Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

І виклад позиції заявника та заінтересованої особи. 1. 10 травня 2018 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява [PERSON], за участю заінтересованої особи: Миколаївської обєднаної територіальної громади про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 18 березня 2017 року померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщина, де їй пояснили, що в її свідоцтві про народження прізвище матері записано «Бондарева», а в паспорті матері і свідоцтві про смерть вказано «Бондарєва», тому вона не має можливості документально підтвердити, що померла є її матірю. Просить встановити факт того, що вона [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], є рідною донькою [PERSON], яка померла 18 березня 2017 року. 2. Представник заінтересованої особи надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. В судове засідання заявник [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявилася, надала заяву в якій просили розглядати справу у її відсутність. (а.с.19). 4. Представник заінтересованої особи: Миколаївської обєднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. (а.с.16-17) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин. 6. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 371604, виданого повторно 08.12.2010 року, [PERSON], народилась 03.11.1956 року, батьками вказані [PERSON], [PERSON] (а.с.6). 7. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 226245 від 07 жовтня 2010 року, яке видано повторно, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Щербак». (а.с.7). 8. Як вбачається з копії паспорта серії ВВ № 329681, виданого 16 березня 1998 року, Словянським РВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON], прізвище останньої зазначено як «Бондарєва» (а.с.8-9). 9. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-НО № 977378 від 21.03.2017 року, [PERSON] померла 18 березня 2017 року в с. Никонорівка Словянського району Донецької області (а.с.10). V.Оцінка суду. 10. Вирішуючи питання про встановлення факту того, що [PERSON] є матірю [PERSON], суд виходить з наступного. 11. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. 12. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. 13. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини після смерті дядька, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приписами п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). 14. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. 15. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. 16. В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. 17. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). 18. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. 19. При вирішенні даного цивільно - правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. 20. Отже, в своїй сукупності проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення,з урахуванням принципу юридичної визначеності суд, вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved