Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" м. Дніпропетровськ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 13.11.2009 року уклало з відповідачем договір №VIH0G800001190, відповідно до якого ЗАТ КБ "Приватбанк" видав [PERSON] кредит у розмірі 14332,97 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,15 % в місяць на суму залишку заборгованості, з кінцевим строком повернення до 13.11.2016 року. Однак, відповідач належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 16.10.2014 року в розмірі 67763,33 грн., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № VIH0G800001190 від 13.11.2009 року у розмірі 67763,33 грн. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи (оголошення в пресі), в судове засідання повторно не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до споживчого кредиту заяви позичальника № VIH0G800001190 від 13.11.2009 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" надав [PERSON] строковий кредит у розмірі 14332,97 грн. на споживчі цілі, терміном на 84 місяця з 13.11.2009 року по 13.11.2016 року, зі сплатою відсотків 2,15 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, штрафи, пеню згідно умов договору (а.с. 9-18). Згідно розрахунку заборгованості за договором № VIH0G800001190 від 13.11.2009 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 16.10.2014 року становить 67763 грн. 33 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 14332 грн. 97 коп.; заборгованість за відсотками в сумі 19461 грн. 63 коп.; заборгованість з пені в сумі 30503 грн. 81 коп.; штраф (фіксована частина) в сумі 250 грн. 00 коп.; штраф (відсоток від суми заборгованості) в сумі 3214 грн. 92 коп.(а. с. 5-8). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved