Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся [PERSON] , в якому просив визнати виконавчий напис № 13577, вчинений 19 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості в розмірі 17520 грн 00 коп. таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що вчинення вказаної нотаріальної дії було безпідставним, оскільки чинним законодавством не була передбачена можливість вчиняти нотаріусом виконавчий напис у кредитних правовідносинах. Відповідач в межах строку, встановленого судом, надав відзив на позов, в якому заперечив проти позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач отримав право вимоги за відповідним кредитним договором щодо боржника [PERSON] , відповідачем надавались нотаріусу документи відповідно до переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. за № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Крім того, відповідач вважає витрати на професійну правничу допомогу такими, що не відповідають складності справи. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 19 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 13577, яким було стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованість за кредитним договором № 4383400 від 05.01.2019 року, укладеним ним із Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», правонаступником якого на підставі договору відступлення права вимоги № 28-МЛ від 11.04.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», за період з 11.04.2019 року по 23.11.2020 року у сумі 16590 грн 00 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6000 грн 00 коп., прострочена заборгованості за комісією - 1380 грн 00 коп., прострочена заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом - 6210 грн 00 коп., строкова заборгованість за штрафами і пенями за період з 02.02.2019 року по 11.04.2019 року - 3000 грн 00 коп., а також плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 930 грн 00 коп., загальна сума, що підлягає стягненню з боржника, складає 17520 грн 00 коп. При вчиненні вказаної нотаріальної дії нотаріус керувався ст. ст. 87 - 91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172». Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 19 грудня 2020 року. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року N 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: пункту 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1 1 такого змісту: «1 1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу". пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Вказана постанова набрала законної сили 22 лютого 2017 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі N 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у вказаній справі. Оскільки станом на 19 грудня 2020 року - на час вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем виконавчого напису, що оскаржується, була визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року N 662, зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», вчинення вказаної нотаріальної дії є безпідставним, а отже, вказаний виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Згідно із ч.1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1 - 4, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, здійснених позивачем, ним надано договір про надання правової допомоги від 01.04.2021 року з адвокатом Коваленком В.В., відповідно до п. 3.1, п. 4 клієнт зобов`язаний, зокрема оплачувати послуги адвоката в порядку та на умовах, визначених цим договором, вартість та строки оплати послуг адвоката за договором встановлюється за згодою сторін, протокол узгодження вартості послуг по договору про надання правової допомоги б/н від 01.04.2021, відповідно до п. 1 якого вартість послуг, які зобов`язаний виконати адвокат згідно п. 2 договору складає 3000,00 грн за підготовку та направлення адвокатських запитів, складання позовної заяви та підготовку пакету документів для подання до суду, за представництво у разі необхідності у суді, вказаний гонорар клієнт сплачує адвокату на момент підписання протоколу, квитанцію до прибуткового касового ордеру про сплату [PERSON] гонорару адвокату Коваленку В.В. в розмірі 3000,00 грн, посвідчену підписом та печаткою адвоката. Оскільки вартість наданих послуг і виконаних робіт, а саме: складання адвокатського запиту, позовної заяви, підготовка документів для направлення до суду відповідає складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання послуг та виконання вказаних робіт, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціні позову та значенню справи для позивача, суд дійшов висновку про їх співмірність, а також доведеність факту їх сплати, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі № 727/4597/19. У вказаній постанові Верховний Суд здійснив аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, та дійшов висновку про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. А отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 гривень.

Outcome: approved