Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій Органом опіки та піклування Маріупольської міської ради заявлено вимоги: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь державного або комунального закладу здоров`я, навчального або іншого закладу, куди буде влаштовано дитину, чи на користь іншої особи, якій буде передано дитину під опіку, аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; - передати малолітнього [PERSON] органу опіки та піклування Покровської міської ради для подальшого влаштування та соціального захисту дитини. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Відповідач, [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . 30.04.2020 року до управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради надійшло повідомлення з Центрального районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про те, що у зв`язку з закриттям школи-інтернату № 21 м. Маріуполя на карантин,учень [PERSON] повернувся додому. Мати хлопця [PERSON] не працює, вживає алкогольні напої, застосовує до сина фізичні покарання. В квартирі, де мешкає дитина не дотримуються санітарно-гігієнічних норми. 06.05.2020 року спеціалістами управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради зафіксовані незадовільні умови проживання [PERSON] . З`ясовано, що мати хлопця зловживає спиртними напоями. З нею проведена профілактична бесіда що до покращення житлових умов, недопущення вживання алкогольних напоїв, роз`яснена відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків. 03.06.2020 року спеціалістами управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради здійснено повторний візит до родини [PERSON] . Під час візиту складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, яку кваліфіковано, як "небезпечно", що передбачає необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї. Дитина проживає в незадовільних житлово-побутових умовах: відключено водопостачання, перекрито каналізацію за борги, в деяких кімнатах відсутнє електропостачання, антисанітарні умови,затхлий запах. Дитина спить на ліжку разом з хворою матір`ю, яка через хворобу справляє природні потреби в ліжко. Постільна білизна брудна, в природних випорожненнях матері. В квартирі зовсім немає їжі. Зі слів [PERSON] 30 та 31 травня він зовсім нічого не їв.03.06.2020 року [PERSON] дала згоду на тимчасове влаштування сина до дитячої установи оскільки вона перебуває у складних життєвих обставинах. 03.06.2020 року [PERSON] за направленням управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради влаштовано до КЗ " Маріупольський дитячий будинок змішаного типу "Центр опіки" для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області", де він і перебуває по теперішній час. [INFO] [PERSON] померла. В ході співбесіди з [PERSON] , дитина повідомила, що не пам`ятає, як звати батька, бачив його тричі в житті. Перший раз приблизно 2 роки тому. Батько приїхав до них додому. Мати познайомила їх та усі разом вони пішли гуляти. Батько купив йому дитячий пістолет, морозиво та дав матері 800 грн. Після цього він приходив ще 2 рази, купував йому солодощі та давав матері гроші. Про себе батько нічого не розповідав, цікавився життям [PERSON] . Більше свого батька хлопець не бачив. [PERSON] пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON] та тіткою [PERSON] . До лютого 2011 року жінка проживала в РФ. Зі слів своєї матері та сестри дізналася, що [PERSON] в 2008 році вийшла заміж за [PERSON] . Коли вона була вагітна, її чоловік побив, після чого подружжя припинило спільне проживання. В 2011році [PERSON] приїхала до м. Маріуполя та проживала в квартирі разом з сестрою. Їй відомо, що [PERSON] ніколи не приймав участі у вихованні сина. Більше того, [PERSON] завжди шукала його, зверталася за допомогою в виконавчу службу м. Покровська з метою стягнення аліментів на утримання сина. В 2018 році [PERSON] прийшов до них додому, чим здивував усіх членів родини. [PERSON] познайомила його з сином [PERSON] та вони разом провели час. [PERSON] залишився у них на ніч. Разом з [PERSON] вони зловживали спиртні напої. Наступного дня він пішов. Протягом місяця [PERSON] прийшов до свого сина ще пару раз. Більше він до сина не приходив. Де зараз він мешкає їй не відомо. Згідно листа відділу превенції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 28.07.2020 року № 6540/17/101, згідно АІПС Армор Центрального ВП ГУНП в Донецькій області встановлена адреса мешкання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . Управлінням "Служба у справах дітей" Маріупольської Міської ради направлено листа до органу опіки та піклування Карбівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області та до служби у справах дітей Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області для з`ясування наміру [PERSON] щодо виховання сина. Але отримано відповідь, що [PERSON] на території Карбівської сільської ради незареєстрований та не проживає, місце його перебування не відомо. Управлінням "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради направлено листа до Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області щодо оголошення [PERSON] в розшук. Згідно листа Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 26.01.2021 № 986210/01-2021, [PERSON] тривалий час проживав в [ADDRESS] . На даний час за даною адресою мешкає його брат, [PERSON] ,який з 2018 року не бачив свого брата [PERSON] . Він не знає де він проживає та не має його номеру телефону. Інших родичів немає. Про існування племінника [PERSON] він не знав. Гайсинським РУП ГУНП у Вінницькій області відмовлено в оголошенні розшуку [PERSON] 01.04.2013 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області винесено вирок, згідно якого [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, за злісне ухиляння від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] . 02.07.2018 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області [PERSON] оголошено в розшук, як боржника по аліментам на утримання дитини та доручено провести розшук Покровському ВП ГУНП в Донецькій області. Управлінням "Служба у справах дітей" Маріупольської Міської ради направлено листа до Покровського ВП ГУНП в Донецькій області з метою отримання інформації щодо розшуку [PERSON] . Згідно листа Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 12.02.2021 № 4815301, 03.11.2018 було встановлено місцезнаходження [PERSON] та знято його з розшуку. Останнє відоме місце мешкання [PERSON] : [ADDRESS] . Згідно листа Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 11.03.2021 № 1718-8605, на виконанні служби перебувало виконавче провадження ВП 21600389 з примусового виконання виконавчого листа №2-1142/2010 від 16.06.2010 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] . Заборгованість по аліментам становить 228963,97 грн. 11.03.2021 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно п.3 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження". 12.02.2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при комітеті виконавчому Маріупольської міської ради вирішувалося питання щодо доцільності(недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] . Комісія прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Зазначені обставини стали чинниками для звернення органу опіки та піклування, в порядку ст. 165 СК України, за судовим захистом прав дітей в спосіб позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відзив на позовну заяву відповідачем, відповідно до ст. 191 ЦПК України, подано не було. На виклик до суду сторони не з`явились. Представник позивача Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області Самохлєбовою М.В. (уповноважена довіреністю) у судове засідання не з`явилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення, максимально врахувавши інтереси малолітньої дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в його відсутність, заперечує проти задоволення позовних вимог та повністю їх не визнає. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Покровської міської ради Варюха С.М. (уповноважена довіреністю) у судове засідання не з`явилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України,суду адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить прийняти рішення на розсуд суду за наданими доказами у справі. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідач, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Карбівка Гайсинського району Вінницької області, зареєстроване міське проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 76-78). [PERSON] , (дитина відносно якої вирішується питання щодо позбавлення батьківських прав) [INFO] , уродженець м. Маріуполь Донецької області. Батько [PERSON] (відповідач у справі). Мати [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (підтверджено копією свідоцтва про народження - а.с. 8, копією картки платника податків - а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 09.12.2008 року, [PERSON] (відповідач у справі) уклав шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про смерть від 01.09.2020 року, [PERSON] (мати дитини) померла [INFO] (а.с. 11). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00026860619 від 01.07.2020 року, [INFO] народився [PERSON] у м. Маріуполь Донецької області. Батько - [PERSON] , [INFO] . Мати - [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-13). 30.04.2020 року до управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради надійшло повідомлення з Центрального районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про те, що у зв`язку з закриттям школи-інтернату № 21 м. Маріуполя на карантин,учень [PERSON] повернувся додому. Мати хлопця [PERSON] не працює, вживає алкогольні напої, застосовує до сина фізичні покарання. В квартирі, де мешкає дитина не дотримуються санітарно-гігієнічних норм (а.с. 14). 06.08.2020 року [PERSON] надала згоду на обробку персональних даних (а.с. 15). 06.05.2020 року спеціалістами управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради зафіксовані незадовільні умови проживання [PERSON] . З`ясовано, що мати хлопця зловживає спиртними напоями. З [PERSON] проведена профілактична бесіда щодо покращення житлових умов, недопущення вживання алкогольних напоїв, роз`яснена відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с. 16, 17). 03.06.2020 року спеціалістами управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради здійснено повторний візит до родини [PERSON] . Під час візиту складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, яку кваліфіковано, як "небезпечно", що передбачає необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї. Дитина проживає в незадовільних житлово-побутових умовах: відключено водопостачання, перекрито каналізацію за борги, в деяких кімнатах відсутнє електропостачання, антисанітарні умови,затхлий запах. Дитина спить на ліжку разом з хворою матір`ю, яка через хворобу справляє природні потреби в ліжко. Постільна білизна брудна, в природних випорожненнях матері. В квартирі зовсім немає їжі. Зі слів [PERSON] 30 та 31 травня він зовсім нічого не їв (а.с. 18-24, 25) 03.06.2020 року [PERSON] дала згоду (заяву) на тимчасове влаштування сина до дитячої установи оскільки вона перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 26). 03.06.2020 року [PERSON] за направленням управління "Служба у справах дітей "Маріупольської міської ради влаштовано до КЗ "Маріупольський дитячий будинок змішаного типу "Центр опіки" для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області", що також підтверджується Актом про факт передачі дитини від 03.06.2020 року, та листом КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» від 03.06.2020 року (а.с. 27, 28, 29). 17.07.2020 року Управлінням «Служби у справах дітей» Маріупольської міської ради направлено лист на адресу Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області з питанням розшуку батька дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 30). Згідно листа відділу превенції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 28.07.2020 року № 6540/17/101, згідно АІПС Армор Центрального ВП ГУНП в Донецькій області встановлена адреса мешкання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] (а.с.31). 04.08.2020 року Управлінням "Служба у справах дітей" Маріупольської Міської ради направлено листа до органу опіки та піклування Карбівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області та до служби у справах дітей Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області для з`ясування наміру [PERSON] щодо виховання сина (а.с. 32). 01.09.2020 року отримано відповідь, що [PERSON] на території Карбівської сільської ради незареєстрований та не проживає, місце його перебування не відомо (а.с. 33, 34). 12.01.2021 року Управлінням "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради направлено листа до Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області щодо оголошення [PERSON] в розшук (а.с. 35). Згідно листа Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 26.01.2021 № 986210/01-2021, [PERSON] тривалий час проживав в [ADDRESS] . На даний час за даною адресою мешкає його брат, [PERSON] , який з 2018 року не бачив свого брата [PERSON] . Він не знає де він проживає та не має його номеру телефону. Інших родичів немає. Про існування племінника [PERSON] він не знав. Гайсинським РУП ГУНП у Вінницькій області відмовлено в оголошенні розшуку [PERSON] (а.с. 36). 01.04.2013 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області винесено вирок, згідно якого [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, за злісне ухиляння від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] (а.с.37). 02.07.2018 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області [PERSON] оголошено в розшук, як боржника по аліментам на утримання дитини та доручено провести розшук Покровському ВП ГУНП в Донецькій області (а.с. 38-39). 03.02.2021 року Управлінням "Служба у справах дітей" Маріупольської Міської ради направлено листа до Покровського ВП ГУНП в Донецькій області з метою отримання інформації щодо розшуку [PERSON] (а.с. 40). Згідно листа Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 12.02.2021 року № 4815301, 03.11.2018 було встановлено місцезнаходження [PERSON] та знято його з розшуку. Останнє відоме місце мешкання [PERSON] : [ADDRESS] (а.с. 41). В ході співбесіди з [PERSON] , дитина повідомила, що не пам`ятає, як звати батька, бачив його тричі в житті. Перший раз приблизно 2 роки тому. Батько приїхав до них додому. Мати познайомила їх та усі разом вони пішли гуляти. Батько купив йому дитячий пістолет, морозиво та дав матері 800 грн. Після цього він приходив ще 2 рази, купував йому солодощі та давав матері гроші. Про себе батько нічого не розповідав, цікавився життям [PERSON] . Більше свого батька хлопець не бачив, про що було складено Акт про проведення співбесіди з дитиною від 26.02.2021 року (а.с. 42). 25.02.2020 року Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради на адресу Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) направлено лист, з метою з`ясування наявності заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] (а.с. 43). Згідно листа Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 11.03.2021 № 1718-8605, на виконанні служби перебувало виконавче провадження ВП 21600389 з примусового виконання виконавчого листа №2-1142/2010 від 16.06.2010 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] . Заборгованість по аліментам становить 228963,97 грн. (а.с. 44). 11.03.2021 року державним виконавцем Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно п.3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження" та направлено її на адреси сторін виконавчого провадження (а.с. 45-46). 12.03.2021 року [PERSON] надала письмові пояснення, що вона є рідною сестрою [PERSON] та тіткою [PERSON] . До лютого 2011 року жінка проживала в РФ. Зі слів своєї матері та сестри дізналася,що [PERSON] в 2008 році вийшла заміж за [PERSON] . Коли вона була вагітна, її чоловік побив, після чого подружжя припинило спільне проживання. В 2011році [PERSON] приїхала до м. Маріуполя та проживала в квартирі разом з сестрою. Їй відомо, що [PERSON] ніколи не приймав участі у вихованні сина. Більше того, [PERSON] завжди шукала його, зверталася за допомогою в виконавчу службу м. Покровська з метою стягнення аліментів на утримання сина. В 2018 році [PERSON] прийшов до них додому, чим здивував усіх членів родини. [PERSON] познайомила його з сином [PERSON] та вони разом провели час. [PERSON] залишився у них на ніч. Разом з [PERSON] вони зловживали спиртні напої. Наступного дня він пішов. Протягом місяця [PERSON] прийшов до свого сина ще пару раз. Більше він до сина не приходив. Де зараз він мешкає їй не відомо (а.с. 47). Відповідно до Витягу з протоколу № 5 від 12.02.2021 року, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при комітеті виконавчому Маріупольської міської ради вирішувалося питання щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] . Комісія прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 48-49). Також позивачем долучено до матеріалів позовної заяви роздруківку з сайту Красноармійського міськрайонного суду Донецької, згідно якої вбачається, що відносно [PERSON] , відповідача у справі, було розглянуто справ судом (а.с. 50-53). Відповідно до положення ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 155 СК України,здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» це має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання батьківських обов`язків - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Органом опіки та піклування виконкому Маріупольської міської ради Донецької області з метою захисту прав, життя та здоров`я неповнолітньої дитини ініційовано питання позбавлення батьківських прав [PERSON] . На підтвердження доводів позивача до матеріалів справи долучено копію вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.04.2013 року, відповідно до якого [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, за злісне ухиляння від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] та копію ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.07.2018 року про оголошення у розшук [PERSON] як боржника по аліментам на утримання дитини та доручено провести розшук Покровському ВП ГУНП в Донецькій області, за наданням оцінки яким, суд погоджується з позивачем, що батько дитини ухиляється від утримання дитини. Однак, згідно листа Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 12.02.2021 № 4815301, 03.11.2018 було встановлено місцезнаходження [PERSON] та знято його з розшуку. Останнє відоме місце мешкання [PERSON] : [ADDRESS] . Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 13.08.2021 року, складеного завідувачем сектору профілактичної роботи та соціального захисту ССД Діма О.І. , фахівцем із соціальної роботи ПМЦСС Денисенко І.В. , проведено обстеження умов проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що житло містить 3 кімнати з наявними газо- водо- електропостачанням, централізованим опаленням. На момент перевірки, у квартирі було чисто та прибрано, санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають нормам. Квартира обставлена необхідними меблями, наявна побутова техніка: холодильник, пральна машина, телевізор. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: виділено дві невеликі кімнати зі свіжим ремонтом: замінено шпалери, лінолеум. Найближчим часом кімнату планують обставити усіма необхідними меблями. Разом з [PERSON] за цією адресою проживає [PERSON] . Зі слів останньої, вони бажають разом з чоловіком забрати та виховувати [PERSON] . Встановлено, що за вищевказаною адресою створені задовільні умови для проживання дитини (а.с. 105). За результати бесіди практичного психолога дитячого будинку «Центр опіки» з вихованцем [PERSON] від 28.09.2021 року, встановлено наступне. До [PERSON] батько приїздив 2 рази: 07.07.2021 року та 05.08.2021 року та цікавився, чи хотів би [PERSON] жити разом з ним. Хлопчик надав згоду. Розповів, що будуть жити у трикімнатній квартирі, де облаштований спортивний куточок, де [PERSON] зможе тренуватись. Є кімната для проживання [PERSON] . Поруч з будинком знаходиться школа. В ході зустрічей батько цікавився життям та успіхами дитини у навчанні. Батько дізнався, де знаходиться школа з боксу та пообіцяв записати туди дитину. [PERSON] привозив солодощі, фрукти, сік, одяг (взуття, футболку, брюки, кофту) та періодично пересилає поштою гостинці. Батько та син систематично спілкуються по телефону. Співмешканка батька також приймає участь у спілкуванні з [PERSON] , з її слів, вона не заперечує проти проживання хлопчика у їх родині. У [PERSON] з нею склались теплі стосунки (а.с. 106). Відповідно до листа Покровського міського центру соціальних служб Донецької області від 04.10.2021 року, була проведена робота з сім`єю [PERSON] . Сім`я перебуває на соціальному супроводі з 11.08.2021 року по теперішній час. З ним неодноразово проводились роз`яснювальні роботи з підвищення виховного потенціалу, належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина, ведення здорового способу життя, недопущення присутності у житлі сторонніх осіб у нетверезому стані, приведення житла до належних санітарно-гігієнічних норм, своєчасного завершення будівельних робіт, облаштування спального місця та місця для ігор та занять, офіційного працевлаштування для належного задоволення базових потреб дитини та епізодичне відвідування ним Центру для роботи зі спеціалістами. На сьогоднішній день [PERSON] підвищив батьківський потенціал та більш ретельно та уважно став виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, регулярно відвідує сина. Акцентована увага на підвищення батьківського потенціалу, важливості ведення здорового способу життя, недопущення вживання алкогольних напоїв. На теперішній час [PERSON] виконує рекомендації спеціалістів Центру, умови для проживання дитини створені, санітарно-гігієнічні норми задовільні. Робота у даному напрямку продовжується. Ставлення [PERSON] до співпраці з ПМЦСС позитивне (а.с. 107). Згідно листа № 1018 від 06.10.2021 року, наданого КЗ "Маріупольський дитячий будинок змішаного типу "Центр опіки" для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області", за час перебування [PERSON] у закладі, батько відвідував його 2 рази: 07.07.2021 року та 05.08.2021 року. Та регулярно спілкується з сином по телефону, передає гостинці та одяг (а.с. 108). Відповідно до заяви [PERSON] від 07.10.2021 року, адресованої на адресу Органу опіки та піклування Покровської міської ради Донецької області, він заперечує проти позовних вимог Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області про позбавлення його батьківських прав. На даний час, він як батько готовий нести повну відповідальність за дитину, займатись його вихованням, матеріально забезпечувати, піклуватись про його здоров`я. Житлові умови створенні для дитини, виділена окрема кімната, є спальне місце та усі необхідні меблі. [PERSON] готовий забрати дитину до себе. Працює неофіційно різноробочим на одному підприємстві з 2019 року та по теперішній час, має дохід 10000 гривень у місяць. Мешкає разом з [PERSON] , яка підтримує його бажання виховувати [PERSON] (а.с. 109). Згідно пояснення [PERSON] від 07.10.2021 року наданих начальнику служби по справам дітей Покровської міської ради Донецької області, вона не заперечую, щоб її чоловік [PERSON] забрав свого сина [PERSON] до родини. В неї з дитиною склались доброзичливі відносини. Умови для проживання дитини створені (окрема кімната з ремонтом та необхідними меблями (а.с. 110). Статтею 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи . Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновку Органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] на дитиною - [PERSON] , до суду не надано. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічне зазначено в постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 01.11.2017 року у справі №211/559/16-ц. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року зазначено, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] висловлює бажання виховувати своєї неповнолітньої дитини, надані докази Органом опіки та піклування Покровської міської ради Донецької області запевнили суд, що батьком дитини зроблено висновки змінити поведінку, прикласти зусиль для створення усіх належних умов проживання та виховання сина [PERSON] . Також судом встановлено, що з часу перебування дитини у КЗ "Маріупольський дитячий будинок змішаного типу "Центр опіки" для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області", батько відвідував хлопчика, постійно спілкується з ним по телефону, передає гостинці (солодощі та одяг), має намір забрати дитину додому. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських прав. Виходячи з вищевикладеного, конкретних обставин справи, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, враховуючи, що законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, який може бути застосований як крайній захід впливу на батьків включно у разі неможливості змінити ставлення до виконання дітей, - суд приходить до висновку та визнає, що з метою захисту як найкращих інтересів дитини [PERSON] , 2009 року народження доцільно збереження його зв`язку із батьком [PERSON] . Суд, ухвалюючи рішення про відмову в позові про позбавлення батьківських права, попереджає [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітньої дитини та покладає на Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області контроль за належним виконанням відповідачем батьківських обов`язків. Позовні вимоги Органу опіки та піклування виконкому Маріупольської міської ради Донецької області про стягнення з [PERSON] аліментів в контексті до ч. 2, 3 ст. 166 ч. 2 СК України, є похідними від основної вимоги про позбавлення батьківських прав, тому правові підстави для їх задоволення відсутні. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх дітей. Таким чином, судові витрати по справі, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed