Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0422 га, що розташована по [ADDRESS], для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0882 га, що розташована по [ADDRESS], призначенням якої є ведення особистого селянського господарства, яка належала її батьку [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що прийняла спадщину після смерті батька, в тому числі і зазначені земельні ділянки, але не може отримати свідоцтво на право на спадщину на них, так як батько придбав ці земельні ділянки за договором купівлі-продажу, але за життя не провів їх державної реєстрації в установленому порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та пояснила. що вона є матір'ю позивача та дружиною спадкодавця, але від своє частки у спадщині відмовляється та бажає щоб зазначені земельні ділянки належали її дочці, позивачу по справі. Згідно з ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, у випадку, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, а також визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] селищі Недригайлів Сумської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER], виданого Недригайлівським РВ УМВС України в Сумській області 29 грудня 1998 року (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 2 вересня 1969 року, її батьками зазначені: в графі "батько" - [PERSON], в графі "мати" -[PERSON], а вона зазначена, як [PERSON] (а.с.18). 23 вересня 1989 року позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.17). [INFO] батько позивачки [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 22). Позивач вчасно звернулася до приватного нотаріуса Торчицької В.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, про що свідчить копія її заяви (а.с.31), яка міститься в матеріалах спадкової справи № 35\\2012, копія якої долучена до матеріалів цивільної справи (а.с. 30-46). Інший спадкомець першої черги за законом, дружина померлого та мати позивача, [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка та відмовилась від подружньої частки у спільному майні, про що подала заяву до нотаріуса (а.с.32). При оформленні спадщини виявилося, що померлий [PERSON] за життя придбав у [PERSON] дві земельні ділянки, а саме земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0422 га, що розташована по [ADDRESS], для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0882 га , що розташована по [ADDRESS] призначенням якої є ведення особистого селянського господарства, про що свідчить договір купівлі-продажу земельних ділянок, копія якого є на а.с.19-20. Але спадкодавець за життя не провів в установленому порядку реєстрацію придбаних земельних ділянок на своє ім'я, тому відповідно до витягів з Державного земельного кадастру (а.с. 11-14) зазначені земельні ділянки залишаються зареєстрованими за попереднім власником. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого відділом Держземагенства в Недригайлівському районі Сумської області №706 від 02.04.2015 року (а.с.16), нормативна грошова оцінка земельних ділянок для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд , ведення особистого селянського господарства становить 30604,30 грн. З листа приватного нотаріуса Торчицької В.М. від 16.04.2015 р. № 253\\02-14 (а.с. 46) встановлено, що [PERSON] роз'яснено про неможливість видачі їй свідоцтва на право власності на спірні ділянки, оскільки відсутні відмітки про реєстрацію права власності за [PERSON] на Державних актах про право власності на землю [NUMBER] та [NUMBER]. Статтями 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом чи за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статтей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Беручи до уваги, що позивачка прийняла спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON], так як вчасно подала заяву до нотаріуса про її прийняття, до неї перейшло право на земельні ділянки за адресою [ADDRESS]. Разом з тим, оскільки ці земельні ділянки в установленому порядку не були зареєстровані на імя її покійного батька після вчинення договору купівлі-продажу, а здійснити реєстрацію їх на даний час неможливо в зв'язку зі смертю [PERSON], позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на них. Таким чином, позов [PERSON] про визнання за нею права власності на спірні земельні ділянки підлягає задоволенню, так як рішення суду буде правовстановлюючим документом, для належного оформлення нею права власності на ці земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved