Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

В грудні 2018 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталонбудсервіс", (надалі - ТОВ "Еталонбудсервіс"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Бу-Будкомплекс"(надалі - ТОВ " Бу-Будкомплекс"), про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок виробничої травми. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що 18 травня 2006 р. о 10-20 год. під час нещасного випадку на виробництві, загинув його батько [PERSON], який був працівником ТОВ "Еталонбудсервіс". Згідно розділу 6 Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком форми Н-5 від 13.06.2006 року та розділу 10 акту форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» № 1 від 13 червня 2006 року особами, чиї дії або бездіяльність призвели до нещасного випадку були визнані: [PERSON]- технічний директор ТОВ «БУ- Будкомплекс»; [PERSON]- начальник дільниці ТОВ «БУ- Будкомплекс»; [PERSON] -виконроб ТОВ «Еталонбудсервіс». Матеріалами розслідування вина самого[PERSON] не встановлена. Внаслідок смерті батька позивачу завдано моральної шкоди, так як він втратив рідну йому людину, якого дуже любив, погіршився його матеріальний стан, оскільки заробіток загиблого батька був основним джерелом доходу сім'ї. У віці 15 років позивач був позбавлений батьківського піклування та матеріальної підтримки. Просив стягнути з ТОВ «Еталонбудсервіс», в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька на виробництві у розмірі - 176 200,00 грн., з ТОВ" Бу-Будкомплекс", в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька на виробництві у розмірі - 176 200,00 грн. 14 грудня 2018 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами. 14 січня 2019 року ухвалою суду за клопотанням представника ТОВ «Еталонбудсервіс» вирішено питання про проведення судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано інформацію щодо виплати позивачу моральної шкоди внаслідок смерті батька Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, призначено розгляд справи на 12.02.2019 року. 12 лютого 2019 року розгляд справи відкладено на 13 березня 2019 року у зв'язку з першою неявкою представника ТОВ «Еталонбудсервіс», що повідомив про поважність причин неявки та у зв'язку з відсутністю у суду відомостей щодо належного повідомлення про час та місце розгляду справи відповідача ТОВ «БУ- Будкомплекс». В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити вимоги. Представник відповідача ТОВ «Еталонбудсервіс» скористався правом надання суду відзиву, який підтримав в судовому засіданні, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, вважаючи ТОВ «Еталонбудсервіс» неналежним відповідачем у справі, вказавши на відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди члену сім'ї загиблого працівника, а також недопустимість доказів по справі. Представник відповідача ТОВ «Бу-Будкомплекс» до судового засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, у зв'язку з чим справа розглядається за відсутності вказаної сторони. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON], народився [INFO]. Батьками в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Терновським районним відділом РАЦС м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області.(а.с.12) За життя [PERSON] працював монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій ТОВ «Еталонбудсервіс». 18 травня 2006 р. о 10-20 год. під час виконання трудових обов'язків монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій ТОВ «Еталонбудсервіс» в корпусі крупного дроблення Першотравневого кар'єру ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» внаслідок удару металевої кувалди, яка впала зверху, [PERSON] впав з площадки маршових сходів на дно колодязя, внаслідок чого отримав закриту хребтово-спино-мозкову травму, забій головного мозку (тяжка ступінь). Внутрішньо мозкова і субдуральні гематоми САМ. Перелом основи черепа. Компресійний злом тік С4, С5, ост.С6, забій спинного мозку, від яких, перебуваючи на лікуванні в лікарні №2, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до матеріалів розслідування нещасного випадку, акту №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 13.06.2006 року та акту спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 18.05.2006 року о 10-20 год. у ТОВ «Еталонбудсервіс» від 06.06.2006 року, нещасний випадок, в результаті якого загинув [PERSON], стався внаслідок падіння в колодязь металевої кувалди, якою працював технічний директор ТОВ «Бу-Будкомплекс» [PERSON], який приступив до виконання монтажних робіт не переконавшись у відсутності робітників у колодязі та не отримавши дозволу на виконання робіт. Згідно розділу 7 акту форми Н-1 від 13.06.2006 року причиною нещасного випадку було визнано: - технічні: неякісне розроблення проекту виконання робіт ТОВ; - інші: виконання робіт несправним інструментом; організаційні: порушення виробничої дисципліни, у тому числі невиконання посадових обов'язків (а.с.4-6). Згідно розділу 6 Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком форми Н-5 від 13.06.2006 року та розділу 10 акту форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» № 1 від 13 червня 2006 року особами, чиї дії або бездіяльність призвели до нещасного випадку були визнані: [PERSON] - технічний директор ТОВ «БУ- Будкомплекс», який не забезпечив контроль за забезпеченням будівельного майданчику технічною документацією та справним ручним інструментом, виконував роботу не передбачену посадовою інструкцією з порушенням вимог безпеки з несправним слюсарним інструментом.; [PERSON] - начальник дільниці ТОВ «БУ- Будкомплекс», який не здійснював належний контроль за безпечним виконанням заходів по забезпеченню безпеки праці, як відповідальна особа при виконанні монтажних робіт згідно наряду-допуску; [PERSON] - виконроб ТОВ «Еталонбудсервіс», який не достатньо контролював безпеку праці на об'єкті та заходів безпеки при виконанні монтажних робіт. (а.с.7-10 зворот.) Матеріалами розслідування вина травмованого [PERSON] не встановлена. Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці гарантовано ч.4 ст. 43 Конституції України. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Отже, з аналізу вищевказаних норм слідує, що право на відшкодування моральної шкоди позивачу як члену сім'ї потерпілого виникає у разі, якщо встановлено причинний зв'язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров'я на виробництві. Судом встановлено, що нещасний випадок стався з батьком позивача на робочому місці під час виконання ним трудових обов'язків та призвів до його смерті. Нещасний випадок визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом, про що складено акт № 38 від 02.01.1998 року, в якому визначено причини нещасного випадку, зокрема: незадовільна організація робіт, порушення виробничої дисципліна працівниками дільниці № 2 та шахти. Таким чином, роботодавець ТОВ «Еталонбудсервіс» - не створив безпечні умови праці на підприємстві, де працював померлий, тим самим порушивши ст. 152 КЗпП України, ст. 17 Закону України «Про охорону праці», які встановлюють цей обов'язок. Судом також встановлено, що винні дії працівників ТОВ «БУ- Будкомплекс» також створили умови для настання нещасного випадку та призвели смерті батька відповідача. Відповідно до ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Оцінюючи заперечення представника ТОВ «Еталонбудсервіс» щодо необхідності покладення обов'язку з відшкодування шкоди на обидва підприємства пропорційно ступеню їх провини, суд відхиляє їх та приймає до уваги позицію позивача, який користуючись своїм правом, вважав відповідальність обох підприємств рівнозначною, і представник позивача просив суд про відшкодування моральної шкоди в рівних частинах. Виходячи з результатів розгляду справи, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованим та підлягають частковому задоволенню з урахуванням роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, виходячи із засад розумності та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, а саме обставини нещасного випадку та смерті батька позивача, беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, який назавжди втратив турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність. Суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов'язаних із смертю рідного батька та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідачів ТОВ «Еталонбудсервіс» та ТОВ «Бу-Будкомплекс» моральної шкоди в рівних розмірах, а саме по 130 000 грн. з кожного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позивачем подано позов про стягнення моральної шкоди завданої смертю працівника на виробництві, розмір якого визначений у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідачів судові витрати, які складаються з судового збору у сумі - 1300 грн. на користь держави з кожного.

Outcome: partial