Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

До Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, який мотивовано наступним. Позивач вказав, що після досягнення 55 років в 2016 році, він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області для призначення йому пільгової пенсії за віком, оскільки він мав загальний стаж роботи 33 роки, в тому числі пільговий стаж роботи за списком №2 - 16 років 11 місяців 1 день. На заяву [PERSON] від 01.11.2016 про призначення пільгової пенсії за віком, Управління Пенсійного фонду України надало відповідь від 15.11.2016 за №57/0-9 про відмову у призначені пенсії та надало йому строк для надання уточнюючої довідки про умови роботи на «Заводі БОМ», в якості заточувальника абразивними кругами сухим способом. За розрахунком стажу роботи Управління Пенсійного фонду України не включило до спеціального стажу роботи за списком №2 період праці [PERSON] з 28 жовтня 1985 року до 15 липня 1992 року та з 11 листопада 1992 року до 22 січня 2003 року на посаді заточувальника абразивними кругами сухим способом, оскільки не була надана уточнююча довідка про умови праці та результати атестації робочих місць. За запитом адвоката від 23.11.2016 № 1655, була отримана відповідь ПрАТ «ЗАВОД БОМ» за №01/442 від 12.12.2016, де зазначено, що відповідач не може надати уточнюючу довідку, копії розрахунково-платіжних відомостей про нарахування та виплату заробітної плати, копію особової картки та копію форм П1, П3, П4, П5, П6 в зв`язку з тим, що останні не збереглись в архіві підприємства. На запит адвоката №1667 від 20.12.2016 Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області повідомила, що ПрАТ «ЗАВОД БОМ» документи в міський архів не передавав. 20.12.2016 [PERSON] звернувся до комісії Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, із заявою про підтвердження пільгового стажу роботи з 28.10.1985 до 15.07.1992 та з 11.11.1992 до 22.01.2003 на посаді заточника на точінні абразивними кругами сухим способом на заводі БОМ (ПАТ "Завод Будівельно-опоряджувальних машин"). За відповіддю Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області від 28.12.2016 №67/О-9 позивачу відмовлено, оскільки підприємство відповідача було діючим. 09.01.2017 [PERSON] повторно звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області з проханням розглянути його заяву на комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. 06.02.2017 комісія Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області розглянула заяву [PERSON] і прийняла рішення про відмову у підтверджені стажу та призначені пенсії. Оскільки Управлінням Пенсійного фонду України в Василівському районі було відмолено в призначені пенсії в зв`язку з тим, що підприємством ПрАТ "ЗАВОД БОМ" не надано документів про підтвердження стажу роботи [PERSON] за період праці з 28 жовтня 1985 року до 15 липня 1992 року та з 11 листопада 1992 року до 22 січня 2003 року на посаді заточувальника абразивними кругами сухим способом повний робочий день зі шкідливими умовами праці, він звернувся до суду. 05 березня 2018 року Василівським районним судом Запорізької області в цивільній справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «ЗАВОД БОМ», ухвалено рішення, яким встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] у період з 28 жовтня 1985 року до 15 липня 1992 року та з 11 листопада 1992 року до 22 січня 2003 року працював на посаді заточувальника абразивними кругами сухим способом повний робочий день зі шкідливими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах; зобов`язано ПРАТ "ЗАВОД БОМ" надати [PERSON] оформлену належним чином уточнюючу довідку про умови праці на посаді заточувальника абразивними кругами сухим способом у період з 28 жовтня 1985 року до 15 липня 1992 року та з 11 листопада 1992 року до 22 січня 2003 року, у відповідності до вимог п.20 «Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року. Рішення суду набрало чинності 04.04.2018. За виконавчими листами №2/311/222/2018 Василівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області були відкриті виконавчі провадження ВП56739176 про зобов`язання ПрАТ "ЗАВОД БОМ" видати довідку та ВП56740632 про стягнення з ПрАТ "ЗАВОД БОМ" на його користь судових витрат у сумі 7 780 гривень. ПрАТ "ЗАВОД БОМ" ухилився від виконання рішення Василівського районного суду Запорізької області в частині зобов`язання надати [PERSON] оформлену належним чином уточнюючу довідку про умови його роботи. 27.11.2018 за №27765/5 Василівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області направлено до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області повідомлення про кримінальне правопорушення, в зв`язку з ухиленням посадових осіб від виконання рішення суду від 05 березня 2018 року за виконавчим листом №2/311/222/2018. 05.04.2019 [PERSON] направив до начальника слідчого відділу Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області заяву-повідомлення про злочин, за якою повідомляв про кримінальні правопорушення скоєні посадовими особами ПрАТ "ЗАВОД БОМ", а саме, про ухилення від виконання рішення суду, порушення його трудових прав, халатність посадових осіб, яка привела до втрати архіву. 23.04.2019 [PERSON] отримав від Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області відповідь за №3068/82/01-2019 від 16.04.2019 про відмову у внесені інформації до ЄРДР. 06.05.2019 слідчим суддею Василівського районного суду Запорізької області у справі №311/1594/19 задоволено скаргу [PERSON] та зобов`язано відповідальних осіб слідчого відділення Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості за фактами, викладеними у заяві [PERSON] від 05.04.2019 (отриманої 09.04.2019). 25.03.2019 [PERSON] в порядку позасудового вирішення спору звернувся із письмовою заявою до Василівського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з тим, що рішенням Василівського районного суду встановлено факт його роботи на посаді заточувальника абразивними кругами сухим способом повний робочий день зі шкідливими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах з моменту набрання чинності рішення суду, а саме з 04.04.2018. За рішенням Василівського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області від 04.04.2019 №16/0-5 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах без уточнюючої довідки ПРАТ "ЗАВОД БОМ". Після цього, [PERSON] звернувся до Запорізького адміністративного окружного суду з позовом до Василівського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області. За рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2019 суд визнав протиправною відмову Василівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, оформлену листом від 04.04.2019 №16/0-5, у призначенні [PERSON] пільгової пенсії за віком, у відповідності ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати [PERSON] період його роботи з 28 жовтня 1985 року до 15 липня 1992 року та з 11 листопада 1992 року до 22 січня 2003 року на Приватному акціонерному товаристві «Завод будівельно-опоряджувальних машин»» до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, та повторно розглянути заяву [PERSON] від 25.03.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду. Рішення суду набрало чинності з 06.02.2020. За рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №084150001814 від 17.04.2020 [PERSON] була призначена пенсії за віком на пільгових умовах з 25.03.2019 у розмірі 2 000 гривень. Позивач вказує, що з вини ПРАТ "ЗАВОД БОМ" він не зміг своєчасно оформити пенсію з моменту його звернення до Пенсійного фонду 01.11.2016, яку йому призначили тільки з 25.03.2019. Записами в трудовій книжці [PERSON] за період з 28.10.1985 до 15.07.1992 та з 11.11.1992 до 22.01.2003 підтверджена робота в якості заточника (шліфувальника) абразивними кругами сухим способом, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Розділу «VII. Производство метизов часть 1, и Разделу 24. «Производство твердых и тугоплавких сплавов» списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за №1173, та за Розділом VI. ВИРОБНИЦТВО МЕТИЗІВ частина 1. «Виробництво дроту та каліброваного металу списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 №461. [PERSON] мав в 2016 році загальний стаж роботи 33 роки і продовжував працювати, в тому числі пільговий стаж роботи за списком №2 - 16 років 11 місяців 1 днів. При вирішені питання про призначення йому пенсії, для підтвердження умов праці, результатів проведеної атестації йому необхідна була довідка про умови праці, яку повинні були надати на підприємстві, де він працював, ПРАТ "ЗАВОД БОМ", однак йому було відмовлено у видачі вказаної довідки. За відповіддю ГУ Державної служби України з питань праці у Запорізькій області від 15.03.2017 за №08/03.3-06/1680 вказано, що на «Заводі БОМ» архівні документи були пошкоджені в результаті затоплення в 2016 році, про що був складений акт від 05.01.2016. За відповіддю ПРАТ "ЗАВОД БОМ" від 08.01.2019 за №01/004 повідомлялось, що вони не можуть виконати рішення Василівського районного суду Запорізької області оскільки після проведення скорочення штатів в 2014 році, в результаті затоплення, архів підприємства був пошкоджений. Позивач наголошує, що наведені факти підтверджують, що відповідачем неналежно виконувались обов`язки зі зберігання архіву підприємства, тому саме з вини відповідача він не зміг своєчасно, в передбаченому законом порідку, оформити пільгову пенсію за віком. Після набрання чинності відповідного рішення Василівського районного суду Запорізької області, ПрАТ "ЗАВОД БОМ", умисно ухилилося від його виконання, що підтверджується їх відповіддю від 08.01.2019 за №01/004, повідомленнями Василівського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області від 12.10.2018 за №23033/5 та від 27.11.2018 за №27765/5, про неможливість виконати рішення суду, так як виконавців служба охорони підприємства не допустила на територію, ухвалою суду про зобов`язання відділу поліції внести до Державного реєстру досудового розслідування інформацію про кримінальне правопорушення за фактом ухилення посадових осіб ПрАТ "ЗАВОД БОМ" від виконання рішення суду за ч.2 ст. 382 КК України. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2019 встановлено, що [PERSON] , після досягнення 55 років, 01.11.2016 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області про призначення пенсії. Потім він протягом 2016-2019 років намагався спочатку в позасудовому порядку отримати у ПрАТ "ЗАВОД БОМ" довідку про уточнюючі умови праці, після прийняття рішення суду намагався примусити ПрАТ "ЗАВОД БОМ" виконати рішення суду, але останній ухилився від виконання рішення суду, довідку не надав. Крім того, рішеннями судів встановлено, що [PERSON] має право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з моменту досягнення 55 років, тобто з 03.09.2016 року, але він не міг своєчасно оформити пенсію, так як відповідач ПрАТ «ЗАВОД БОМ» не надав йому відповідної уточнюючої довідки про умови праці. На думку [PERSON] , висновки судів мають преюдиційне значення для дійсної справи, згідно вимог ч.5 ст. 82 ЦПК України, не підлягають переоцінці і не доказуються. Внаслідок несвоєчасного оформлення пенсії з вини відповідача, ПрАТ "ЗАВОД БОМ" з 01.11.2016 до 25.03.2019 [PERSON] недотримував щомісячно пенсію у розмірі по 2 000 гривень. Середньоденний розмір пенсії становить: 2000/30= 66,66 гривень. Кількість календарних днів з 01.11.2016 до 25.03.2019 становить: 874 днів х 66,66 гривень = 58 266,66 гривень, яка й становить загальну сума недоотриманої пенсії. Позивач вказав, що внаслідок дій відповідача внаслідок неналежного зберігання архівних документів на підприємстві відповідача та ухилення підприємства від виконання рішення суду щодо надання відповідної уточнюючої довідки, що призвело до тривалого затримання з оформлення позивачем пенсії за віком на пільгових умовах, він втратив нормальні життєві зв`язки та докладав додаткових зусиль для організації свого життя, які пов`язані з переживанням від несправедливого позбавлення його конституційних прав на пенсійне забезпечення. Він вимушений був вживати додаткових зусиль для забезпечення себе по старості, переніс переживання через неможливість забезпечити себе достатнім рівнем проживання. При цьому, позивач вказує, що при оцінці завданої йому моральної шкоди необхідно врахувати тривалість душевних страждань, які розпочалися з вересня 2016 року і тривали до квітня 2020 року, ступінь вини відповідача, його недобросовісну поведінка, зловживання правами при ухиленні ним від виконання рішення суду, ігнорування вимог позивача та державного виконавця. З огляду на викладене, розмір завданої йому моральної шкоди [PERSON] оцінює в 50 000,00 гривень. На підставі вказаного вище, позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 58 266,66 гривень; моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень; судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1% від ціни позову - 1 082,67 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 гривень (а.с. 1-5). В судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позовні вимоги за підставами, викладеними в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з нижченаведених підстав. На думку представника позивача, спливли тримісячні строки позовної давності для вимог про стягнення моральної шкоди. Вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження вказаних вище обставин (а.с. 97-98, , 99-101). В письмових поясненнях представником відповідача додатково наголошено, що період невиконання судового рішення, з 04 квітня 2018 року до 25 березня 2019 року, посадовими особами Пенсійного фонду, не свідчить про наявність вини відповідача у завданні шкоди позивачу. Крім того, Василівським районним судом Запорізької області розгляд справи за позовом [PERSON] тривав протягом невиправдано тривалого часу (з 15 березня 2017 року до 05 березня 2018 року), за відсутності перешкод з боку відповідача. Звертаючись до Василівського районного суду Запорізької області з вимогами про встановлення факту, що має юридичне значення та зобов`язання відповідача видати уточнюючу довідку, позивач обрав помилковий спосіб захисту своїх прав та інтересів, оскільки існує законодавчо визначений позасудовий порядок встановлення відповідних фактів. Василівським районним судом Запорізької області допущено порушення вимог закону під час розгляду вищевказаного позову [PERSON] , пов`язаних з підсудністю розгляду справи, що призвело, на думку представника відповідача, до винесення судом рішення поза межами його повноважень та покладення на відповідача обов`язків, не передбачених діючим законодавством (а.с. 106-111). Рух справи та прийняті процесуальні рішення. 18 червня 2020 року позовна заява надійшла до суду (а.с. 1-5). 23 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 29 липня 2020 року (а.с. 55). 28 липня 2020 року судом отримано заяву представника відповідача про продовження підготовчого судового засідання (а.с. 58). 22 вересня 2020 року судом отримано заяву представника відповідача про вступ у справу та про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 63, 65). 26 жовтня 2020 року отримано заяву представника відповідача про відкладення підготовчого судового засідання (а.с. 81). 26 листопада 2020 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 91). Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що після досягнення 55 років, в 2016 році, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області для призначення йому пільгової пенсії за віком, оскільки він мав загальний стаж роботи 33 роки, в тому числі пільговий стаж роботи за списком №2 - 16 років 11 місяців 1 день (а.с. 13). На заяву [PERSON] від 01.11.2016 про призначення пільгової пенсії за віком, Управління Пенсійного фонду України надало відповідь від 15.11.2016 за №57/0-9 про відмову у призначені пенсії та надало йому строк для надання уточнюючої довідки про умови роботи на «Заводі БОМ», в якості заточувальника абразивними кругами сухим способом (а.с. 14). За розрахунком стажу роботи Управлінням Пенсійного фонду України не включено до спеціального стажу роботи за списком №2 період праці [PERSON] з 28 жовтня 1985 року до 15 липня 1992 року та з 11 листопада 1992 року до 22 січня 2003 року на посаді заточувальника абразивними кругами сухим способом, оскільки не була надана уточнююча довідка про умови праці та результати атестації робочих місць (а.с. 15). За запитом адвоката, позивачем з ПрАТ «ЗАВОД БОМ» отримана відповідь за №01/442 від 12.12.2016, де зазначено, що відповідач не може надати уточнюючу довідку, копії розрахунково-платіжних відомостей про нарахування та виплату заробітної плати, копію особової картки та копію форм П1, П3, П4, П5, П6 в зв`язку з відсутністю останніх в архіві підприємства (а.с. 16). На запит адвоката 26.12.2016 Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області повідомила, що ПрАТ «ЗАВОД БОМ» документи, зокрема, накази з особового складу, відомості про нарахування заробітної плати та інші, на зберігання в трудовий архів ліквідованих підприємств у м. Дніпрорудне, не передавав (а.с. 17). 20.12.2016 [PERSON] звернувся до комісії Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, із заявою про підтвердження пільгового стажу роботи з 28.10.1985 до 15.07.1992 та з 11.11.1992 до 22.01.2003 на посаді заточника на точінні абразивними кругами сухим способом на заводі БОМ (ПАТ "Завод Будівельно-опоряджувальних машин") (а.с. 18). За відповіддю Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області від 28.12.2016 №67/О-9 позивачу відмовлено, оскільки підприємство відповідача було діючим (а.с. 19). 09.01.2017 [PERSON] повторно звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області з проханням розглянути його заяву на комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. 06.02.2017 комісія Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області розглянула заяву [PERSON] і прийняла рішення про відмову у підтверджені стажу та призначені пенсії (а.с. 20). Оскільки Управлінням Пенсійного фонду України в Василівському районі було відмовлено в призначені пенсії в зв`язку з тим, що підприємством ПрАТ "ЗАВОД БОМ" не надано документів про підтвердження стажу роботи [PERSON] за період праці з 28 жовтня 1985 року до 15 липня 1992 року та з 11 листопада 1992 року до 22 січня 2003 року на посаді заточувальника абразивними кругами сухим способом повний робочий день зі шкідливими умовами праці, позивача звернувся до суду. 05 березня 2018 року Василівським районним судом Запорізької області в цивільній справі №311/734/17 (провадження №2/311/222/2018) за позовом [PERSON] до ПрАТ «ЗАВОД БОМ», ухвалено рішення, яким встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] у період з 28 жовтня 1985 року до 15 липня 1992 року та з 11 листопада 1992 року до 22 січня 2003 року працював на посаді заточувальника абразивними кругами сухим способом повний робочий день зі шкідливими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах; зобов`язано ПРАТ "ЗАВОД БОМ" надати [PERSON] оформлену належним чином уточнюючу довідку про умови праці на посаді заточувальника абразивними кругами сухим способом у період з 28 жовтня 1985 року до 15 липня 1992 року та з 11 листопада 1992 року до 22 січня 2003 року, у відповідності до вимог п.20 «Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року. Рішення суду набрало чинності 04.04.2018 (а.с. 24-27). За виконавчими листами №2/311/222/2018 Василівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області були відкриті виконавчі провадження ВП56739176 про зобов`язання ПрАТ "ЗАВОД БОМ" видати довідку та ВП56740632 про стягнення з ПрАТ "ЗАВОД БОМ" на користь позивача судових витрат у сумі 7 780 гривень. ПрАТ "ЗАВОД БОМ" ухилився від виконання рішення Василівського районного суду Запорізької області в частині зобов`язання надати [PERSON] оформлену належним чином уточнюючу довідку про умови його роботи (а.с. 28, 29, 35). 27.11.2018 за №27765/5 Василівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області направлено до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області повідомлення про кримінальне правопорушення, в зв`язку з ухиленням посадових осіб від виконання рішення суду від 05 березня 2018 року за виконавчим листом №2/311/222/2018 (а.с. 30). 05.04.2019 [PERSON] направив до начальника слідчого відділу Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області заяву-повідомлення про злочин, за якою повідомляв про кримінальні правопорушення скоєні посадовими особами ПрАТ "ЗАВОД БОМ", а саме, про ухилення від виконання рішення суду, порушення його трудових прав, халатність посадових осіб, яка привела до втрати архіву. 16.04.2019 [PERSON] повідомлено Дніпрорудненським ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області про відмову у внесені інформації до ЄРДР (а.с. 31). 06.05.2019 слідчим суддею Василівського районного суду Запорізької області у справі №311/1594/19 задоволено скаргу [PERSON] та зобов`язано відповідальних осіб слідчого відділення Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості за фактами, викладеними у заяві [PERSON] від 05.04.2019 (отриманої 09.04.2019) (а.с. 32-33). 25.03.2019 [PERSON] , в порядку позасудового вирішення спору, звернувся із письмовою заявою до Василівського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з тим, що рішенням Василівського районного суду встановлено факт його роботи на посаді заточувальника абразивними кругами сухим способом повний робочий день зі шкідливими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах з моменту набрання чинності рішення суду, а саме з 04.04.2018 (а.с. 37). За рішенням Василівського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області від 04.04.2019 №16/0-5 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах без уточнюючої довідки ПРАТ "ЗАВОД БОМ" (а.с. 38). Після цього, [PERSON] звернувся до Запорізького адміністративного окружного суду з позовом до Василівського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області. За рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2019 у справі 280/2810/19 суд визнав протиправною відмову Василівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, оформлену листом від 04.04.2019 №16/0-5, у призначенні [PERSON] пільгової пенсії за віком, у відповідності ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати [PERSON] період його роботи з 28 жовтня 1985 року до 15 липня 1992 року та з 11 листопада 1992 року до 22 січня 2003 року на Приватному акціонерному товаристві «Завод будівельно-опоряджувальних машин»» до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, та повторно розглянути заяву [PERSON] від 25.03.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду. Рішення суду набрало чинності з 06.02.2020, після залишення його без змін третім апеляційним адміністративним судом (а.с. 39-44, 45-47). За рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №084150001814 від 17.04.2020 [PERSON] була призначена пенсії за віком на пільгових умовах з 25.03.2019 (а.с. 48-49). Згідно з ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: а) особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України. Відповідно до п.б ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За пунктом 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 «Про Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, за формою передбаченою в додатку 5. Суд зазначає, що при вирішені питання про призначення пенсії позивачу, для підтвердження умов його праці, результатів проведеної атестації, йому необхідна була довідка про умови праці, яку повинне було надати підприємство відповідач, ПРАТ "ЗАВОД БОМ", але [PERSON] відповідачем відмовлено у видачі вказаної довідки. У відповідності до «Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 22 червня 2015 р. за № 736/27181 документи зберігаються в архіві підприємства, а саме розрахунково-платіжні відомості на видачу заробітної плати (особисті рахунки) на протязі 75 років. Законом України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» передбачено, що працівники архівних установ, користувачі архівними документами, в тому числі документами Національного архівного фонду, інші особи, винні у недбалому зберіганні, псуванні, незаконному знищенні, підробленні, приховуванні, розкраданні, незаконному вивезенні за межі України або незаконній передачі іншій особі архівних документів, а також у порушенні порядку щодо доступу до зазначених документів та інших порушеннях законодавства про Національний архівний фонд та архівні установи, несуть відповідальність згідно з законом. За відповіддю ГУ Державної служби України з питань праці у Запорізькій області від 15.03.2017 за №08/03.3-06/1680 вказано, що на «Заводі БОМ» архівні документи були пошкоджені в результаті затоплення в 2016 році, про що був складений акт від 05.01.2016 (а.с. 34). За відповіддю ПРАТ "ЗАВОД БОМ" від 08.01.2019 за №01/004 відповідач повідомив про неможливість виконання рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05 березня 2018 року, через затоплення архіву підприємства (а.с. 35). На думку суду, наведені обставини підтверджують, що відповідачем, ПрАТ "ЗАВОД БОМ", неналежно виконувались обов`язки зі зберігання архівних документів підприємства, а тому, саме з вини відповідача, позивач [PERSON] не зміг своєчасно в передбаченому законом оформити пільгову пенсію за віком. Суд наголошує, що після набрання чинності рішенням суду, ПрАТ "ЗАВОД БОМ", умисно ухилилося від його виконання, що додатково підтверджується відповіддю відповідача від 08.01.2019 за №01/004, повідомленнями Василівського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області від 12.10.2018 року за №23033/5 (а.с. 29) та від 27.11.2018 року за №27765/5, про неможливість виконання рішення суду, оскільки виконавців служба охорони підприємства не допустила на територію (а.с. 30), ухвалою суду про зобов`язання відділу поліції внести до ЄРДР інформацію про кримінальне правопорушення за фактом ухилення посадових осіб ПрАТ "ЗАВОД БОМ" від виконання рішення суду (а.с. 32-33). Згідно досліджених вище рішень судів встановлено, що [PERSON] має право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з моменту досягнення 55 років, тобто з 03.09.2016, але він не зміг своєчасно оформити пенсію, оскільки відповідач, ПрАТ «ЗАВОД БОМ», не надав йому відповідної уточнюючої довідки про умови праці, що додатково підтверджує протиправні дії відповідача. Згідно зі ст. 101 Закону України « Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Положеннями ст.ст.1166, 1167 ЦК України передбачено, що майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 19.06.2019 року, у справі №638/16516/17-ц, вказано, що підприємства, органи державної влади несуть матеріальну відповідальність перед своїми працівниками за шкоду спричинену по їх вині якщо внаслідок їх дій відбулося несвоєчасне оформлення пенсій. При цьому вказано, що рішення судів, які мають відношення до пенсійного забезпечення таких осіб є преюдиційними для цієї справи. Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 06.11.2019 року, у справі №712/1029/17ц, при визначені шкоди за статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що кошти, які просить стягувати позивач з відповідача щомісячно до досягнення ним пенсійного віку у вигляді розрахованої органом Пенсійного фонду України пенсії, яка б виплачувалась позивачу у випадку підтвердження пільгового стажу, є шкодою в розумінні статті 1166 ЦК України, а тому може бути стягнена за цією позовною вимогою. Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 11.12.2019 року, по справі 352/2831/14-ц, наявність підстав для відшкодування шкоди, пов`язані з недоотриманням пенсії, залежить від самого факту призначення пенсії, тому, обставини, встановлені іншими рішеннями суду стосовно пенсійного забезпечення цієї особи, мають преюдиційне значення для вирішення питання про наявність підстав для відшкодування майнової шкоди, оскільки завдання такої шкоди фактично стосується збитків у вигляді упущеної вигоди, пов`язаних з недоотриманням пенсії (стаття 22 ЦК України). Суд зазначає, що на підтвердження вини відповідача у неотриманні позивачем пенсійного забезпечення з моменту першого звернення до органів Пенсійного фонду України, а саме, 01.11.2016, [PERSON] надано належні та допустимі докази, які в своєму взаємозв`язку, беззаперечно підтверджують наявність вини відповідача. В спростовування доводів позивача на підтвердження вказаних обставин, відповідачем не надано суду жодного доказу. З огляду на викладене, суд вважає, що завдана позивачу матеріальна шкода у вигляді пенсії, яка була недоотримана [PERSON] , в зв`язку з діями відповідача, за період з 01.11.2016 до 25.03.219, підлягає стягненню з відповідача. Одночасно з цим, при розрахунку розміру шкоди, суд виходить з наступних міркувань. Згідно наданих позивачем документів, рішенням органу Пенсійного фонду від 17.04.2019, йому призначено пенсію за Списком № 2, з 25.03.2019 (а.с. 49). При цьому визначено, що розмір пенсійних виплат становить: з 25.03.2019 до 30.06.2019 - 1 656 грн. 02 коп.; з 01.07.2019 - 2 000 грн. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що розмір пенсії, який призначено позивачу на момент прийняття відповідного рішення органом Пенсійного фонду України, становив 1 656 грн. 02 коп., заявлення позивачем вимоги про стягнення шкоди за період з листопада до 25 березня 2019 року, а також відсутність заперечень відповідача в частині як підстав так і розміру завданої матеріальної шкоди, щомісячності пенсійних виплат, суд вважає необхідним розмір шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, розрахувати наступним чином: -1 656 грн. 02 коп. х 28 (кількість місяців порушення прав позивача з листопада 2016 року до березня 2019 року) = 46 368 грн. 56 коп.; -1 656 грн. 02 коп./31 (кількість днів у березні місяці) х 25 (кількість днів порушення прав позивача у березні 2019 року) = 1 335 грн. 50 коп. Отже, загальний розмір завданої матеріальної шкоди становить 47 704 грн. 06 коп. (46 368 грн. 56 коп. + 1 335 грн. 50 коп.) При вирішенні питання щодо завданої позивачу моральної шкоди суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд зазначає, що внаслідок дій відповідача щодо неналежного зберігання архівних документів на підприємстві відповідача та ухилення підприємства від виконання рішення суду щодо надання відповідної уточнюючої довідки, що призвело до тривалого затримання з оформлення позивачем пенсії за віком на пільгових умовах, [PERSON] втратив нормальні життєві зв`язки та докладав додаткових зусиль для організації свого життя, які пов`язані з переживанням від позбавлення його конституційних прав на пенсійне забезпечення. Він вимушений був вживати додаткових зусиль для забезпечення себе по старості, переніс переживання через неможливість забезпечити себе достатнім рівнем проживання. При вирішенні вказаного питання суд враховує тривалість душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, його недобросовісну поведінку, зловживання правами при ухиленні від виконання рішення суду, ігнорування вимог позивача та державного виконавця та виходить із характеру та обсягу страждань, які поніс позивач внаслідок дій відповідача. В зв`язку з цим, виходячи з глибини, тривалості та обсягу душевних страждань позивача, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає необхідним позовні вимоги в цій частині задовольнити частково та стягнути на користь [PERSON] з відповідача 10 000 грн. в якості відшкодування за завдану моральну шкоду. Суд критично відноситься до заперечень відповідача з огляду на наступне. Зокрема, посилання представника відповідача на необхідність застосування судом положень про позовну давність до вимог про стягнення моральної шкоди, є неспроможними, оскільки вказаний спір не є трудовим. Крім того, неспроможними є посилання представника відповідача в частині неможливості врахування попереднього рішення Василівського районного суду від 05.03.2018, яке досліджувалося під час розгляду дійсної справи, як преюдиційного, оскільки, предметом спору в справі є оцінка заподіяння матеріальної та моральної шкоди позивачу внаслідок дій відповідача, а не законність рішення суду. З аналогічних підстав є неспроможними посилання відповідача щодо оцінки ним дій суду та прийнятого рішення. Додатково суд зазначає, що вказане рішення суду є належним та додатковим доказом на підтвердження встановлених судом обставин. Посилання представника відповідача на те, що період невиконання судового рішення, з 04 квітня 2018 року до 25 березня 2019 року, посадовими особами Пенсійного фонду, не свідчить про наявність вини відповідача, є необґрунтованими та не відповідають обставинам встановленим у справі, оскільки судом встановлено вину відповідача у завданні позивачу матеріальної та моральної шкоди, а всі дії як позивача так і відповідних посадових осіб, на думку суду, пов`язані безпосередньо з реалізацію [PERSON] своїх прав, спрямованих на захист законних інтересів. Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1); інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2). Відповідно до ст.. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2) ; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3); розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4) ; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5); обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6). Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: - 108 266 грн. 66 коп. - розмір заявлених позовних вимог; - 57 704 грн. 06 коп. - розмір задоволених позовних вимог; - 57 704 грн. 06 коп./ 108 266 грн. 66 коп. х 100 = 53,3 % - відсоток задоволених позовних вимог; 1 082 грн. 68 коп. (сплачена сума судового збору) х 53,3 % = 577 грн. 07 коп. - розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено 15 000 грн. адвокату Коваленку В.В. за надання професійної правничої допомоги, що підтверджено ордером адвоката Коваленка В.В. на надання правової допомоги від 08 червня 2020 року, угодою № 1094 від 28 квітня 2020 року та додатковою угодою від 28 квітня 2020 року про надання правничої допомоги між адвокатом Коваленком В.В. та позивачем, актом виконаних робіт від 08 червня 2020 року, згідно якого адвокатом Коваленко В.В. надано правничу допомогу позивачу на суму 17 025 грн. 00 коп. та отримано від позивача 15 000 грн. за виконану роботу (а.с. 74,52, 52 зв.,53). Враховуючи, що позов задоволено частково, суд з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, співмірності та розумності, вважає обґрунтованим розмір витрат, понесених позивачем на надання професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 5 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] .

Outcome: partial