виданої 11.06.2020 року відділенням № 4 АТ «ПУМБ», позивачем [PERSON] було сплачено у рахунок погашення боргу за період з 05.03.2019 року по 05.12.2019 року 28792,12 грн., розмір заборгованості складає 40274,96 грн. (а.с.35). Згідно довідки № КНО 07.8.3/2908БТ від 16.07.2020 року , виданої АТ «ПУМБ» позивачу на його картковий рахунок № [NUMBER] за період з 01.02.2020 року по 03.07.2020 року зараховувались грошові кошти, які виплачувались ПрАТ «ММК ім.Ілліча», а саме: 1) заробітна плата за січень 2020 року в сумі 10 504,00 грн. - надійшла на Картковий рахунок 06.02.2020 р.; 2) заробітна плата за першу половину лютого 2020 року в сумі 2654,24 грн. - надійшла на Картковий рахунок 20.02.2020 р.; 3) премія в сумі 1657,00 грн. - надійшла на Картковий рахунок 26.02.2020 р.; 4) заробітна плата за лютий 2020 року в сумі 7419,64 грн. - надійшла на Картковий рахунок 06.03.2020 р.; 5) заробітна плата за першу половину березня 2020 року в сумі 1322,96 грн. - надійшла на Картковий рахунок 20.03.2020 р.; 6) заробітна плата за березень 2020 року в сумі 2594,34 грн. - надійшла на Картковий рахунок 06.04.2020 р.; 7) премія в сумі 1642,84 грн. - надійшла на Картковий рахунок 13.04.2020 р.; 8) заробітна плата за першу половину квітня 2020 року в сумі 2065,09 грн. - надійшла на Картковий рахунок 21.04.2020 р.; 9) премія в сумі 620,00 грн. - надійшла на Картковий рахунок 27.04.2020 р.; 10) заробітна плата за квітень 2020 року в сумі 6184,87 грн. - надійшла на Картковий рахунок 06.05.2020 р.; 11) заробітна плата за першу половину травня 2020 року в сумі 1936,79 грн. - надійшла на Картковий рахунок 20.05.2020 р.; 12) премія в сумі 995,00 грн. - надійшла на Картковий рахунок 26.05.2020 р.; 13) «лікарняні» в сумі 4517,82 грн. - надійшла на Картковий рахунок 27.05.2020 р.; 14) заробітна плата за травень 2020 року в сумі 6767,21 грн. - надійшла на Картковий рахунок 05.06.2020 р. 15) виплата в сумі 1852,12 грн. надійшла 19.06.2020; 16) виплата в сумі 1030,00 грн. надійшла 26.06.2020. Виплата вказаних сум підтверджується меморіальними ордерами. Картковий рахунок № [NUMBER] відкритий для здійснення всіх розрахунково-касових операцій, у тому числі для виплати заробітної плати. (а.с.56, 60-73). Зазначені відомості по зарплаті також узгоджуються із відомостями, наданими головним бухгалтером ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в довідці № 04/281 від 23.07.2020 року (а.с.121-122). Згідно повідомлення № 116/891-37/07 БТ від 03.02.2020 року, АТ «ПУМБ» повідомив приватного виконавця Павелків Т.Л., що постанова про накладення арешту коштів боржника у межах суми 59880,93 грн. прийнята до виконання. На рахунки [PERSON] накладено арешт. Станом на день прийняття постанови до виконання на арештованих рахунках відсутні кошти для виконання арешту.\~\~ (а.с.83). Відповідно до повідомлення головного бухгалтера ПрАТ «ММК ім. Ілліча» № 4/278 від 03.07.2020 року, перерахунок заробітної плати працівникам проводиться в строки згідно діючому законодавству України на карткові рахунки працівників, відкриті в установах банків. Формується платіжне доручення на загальну суму виплати заробітної плати всім працівникам підприємства. За вимогою банку до платіжного доручення на перерахунок заробітної плати направляється через ПО Клієнт банк електронний список (файл) у форматі dbf, в якому вказані картковий рахунок працівника та сума до виплати. Відомості працівників для зарахування заробітної плати працівників до банку у вигляді відомостей не надаються. (а.с.124). Згідно матеріалів справи вбачається, що із заробітної плати позивача [PERSON] здійснюються утримання на підставі постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату. Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року). За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII\~ Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Частинами 1-3 статті 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 181 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України. З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII. Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII). Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі\~\~ № 6-535цс15. Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала. ПАТ «ПУМБ», на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунках виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. За таких обставин, рахунок, на який накладено арешт, не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу. Суд зазначає, що зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також, арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати. Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20). Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому накладення арешту на грошові кошти боржника не порушує його право на отримання заробітної плати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Що стосується вимог про заборону АТ «ПУМБ» в подальшому застосовувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. ВП № 60800867 від 22.01.2020 року про арешт коштів боржника до коштів заробітної плати, яка надходитиме на картковий рахунок № [NUMBER] , суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. На переконання суду позовні вимоги в цій частині є передчасними та не відповідають належному способу захисту цивільних прав та інтересів (частина друга статті 16 ЦК України), а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed