Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом вказуючи, що як споживач послуг уклала з відповідачами договори, які просила визнати недійсними. В подальшому, позивачка змінила позовні вимоги та просить розірвати спірні договори, вказуючи, що 18 березня 2014 року уклала договір з [PERSON] на виготовлення ПВХ конструкцій на загальну суму 19613,21 грн Умовою укладання договору було надання позивачці заводом-виробником розстрочки оплати вартості замовлення та знижку 20% на виготовлення конструкції. На підтвердження такої пропозиції [PERSON] отримала картку клієнта заводу-виробника. Позивачка погодилась на такі умови та підписала договір не читаючи його змісту, бо він був виготовлений дрібним шрифтом. Повернувшись додому , вона ознайомилась з текстом підписаного договору з ФОП [PERSON] та вважає, що її було ошукано. Так, позивачка наполягає, що не була попереджена про надання їй банківського кредиту, в той час, як кредитний договір з банком виявився укладеним того ж дня - 18 березня 2014 року. Крім того, в договорі підряду не зазначені об'єм та схема виконаних робіт, матеріал виробів, їх кількість та вартість. Не погодившись з умовами підписаних договорів, [PERSON] у той же день зателефонувала до офісу заводу-виробника та до ПАТ "Альфа-Банк" з вимогою розірвання договору, але відповідачі заперечили таку можливість, а надалі всіляко уникали спілкування. На підставі викладеного позивачка вважає, що відповідачі ФОП [PERSON] та ПАТ "Альфа-Банк" здійснюють нечесну підприємницьку практику, тому укладені з ними договори просить розірвати в судовому порядку. Також позивачка просить стягнути з ФОП [PERSON] на користь ПАТ "Альфа-Банк" кошти в сумі 16868 грн, що були отримані для оплати товару за спірним договором. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги повністю. Позивачка пояснила, що,мешкаючи в с.м.т. Олександрівка, вона погодилась на пропозицію представників заводу "Альпарі-груп" щодо виготовлення ПВХ конструкцій для ремонту балкону в її квартирі. Представники надали позивачці картку клієнта на використання акційної знижки на замовлення в розмірі 20%. Зацікавившись пропозицією, 18 березня 2014 року позивачка проїхала до офісу заводу , що розташований в м. Краматорську по вул. Леніна, 12, задля укладення договору. Були зроблені розрахунки із застосуванням обіцяної знижки та остаточно до сплати було розраховано суму 19613,21 грн, з якою позивачка погодилась та дала згоду на укладання договору. В тому ж офісі їй надали договір та додатки до нього, які вона підписала не читаючи, бо їй було надано багато аркушів дрібним шрифтом. Крім того ,вже був кінець рабочого дня і вона поспішала. Вже по дорозі додому, позивачка зрозуміла, що оформила банківський кредит, хоча ніхто не попередив її про це та не пояснив умови кредиту. Крім того, вона не згодна з умовами договору, укладеного із [PERSON], бо вони не відповідають тим домовленостям, що були досягнуті до підписання договору , зокрема відсутня послуга монтажу конструкцій. Позивачка вважає, що укладені договори підлягають розірванню. Представник позивача зазначив, що відповідачі , здійснюючи нечесну підприємницьку діяльність , навмисно поставили [PERSON] в такі умови, що позбавили її можливості прочитати договір та зрозуміти його суть. Зокрема, позивачка не була запрошена до банку, представника банку під час підписання договору не було, бо всі документи по договору підготувала та надала одна особа - працівник офісу заводу. [PERSON] своєчасно повідомила відповідачів про свій намір розірвати договори з банком та на виготовлення ПВХ продукції, але їй було безпідставно відмовлено. В той же час, замовлені ПВХ конструкції позивачка досі не отримала з посиланням на проведення АТО в м. Краматорську. Представник банку в судове засідання не з*явився, звернувшись з заявою про розгляд справи без участі представника. В письмовій заяві представник позов не визнав, посилаючись, що відповідно до вимог ст. ст.611, 612,623, 906 ЦК України, передбачена відповідальність сторін у разі прострочення виконання зобов'язання шляхом відшкодування витрат, а не розірвання договору. [PERSON] березня 2014 року уклала кредитний договір , за яким банком виконані зобов'язання в повному обсязі. Представник посилається, що позивачка мала можливість розірвати договір у відповідності до ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту шляхом надання письмового повідомлення. Одночасно [PERSON]повинна була повернути кредитодавцю кошти, одержані згідно із договором. Зазначені умови позивачкою не виконані, тому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. Відповідачі фізичні особи-підприємці [PERSON]та [PERSON] в судове засідання не з'явились,про день слухання справи належним чином повідомлені. Будь-яких заяв до суду не надавали. Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив наступне. Позивачкою наданий договір від 18 березня 2014 року за № DQ-2990 за п. 1.1 якого замовник - [PERSON] доручає, а виконавець - ФОП [PERSON] зобов'язується організувати роботи по виготовленню та переданню у власність ПВХ: "Viknaland", " LIDER" конструкцій (вироби) за цінами виконавця. Відповідно до п. 2.1 договору, вартість виробів складає 19613,21 грн. За п. 3.12, договір діє з дня підписання до повного виконання сторонами всіх зобов'язань. Договір є дійсним та набравшим чинності за наявності печатки. Зазначений договір підписаний замовником [PERSON] 18 березня 2014 року. Виконавцем [PERSON] договір не підписаний, але на місці підпису стоїть його печатка. а.с 39-40 Оцінюючи наданий доказ суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Форма договору побутового підряду визначена ст. 866 ЦК України, за якою договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Як встановлено в судовому засіданні , сторони мали намір укласти письмовий договір і [PERSON], як сторона договору, його підписала. Виконавець [PERSON] договір не підписував. Як пояснила [PERSON] після узгодження умов договору в офісі заводу, оформленням договору займалась співробітниця цього офісу. Чи був взагалі [PERSON] присутній в офісі в день укладання угоди позивачка не знає. Відповідно до ч. 3 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Що стосується спірного договору, то він, за вимогами ст. 208 ЦК України,належить вчиненню у письмовий формі як укладений на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян і не виконується повністю в момент вчинення. Спірний договір не був підписаним [PERSON],як стороною по справі, що розцінено судом як відсутність волевиявлення сторони щодо визначеного кола істотних умов. Наявна в договорі печатка може слугувати лише доказом підпису і не може свідчити про наявність волевиявлення. Таким чином, спірний договір від 18 березня 2014 року не є укладеним, а тому позов в частині розірвання договору, який не є укладеним задоволенню не підлягає. За відсутності у замовника договору, він має право залучати свідків для підтвердження факту укладання договору побутового підряду або його умов (ст. 866 ЦК України). Як встановлено, спір щодо факту укладання [PERSON] договору підряду на час розгляду справи відсутній. За таких умов, відповідно до ст. 867 ЦК України, замовник має право у будь- який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. В той же час, якщо робота виконується з матеріалу підрядника, вартість матеріалу оплачується замовником частково або в повному обсязі, за погодженням сторін, з остаточним розрахунком при одержанні замовником виконаної підрядником роботи. У випадках, передбачених договором, матеріал може бути наданий підрядником у кредит (із розстроченням платежу) Позивачка посилається на таку домовленість між нею та представниками заводу виготовника, але не надано суду будь - яких доказів досягнення сторонами згоди саме на таких умовах. Натомість, позивачка , всупереч своїм поясненням , у п. 1 наданого та підписаного нею спірного договору зазначила про оплату послуг саме через "Альфа-Банк", а п 3.11, зазначає, що всі попередні домовленості втрачають силу після підписання цього договору. Судом встановлено, що того ж дня, 18 березня 2014 року, [PERSON] уклала кредитний договір № 401595457 з ПАТ "Альфа Банк" на отримання кредиту в сумі 19613,95 грн. (п. 2.1договору) . Відповідно до п. 2.5. а договору, кредит надається позичальникові для оплати товарів згідно з переліком, що вказаний у специфікації № 401595457 від 18 березня 2014 року в загальній сумі16868 грн шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] а.с. 44 Відповідно до зазначеної специфікації, оформленої за згоди позивачки, про що свідчить її підпис, банк здійснив перерахування на рахунок ФОП [PERSON] а.с.102 Відповідно до п. 2.3. кредитного договору, кредит наданий на строк до 19 березня 2016 року. До кредитного договору наданий графік платежів, розрахований на 2 роки, який був підписаний представником банку та позичальником [PERSON] Остання не заперечує, що отримала примірник графіку, де був зазначений розмір щомісячного платежу - 1048,47 грн. Більше того, позивачка в судовому засіданні пояснила, що мала намір повернути кошти за 1 рік, тому на її прохання, було зроблено розрахунок щомісячного платежу, який склав 1669 грн. Розрахунок платежів на 1 рік також міститься на отриманому позивачкою примірнику. а.с. 45 На думку суду, зазначена обставина ставить під сумнів пояснення позивачки про відсутність представника банку та будь-яких домовленостей з позивачкою щодо надання кредиту. Крім того,позивачка посилається, що маючи намір розірвати кредитний договір, вона з 18 березня 2014 року неодноразово телефонувала до банку з вимогою про розірвання договору та надає на доказ цієї обставини роздруковку телефонних дзвінків (а.с 26-32). Встановлено, що 29 квітня 2014 року позивачка звернулась до банку з письмовою заявою про розірвання договору, яка була отримана банком 5 травня 2014 року. а.с. 23-25 Частиною 6 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі. Суд вважає, що [PERSON] не виконала вимогу Закону щодо умови розірвання укладеного нею кредитного договору, бо письмове повідомлення вона надіслала лише 29 квітня 2014 року, що значно пізніше встановленого строку. До того ж Законом встановлений обов'язок споживача оформити відкликання саме письмовим повідомленням, а не телефонними дзвінками. Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Суд розцінює посилання позивачки на порушення банком її прав як споживача та здійснення банком нечесної практики безпідставними, оскільки банк виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Умов договору, банком не порушено. Тому, суд вважає, що позивачем не наведено достатніх підстав для розірвання кредитного договору . Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачем не наведені достатні підстави для розірвання кредитного договору , а також стягнення з рахунку фізичної особи - підприємця [PERSON] сум, що були перераховані відповідно до умов кредитного договору. На підставі викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають .

Outcome: dismissed