Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулася до суду із позовом про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу І.М.Бондар від 03.09.2018 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказано, що у 02.03.2020 року позивач [PERSON] отримала постанову начальника Семенівського районного відділу Державної виконавчої служби Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) С.Б.Чекальського, ВП 61254477 від 20.02.2020 про стягнення виконавчого збору за виконавчим написом № 1235 від 03.09.2018 про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (сімнадцять), що належить на праві власності [PERSON] , яка є майновим поручителем [PERSON] , за його кредитними зобов`язаннями за кредитним договором № PLRSGA0000000013, укладеним між ним та ЗАТ КБ "Приватбанк" 11.07.2008 року на загальну суму 66697,73 грн. З цієї постанови позивач дізналася, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу І.М.Бондар вчинено виконавчий напис № 1235 про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 66697,73 грн. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Так, виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Позивач [PERSON] 11.07.2008 та АТ КБ "ПриватБанк" уклали договір поруки № PLRSGA0000000013. У відповідності до вказаного договору позивач взяла на себе зобов`язання перед вказаним банком відповідати по борговим зобов`язанням [PERSON] за кредитним договором №PLRSGA0000000013 від 11.07.2008, згідно якому кредитор, АТ КБ "ПриватБанк" надав боржнику, [PERSON] кредит у розмірі 29105,00 грн. на споживчі цілі. Даний кредит був оформлений під заставу житла позивача , а саме будинку за адресою: [ADDRESS] вказаного договору передбачив щомісячний платіж у сумі 600,62 грн., але у січні 2012 банком було проведено реструктуризацію боргу та укладено додаткову угоду із боржником [PERSON] та змінено щомісячний платіж у сумі 950,86 грн., про що позивача не було повідомлено та не укладено ніякої угоди. У червні 2016 ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення на свою користь солідарно існуючу заборгованість у сумі 31118,41 грн за вищевказаним кредитним договором. Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 21.09.2016 відмовлено ПАТ КБ "ПриватБанк" у позові до поручителя [PERSON] через припинення відповідної поруки. Згідно ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тому зазначені обставини обумовили припинення поруки [PERSON] щодо зобов`язань [PERSON] перед ПАТ КБ "ПриватБанк". Позивач не укладала з відповідачем договір який би посвідчувався нотаріусом. Борг позивача не є безспірним, оскільки є рішення суду про відмову у задоволенні позову стосовно стягнення заборгованості. Нотаріус не перевіряв оригінали документів, які отримав від банку, у т.ч. первинні облікові документи. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримала. Наголосила, що договір не вчинявся у нотаріальній формі, її порука припинена, іпотечний договір визначав менший обсяг відповідальності поручителя, аніж змінений згодом кредитним договір. Відповідач представника у судове засідання не направив, про судове засідання повідомлений належним чином, відзив не надав, про причини неявки свого представника суд не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу І.М.Бондар у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, рішення ухвалити згідно законодавства (а.с. 36). Поясненням від 15.07.2020 І.М. Бондар вказала, що позивач документально не підтвердила меншу суму свого боргу, а кредитор не інформував нотаріуса про меншу заборгованість та про існування судових рішень між сторонами щодо стягнення ч не стягнення боргу з позивача. Третя особа Начальник Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) С.Б.Чекальський правом участі у судовому засіданні не скористався, позиції щодо позову судові не повідомив, про судові засідання повідомлявся належним чином. Позивач просила здійснити заочний розгляд справи, розглянути надалі справу за її відсутності. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223, ст. 279 ЦПК України, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та їх представників. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис № 1235 від 03.09.2018 про звернення стягнення на нерухоме майно-житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (сімнадцять), що належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків2565211247, місце проживання: [ADDRESS] , дата народження - [INFO] , місце народження - с. Вереміївка, Семенівський р-н, Полтавська обл., місце роботи - фізична особа - підприємець, яка є майновим поручителем [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [NUMBER] , адреса реєстрації: Полтавська обл., Семенівський р-н., с. Вереміївка, адреса проживання 1: [ADDRESS] , адреса проживання: 2: [ADDRESS] , дата народження - [INFO] , місце народження - с. Вереміївка, Семенівський р-н, Полтавська обл., місце роботи - фізична особа - підприємець, за його кредитними зобов`язаннями за кредитним договором №PLRSGA0000000013, укладеним між ним та ЗАТ КБ "ПриватБанк" 11.07.2018 року. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №№PLRSGA0000000013, посвідченого 11.07.2008 року приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Литвин М.І за реєстровим № 1994, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" 9, код платника податків за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України - 14360570, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, к/р № [NUMBER] у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк". За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в АТ КБ "ПриватБанк" , МФО 305299, у розмірі: заборгованість за кредитом - 22277,80 грн., заборгованість за відсотками - 8517,10 грн., комісія - 1722,64 грн., пеня - 27670,77 грн., штраф - 3009,42 грн. (а.с. 37). 20.02.2020 начальником відділу Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чекальським Сергієм Броніславовичем винесено постанову про стягнення виконавчого збору за виконавчим написом № 1235 від 03.09.2018 про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (сімнадцять), що належить на праві власності [PERSON] , яка є майновим поручителем [PERSON] , за його кредитними зобов`язаннями за кредитним договором № PLRSGA0000000013, укладеним між ним та ЗАТ КБ "Приватбанк" 11.07.2008 року на загальну суму 66697,73 грн. (а.с. 11). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Кредитний договір №№PLRSGA0000000013 від 11.07.2008 укладено у простій письмовій формі, його не посвідчено у нотаріальному порядку, отже нотаріусом не дотримано зазначених вимог щодо права вчинити виконавчий напис на нотаріально посвідченій угоді. Позивач не підписувала додаткову угоду, її не було про неї повідомлено. Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 21.09.2016 відмовлено ПАТ КБ "ПриватБанк" у позові до поручителя [PERSON] через припинення відповідної поруки. Згідно ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тому зазначені обставини обумовили припинення поруки [PERSON] щодо зобов`язань [PERSON] перед ПАТ КБ "ПриватБанк". Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 21.09.2016 № 547/556/16-ц встановлено збільшення відповідальності поручителя [PERSON] за кредитним договором, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України обумовило припинення 15.11.2011 поруки [PERSON] за кредитним договором (а.с. 8-10). Надані нотаріусом документи не вказують на поінформування його стягувачем про зазначене рішення суду. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно практики ЄСПЛ рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи. Наприклад, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29). Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що спірний виконавчий напис нотаріуса не відповідає закону, а, відтак, суд визнає його таким, що не підлягає виконанню і задовольняє позов повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 840,80 грн судового збору (а.с. 63-64). На підставі викладеного,

Outcome: approved