Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

04 жовтня 2018 року позивач - концерн « Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування заявленої вимоги зазначено, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. Позивач у період з 01.03.2014 року по 31.05.2018 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS], проте, відповідачі не в повному обсязі здійснили оплату за отримані послуги, у зв'язку з чим станом на 01.06.2018 року заборгованість складає 17 177 гривень 41 копійка. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.03.2014 року по 31.05.2018 року в розмірі 17 177 гривень 41 копійку та, крім того, судовий збір в сумі 1 762 гривні 00 копійок. У судове засідання представник позивача не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач - [PERSON] не з'явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.03.2014 року по 31.05.2018 року в розмірі 17 177 гривень 41 копійку визнала, проти задоволення позовних вимог в повному обсязі не заперечувала. У судове засідання відповідач - [PERSON] не з'явилася, хоча про час та місце розгляду була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Заяв з проханням розглядати справу без її участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надала. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2018 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 21). Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача та відповідача - [PERSON], приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві права спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що міститься в матеріалах справи (а.с. 10-11). Централізоване опалення будинку [ADDRESS] здійснюється Концерном «Міські теплові мережі». Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ"" (п. 1.2. Рішення). Зазначені рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року та № 200 від 28.04.2011 року було офіційно надруковано у офіційному засобі масової інформації Запорізької міської ради - газеті „Запорізька січ". Правовідносини щодо прав та обов'язків між виконавцем з надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення і споживачем, порядок розрахунків за надання послуг, підстави й розмір відповідальності за неналежне виконання обов'язків регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», розд. ІІ кн.. 5 ЦК України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, іншими нормативними актами, а також умовами укладеного договору. Відповідно до п. 3 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року (далі за текстом Правила), послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 18 Правил, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно. Тарифи за послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення встановлені: Рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради № 39 від 31.01.2011 року та № 465 від 14.12.2012р.; Постановами Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері комунальних послуг № 650 від 06.06.2014р., № 146 від 17.10.2014р. та № 31.03.2015 р. За період з 01.03.2014 року по 31.05.2018 року відповідачі спожили надані позивачем послуги з централізованого опалення у приміщення квартири [ADDRESS] на загальну суму 18 449 гривень 19 копійок; станом на 01.06.2018 року за вищезазначений період часу відповідачі здійснили оплату за надані послуги в розмірі 1 271 гривня 78 копійок. Загальна сума заборгованості складає - 17 177 гривень 41 копійка, що підтверджується довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (а.с. 9) та розрахунком заборгованості (а.с. 12-13). Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири - споживач послуг зобов'язаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до п.1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов'язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/власник житлового будинку, квартири, як споживач. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов'язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Статтею 64 ЖК України передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сім'ї несуть солідарну майнову відповідальність за зобов'язаннями, пов'язаними з найманням житла. Крім того, ст. ст. 11, 526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами. В даному випадку підставою для виникнення взаємних прав та обов'язків між сторонами по справі є акти органів місцевого самоврядування: рішення Запорізької обласної ради та виконавчого комітету Запорізької міської ради. Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обов'язку сплачувати комунальні послуги, пов'язані з утриманням майна, яке перебуває у його власності або користуванні. Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачем централізованого опалення, а тому приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку відповідачами не надано, а навпаки, визнано суму заборгованості в повному обсязі. Суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наявність підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено. Аналізуючи перелічені норми матеріального права, дослідивши письмові докази по справі та перевіривши їх відповідність вимогам ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Концерну "Міські теплові мережі" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованих опалення за період 01.03.2014 року по 31.05.2018 року в розмірі 17 177 гривень 41 копійка є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі - Концерн «Міські теплові мережі» сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 1762 гривні 00 копійок (а.с. 1-3), а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved