Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

[PERSON] 22.06.2020 року звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх його видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення сином повноліття. У позовній заяві [PERSON] викладено наступну позицію. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу з відповідачем у справі вони мають сина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого записаний та є батьком відповідач. Після розірвання шлюбу син проживає з позивачем. 09.11.2018 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ". Від зазначеного шлюбу у них з чоловіком народилася донька [PERSON] , [INFO] . З часу розірвання шлюбу з відповідачем неповнолітній син [PERSON] перебуває на утриманні позивача. Наразі виникла необхідність вирішення питання фінансового забезпечення дитини з боку відповідача, оскільки вона має ще маленьку доньку і не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Зазначила, що їй відомо, що відповідач [PERSON] працює в магазині побутової техніки "Техномаркет" в м.Жмеринка у ТЦ "Рубин", має щомісячний дохід в розмірі близько 10000 грн., а тому може утримувати сина. (а.с.1-5). Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 06.07.2020 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачем не подано заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи. Відповідачу [PERSON] судом було вручено ухвалу про відкриття за зареєстрованим у встановленому законом адресою його проживання у відповідності до положень ч.7,8 ст.128 ЦПК України. Відповідач у поданому ним 27.07.2020 року відзиві позовні вимоги визнав частково, посилаючись на обставини того, що позивач не навела ніяких доказів того, що вона потребує, а він може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів. За попереднім місцем роботи за його заявою стягувались аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходу. З 15.08.2019 року він працює у ФОП [PERSON] на посаді продавця непродовольчих товарів та отримує доходи, які за період з січна до червня 2020 року становили 17296,61 грн. Інші доходи відсутні. Проживає з батьками, які є пенсіонерами та окрім пенсії інших доходів не мають. Матеріально допомагає їм, купує медичні препарати для лікування, продукти харчування, сплачує комунальні послуги. Батько [PERSON] хворіє та потребує постійного амбулаторного лікування та періодичного стаціонарного лікування. Він приймає участь у вихованні сина та матеріально утримує дитину, купує одяг, іграшки, сплачує за навчання в приватній школі розвитку, оплачує заняття в спортивній школі, проте чеки не зберігав, оскільки не думав, що позивач звернеться до суду з позовом. Вважає доцільним та справедливим стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини доходів. Позивачем [PERSON] 07.08.2020 року представила відповідь на відзив, за змістом якої вказала, що з твердженнями відповідача погоджується частково, відповідач за 2019 рік здійснив 7 платежів надсилання коштів на її рахунок на утримання сина [PERSON] . Їхній син не відвідує приватну школу, таким чином в цій частині з відповідачем не погодилась категорично, додаткових витрат на утримання сина відповідач не несе. Оскільки фактично аліменти на утримання їх спільного сина відповідач не сплачує, з метою уникнення непорозумінь в майбутньому вважає за необхідне здійснювати сплату аліментів на утримання сина на підставі рішення суду. Щодо доводів відповідача з приводу непрацездатних батьків, зазначила, що ці обставини не виключають необхідність батька утримувати свою дитину, особливо до досягнення нею повноліття. Просила позов задовольнити повністю. Відповідачем [PERSON] 11.08.2020 року подано заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких він зазначив, що матеріально підтримує сина, купує необхідні речі, оплачує навчання в ДЦ "Лідер" (гурток підготовки до школи). Стосовно матеріальної підтримки батьків, то він не може відмовити непрацездатним батькам у підтримці. Вказав, що не відмовляється матеріально утримувати дитину та сплачувати аліменти, але не в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, а в розімірі 1/4 частини, що є достатнім та відповіднім розміром матеріального забезпечення гармонійного розвитку дитини відповідного віку. Просив часткового задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягувати з нього 1/4 частини від усіх його видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорта громадянина України № [NUMBER] позивач [PERSON] , народилася в м. Жмеринка Вінницької області (а.с.6). Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9) вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , стягнення аліментів на утримання якого є предметом спору. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 24.04.2018 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, судове рішення набуло законної сили 30.05.2018 року. (а.с.10-11). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклала шлюб шлюб з [PERSON] 09.11.2018 року, актовий запис №231 (а.с.12). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13), [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] [INFO] . Згідно довідки квартального комітету «Добробут» від 11.06.2020 року №159, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до складу сім' ї входять: чоловік [PERSON] , 1985 року народження, син [PERSON] , 2014 року народження, дочка [PERSON] , 2020 року народження (а.с.14). Відповідно до копії довідки ФОП [PERSON] вих.1 від 14.07.2020 року, відповідач [PERSON] дійсно працює у [PERSON] з 15.08.2019 року по теперішній час на посаді продавця непродовольчих товарів, дохід за січень 2020 року по червень 2020 року 21486,48 грн. (а.с.33). Згідно копії виписки по надходженню коштів по картці/рахунку АТ «Приватбанк» позивача [PERSON] , вбачається що відповідач [PERSON] 04.01.2019 року, 07.02.2019 року, 06.03.2019, 04.04.2019 року, 06.05.2019 року, 06.06.2019 року та 05.07.2019 року надсилав кошти на вказаний рахунок позивача (42-44). Відповідно до копії довідки виданої Жмеринським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 04.08.2020 року №25659, вбачається, що на контролі державної виконавчої служби не перебуває лист про стягнення аліментів на користь [PERSON] з [PERSON] та не перебував у період з 01.01.2018 року по 31.07.2020 року, відділ ДВС не володіє інформацією про отримання чи неотримання аліментів (а.с.46). Згідно довідки виданої керівником ДЦ «Лідер» [PERSON] , [PERSON] , 2014 року народження, дійсно відвідує ДЦ «Лідер» (гурток підготовки до школи) з вересня 2017 року та вносить щомісячну плату за навчання у розмірі 250 грн. (а.с.52). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку щодо надання утримання своєму неповнолітньому сину [PERSON] до досягнення ним повноліття відповідачем [PERSON] , який є його батьком. Суд визнає недоведеним позивачем всупереч власного обов`язку обгрунтованості заявленого розміру оспорюваних аліментів у розмірі 1/3 частини його доходу, оскільки нею не доведено належними та допустими доказами наявність у відповідача особистого рухомого або нерухомого майна, а також відсутність у нього інших утриманців. При цьому представленими у встановленому порядку належними та допустими доказами відповідачем доведено наявність у нього непрацездатних батьків та факт того, що батько [PERSON] має хворобливий стан, що становить його обов`язок надання останньому утримання також. Разом з тим, суд визначає неаргументованими доводи відповідача про достатність надання ним утримання фактично у рівних розмірах сукупно в межах половини власного доходу утримання неповнолітньому сину та непрацездатним батькам, надто з огляду на підстави отримання останніми власного доходу у виді пенсії за віком. Також безпідставиним суд вважає твердження відповідача щодо здійснення ним оплати занять неповнолітнього сина у дитячому центрі, оскільки за призначенням розвитку здібностей дитини ці витрати належать до спеціального виду зобов`язань щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, що відовідно до вимог ст.185 СК України здіснюється окремо від стягнення оспорюваних аліментів. Відтак з урахуванням неповідомлення сторонами обставин стосовно незадовільного стану здоров`я неповнолітнього сина, водночас враховуючи встановлений законом пріоритет першочергового забезпечення батьками інтересів неповнолітньої дитини, незалежно від власної можливості надання матеріальної допомоги, про що безпідставно заявлено відповідачем, суд визначає необхідним достатнім надання відповідачем аліментного утримання розмірі 2/7 частин його заробітку (доходу) щомісячно, що відповідає вимогам матеріального закону та принципам розумності і справедливості, а також узгоджується із грошовим еквівалентом мінімального гарантованого законом розміру аліментів на одну дитину відносно вказаної частки його доходу, оскільки утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить платнику аліментів, після утримання з нього податків. Такий розмір аліментів забезпечуватиме достатнє утримання дитини у сукупності із наданням власного утримання позивачем за відповідного обов`язку кожного з батьків та з належним урахуванням наявності на її утриманні також малолітньої доньки, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із визначенням розміру оспорюваних аліментів у вказаному меншому від заявленого обсязі. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно вимог п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за відповідною ставкою вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved