Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

12.08.2015р. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк», в якому просили : - розірвати достроково кредитний договір № 97/08-РБФ від 03.03.2008р. між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] на невідновлювану кредитну лінію з лімітом 42000,00доларів США на строк з 03.03.2008р. по 02.03.2020р. та договір поруки № 97/08-ПФО від 03.08.2008р. укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] за участю [PERSON] як позичальника за кредитним договором; - зобовязати ПАТ АБ «Укргазбанк» провести реструктуризацію боргу за кредитним договором № 97/08-РБФ від 03.03.2008р. із розрахунком суми боргу за валютним кредитом по курсу долара США станом на 01.01.2014р. з чітко визначеним розміром різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті з урахуванням всіх внесених платежів позичальником та остаточною суми боргу визначеної за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобовязання за таким кредитом з іноземної валюти у гривні станом на 01.01.2014р.; - договір іпотеки № 79/08-ІФ без оформлення заставної від 03.03.2008р. між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером № 783, зі зняттям заборони на відчуження квартири [ADDRESS], вважати розірваним після сплати заборгованості про кредитному договору № 97/08-РБФ від 03.03.2008р. на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобовязань» від .09.04.2015р. та Меморандуму щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті, оголошеного НБУ разом з Незалежною асоціацією банків України від 07.05.2015р. Свої вимоги мотивують тим, що 03.03.2008р. між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 97/08-РБФ, відповідно до якого позичальнику відкрито невідновлювану кредитну лінію з лімітом 42000,00 доларів США на строк з 03.03.2008р. по 02.03.2020р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5% річних у межах строку кредитування. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] за участю [PERSON] укладено договір поруки № 97/08-ПФО. Крім того, 03.03.2008р. між [PERSON] та банком укладено договір іпотеки № 79/08-ІФ на трикімнатну квартиру загальною площею 62кв.м., за адресою [ADDRESS], яка на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2005р. Позивачі намагалися сплачувати кредитну заборгованість відповідно до умов договору, але постійно потрапляли на наслідки фінансово-економічних катаклізмів. З літа 2008р. курс долара США почав зростати по відношенню до гривні. Позичальник та поручитель опинилися у ситуації постійних боржників, бо банківська установа на виконання договірних зобовязань вимагає погашення кредитних умов на день виконання зобовязання по курсу долара США, який на день виплати боргу непередбачливо змінюється у бік збільшення. Сплачувати борг своєчасно та в повному обсязі стало практично неможливо, та виникла заборгованість. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 05.03.2015р., залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23.04.2015р., стягнено в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» кредитну заборгованість станом на 01.12.2014р. в розмірі 20639,82 доларів США та 12536,61 грн.. Заборгованість за кредитним договором виникла у часи соціально-економічної нестабільності України та коливання курсу долара США. 09.04.2015р. прийнятий Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобовязань», який став підставою для підписання 07.05.2015р. НБУ та Незалежною асоціацією банків України Меморандуму щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті. Відповідно до Меморандуму запроваджена реструктуризація боргів за кредитними договорами в іноземній валюті із розрахунком суми боргу за валютним кредитом по курсу долара США станом на 01.01.2014р.. З даного приводу 28.05.2015р. до відповідача направлена письмова пропозиція про узгодження питань стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті з урахуванням нововведених норм законодавства України та меморандуму. У відповіді ПАТ АБ «Укргазбанк» від 30.06.2015р. повідомило, що Меморандум даного банку не стосується та запропонувало реструктуризацію боргу у національну валюту за курсом долару США станом на день реструктуризації, та запропоновано скористатись іншими програмами, які позивачі за фінансовими можливостями виконати не зможуть. Таким чином, відповідач на узгодження компромісних питань з позичальником не іде, залишаючи їх в кабальних умовах. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» надання споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. Про отримання ліцензії ПАТ АБ «Укргазбанк», відповідно до якої банк має право на залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України, станом на 2008р. нічого не відомо. Посилаючись на ст..ст. 11, 533, 627, 638, 652 ЦК України позивачі вважають, що наявні підстави для розірвання кредитного договору та договору поруки у звязку з істотною зміною обставин, якими сторони керувались при їх укладенні. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] не зявились, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2015р., яке набрало законної сили 23.04.2015р., про стягнення з позивачів на користь банку кредитної заборгованості по кредитному договору № 97/08-РБФ від 03.03.2008р. та звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до ст. 129 Конституції України є обовязковим до виконання. Банк звернувся до виконавчої служби про примусове виконання судового рішення, тому вимоги позивача про проведення реструктуризації суми боргу за кредитним договором по курсу долара США станом на 01.01.2014р. є незаконними. Крім того, ПАТ АБ «Укргазбанк» не є стороною Меморандуму щодо врегулювання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті від 07.05.2015р., а тому і будь-які зобовязання, які випливають із його змісту не розповсюджуються на ПАТ АБ «Укргазбанк». Наведені позивачами обставини не є підставою для розірвання кредитного договору в розумінні ст. 652 ЦК України. Відповідачем надані письмові заперечення, які знаходяться в матеріалах справи.(а.с. 37-38). Від Національного банку України надійшло пояснення, згідно якого НБУ учасником спірних правовідносин не являється, тому просить розгляд справи провести без участі їх представника. (а.с. 51-52) Незалежна асоціація банків України про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, явку представника в судове засідання не забезпечила. Суд, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2015р. по справі № 583/4444/15, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23.04.2015р. стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору №97/08-РБФ від 03.03.2008 р. станом на 01.12.2014 року в розмірі 20639,82 доларів США та 12536,61 грн., що складається з: 18666,40 доларів США заборгованість за кредитом строкова; 1538,58 доларів США заборгованість за кредитом прострочена; 216,14 доларів США заборгованість за процентами поточна; 218,70 доларів США заборгованість за процентами прострочена; 10076,26 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 2460,35 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів. В рахунок погашення заборгованості звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №79/08-ІФ від 03.03.2008 року, а саме: трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: 42700, [ADDRESS].(а.с.20-23) Рішенням суду від 05.03.2015р. по справі № 583/4444/15, яке набрало законної сили, перевірено та встановлено наявність між [PERSON] та ПАТ АБ «Укргазбанк» кредитних правовідносин, що виникли на підставі кредитного договору №97/08-РБФ від 03.03.2008р., та правовідносин по забезпеченню виконання зобовязань по кредитному договору, а саме: договору поруки № 97/08-ПФО від 03.03.2008р., укладеного між банком та [PERSON], та договору іпотеки №79/08-ІФ від 03.03.2008 року, укладеного між банком та [PERSON], що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частинами першою та другою статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Правові наслідки зміни або розірвання договору визначені ст. 653 ЦК України. Як на підставу для розірвання кредитного договору № 97/08-РБФ від 03.03.2008р. та договору поруки № 97/08-ПФО від 03.03.2008р. позивачі посилаються на наслідки фінансово-економічних катаклізмів, які відбуваються в країні з 2008р. та повязані з коливанням курсу долара США по відношенню до національної валюти, що унеможливлює належне виконання умов кредитного договору, недотримання банком вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо видачі кредиту в іноземній валюті без дозволу на здійснення операцій в іноземній валюті. Відповідно до роз'яснень, які містяться в пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин. Саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. При цьому суди повинні з'ясувати виконання банками чи іншими фінансовими установами положення статей 11, 18, 21 Закону України "Про захист прав споживачів", а також пункту 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року № 541/13808 (щодо договорів, укладених після набрання постановою чинності), де передбачено обов'язок банків у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе споживач. Так, відповідно до ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. З наданих банком документів, на підставі яких було прийняте рішення про видачу кредиту [PERSON], а саме: копії заяви позичальника-фізичної особи від 05.02.2008р. на імя [PERSON] та копії анкети поручителя на імя [PERSON] від 03.03.2008р. вбачається, що підписавши вказані документи позивачі підтвердили, «що банк надав в письмовій формі та в повному обємі інформацію передбачену п.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»».(а.с. 73-75) Доводи позивачів про те, що відповідач не мав банківської ліцензії на здійснення операцій в іноземній валюті станом на 2008рік, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. (а.с.40-43) Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Доказів, які б підтверджували наявність передбачених ч.2 ст. 651 ЦК України умов для розірвання договорів, позивачами до суду не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині розірвання кредитного договору та договору поруки, оскільки вважає, що позивачами не доведений факт одночасного існування всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання спірних договорів у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися під час укладення кредитного договору та договору поруки, передбачених частиною другою статті 652 ЦК України, банк надавав позивачеві кредит з дотриманням істотних умов укладеного між ними договору, які не свідчать про те, що коливання курсу долара може бути розцінене як істотна зміна обставин, що може стати підставою для розірвання договору, при цьому суд враховує, що позивач повинен був враховувати можливі зміни в курсі долара, а тому ризик збільшення щомісячних платежів, виходячи зі змісту ст.ст. 1046, 1054 ЦК України, несе саме позивач як позичальник. Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача провести реструктуризацію боргу за кредитним договором № 97/08-РБФ від 03.03.2008р. суд зазначає таке. 07.05.2015р. НБУ та Незалежною асоціацією банків України укладено Меморандум щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті, відповідно до якого запроваджені умови врегулювання проблеми іпотечних валютних кредитів фізичних осіб шляхом реструктуризації. Судом встановлено, що 28.05.2015р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до ПАТ АБ «Укргазбанк» з пропозицією, в якій просили з урахуванням наявності рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2015р. по справі № 583/4444/15, підготувати та надати для погодження проект договору про реструктуризацію кредитної заборгованості в іноземній валюті на підставі Кредитного договору № 97/08-РБФ від 03.03.2008р., договору поруки № 97/08-ПФО від 03.03.2008р. та договору іпотеки № 79/08-ІФ від 03.03.2008р., з урахуванням Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобовязань», який став підставою для підписання 07.05.2015р. НБУ та Незалежною асоціацією банків України Меморандуму щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті, з урахуванням курсу долара США станом на 01.01.2014р.(а.с.25-26) 30.06.2015р. ПАТ АБ «Укргазбанк» надіслало відповідь на пропозицію, в якій зазначено, що на даний час АБ «Укргазбанк» проводить розгляд умов викладених у Меморандумі, що пропонуються банком, та лише розглядає можливість приєднатися до нього. В свою чергу, банк запропонував [PERSON] та [PERSON] скористатися діючими в банку програмами по реструктуризації кредитів.(а.с. 27-28) Судом встановлено, що ПАТ АБ «Укргазбанк» є діючим членом Незалежної асоціації банків України. (а.с. 145-146) Представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що ПАТ АБ «Укргазбанк» на час розгляду справи Меморандуму щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті не підписував, натомість в банку розроблені та діють власні програми реструктуризації боргів, які і були запропоновані позивачам в листі від 30.06.2015р. (а.с. 125-126) Крім того, на звернення представника позивачів листом від 29.09.2015р. НБУ повідомило позивачів, що обовязок для банків-підписантів Меморандуму здійснити реструктуризацію валютних кредитів на умовах, визначених цим документом, виникне з моменту скасування мораторію на звернення стягнення на майно, яке виступає забезпеченням за кредитами, що прямо передбачено п.10 Меморандуму. На даний час, з трьох умов п.10 Меморандуму виконані лише дві, дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не припинено. (а.с. 143-144) Можливість вирішення питання щодо реструктуризації заборгованості за кредитними договорами, внесення змін до кредитних договорів щодо порядку погашення кредиту та процентів врегульована статтями 6, 12, 13 Цивільного кодексу України, за якими сторонам цивільних правовідносин надане право врегулювати свої правовідносини в договорі на власний розсуд. Згідно п. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Таким чином, положення Закону України "Про захист прав споживачів", ЦК України та інші нормативно-правові акти, на які посилаються позивачі, не зобов'язують банк брати на себе будь-які ризики, пов'язані з кредитуванням, а тому укладення договору реструктуризації заборгованості за кредитним договором є правом, а не обов'язком банку. З огляду на викладене, судом не встановлено підстав, передбачених ст.ст. 651, 652 ЦК України, зобов'язати банк змінити умови кредитного договору - провести реструктуризацію заборгованості у спосіб визначений позивачем, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині вважати розірваним договір іпотеки № 79/08-ІФ без оформлення заставної від 03.03.2008р. між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON], після сплати заборгованості про кредитному договору № 97/08-РБФ від 03.03.2008р. на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобовязань» від 09.04.2015р. та Меморандуму щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті від 07.05.2015р., не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Outcome: dismissed