Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач - Рівненська митниця Міндоходів (на час ухвалення рішення - Рівненська митниця Державної фіскальної служби України) звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача складські збори за зберігання протягом 1277 діб у період з 31 серпня 2010 року по 28 лютого 2014 року транспортного засобу - автомобіля "Тойота Кемрі", 2002 року випуску, кузов № [NUMBER] на складі митниці в сумі 174148 грн. 21 коп. В судовому засіданні представник позивача Скиданова О. С. позов підтримала, посилаючись на обставини ввезення відповідачем 4 червня 2006 року на митну територію України автомобіля "Тойота Кемрі", 2002 року випуску, кузов № [NUMBER] із зобов'язанням про зворотне його вивезення у строк до 4 серпня 2007 року. Через порушення вказаного зобов'язання 17 вересня 2009 року Апеляційним судом Рівненької області [PERSON] був визнаний винним у вчиненні порушення митних правил із закриттям провадження у справі та оголошенням усного зауваження. 21 серпня 2010 року [PERSON] на пункті пропуску "Городище" митного поста "Дубровиця" Рівненської митниці передав автомобіль на зберігання позивачеві. Посилаючись на обов'язок відповідача як власника автомобіля відшкодувати витрати на його зберігання, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позову не визнав, не заперечуючи обставин ввезення автомобіля та його передачі позивачеві, зазначив, що був змушений залишити автомобіль на зберігання позивачеві, так як ввезення автомобіля через халатні дії позивача відбулось із допущеною помилкою в номерах автомобіля в різних документах. Оскільки автомобіль зберігався не з його вини, у задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року у адміністративній справі № 817/1395/13-а за позовом [PERSON] до Рівненської митниці Міндоходів встановлені обставини, які мають значення для вирішення справи, у якій беруть участь ті самі особи, і які в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. За цими обставинами 4 червня 2006 року [PERSON] через пункт пропуску "Городище" Рівненської митниці ввезений автомобіль "Тойота Кемрі", 2002 року випуску, під зобов'язання про зворотне вивезення вказаного транспортного засобу у строк до 4 серпня 2007 року. У зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань, відносно [PERSON] Рівненською митницею складено протокол про порушення митних правил відповідно до ст. 348 Митного кодексу України. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 7 серпня 2009 року [PERSON] визнано винним у вчиненні порушення митних правил та піддано адміністративному стягненню у вигляді конфіскації транспортного засобу. За наслідками апеляційного перегляду вказаної постанови справу закрито у зв'язку із малозначністю діяння із обмеженням усним зауваженням. 9 жовтня 2009 року, здійснюючи митне оформлення автомобіля, що переміщувався через митний кордон України, Рівненською митницею позивачеві відмовлено у митному оформленні з наданням пільг як при переїзді на постійне місце проживання, про що було зазначено в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №204000015/0/00024 від 27 квітня 2010 року. Однією з вимог картки відмови, виконання якої забезпечувало можливість прийняття митної декларації, митного оформлення чи пропуску транспортного засобу через митний кордон України, є вимога здійснити митне оформлення автомобіля із сплатою всіх необхідних платежів або вивезти автомобіль за межі митної території України. 22 жовтня 2009 року листом митниці №01/15-4736 [PERSON] повідомлено, що питання митного оформлення належного йому транспортного засобу розглядатиметься по суті після надходження відповіді на запит митниці до Департаменту реєстрації моторних транспортних засобів штату Каліфорнія, США щодо терміну перебування його у власності позивача. 21 серпня 2010 року відділом митного оформлення поста "Дубровиця" Рівненської митниці по уніфікованій митній квитанції МД-1 КА №490787 транспортний засіб "Тойота Кемрі", 2002 року випуску прийнятий на зберігання на підставі п. 2 ст. 166 Митного кодексу України. У жовтні 2010 року [PERSON] звертався до суду з позовом про визнання права власності на транспортний засіб, витребування його з чужого незаконного володіння без плати за зберігання товару Рівненською митницею. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 2 березня 2011 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено. Дослідженою ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року у адміністративній справі № 817/1395/13-а зобов'язано Рівненську митницю повернути [PERSON] автомобіль "Тойота Кемрі", 2002 року випуску, кузов № [NUMBER]. В мотивувальній частині судового рішення зазначено про неоспорювання митницею відшкодування з [PERSON] коштів за зберігання майна та зобов'язання Рівненської митниці повернути власнику автомобіль із дотриманням вимог чинного законодавства. На примусове виконання виконавчого листа № 817/1395/13-а, виданого 9 грудня 2013 року Рівненським окружним адміністративним судом, державним виконавцем 28 лютого 2014 року складені акт вилучення у боржника та акт передачі в складі Рівненської митниці стягувачу [PERSON] автомобіля "Тойота Кемрі", 2002 року випуску, кузов № [NUMBER]. У відповідності до ч. 6 ст. 239 Митного кодексу України 2012 року витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1 - 5 частини першої та у частині п'ятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. У відповідності до п. 10 затвердженого наказом Мінфіну від 15 червня 2012 року № 731 Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів видача зі складу митного органу товарів, транспортних засобів їх власникам або вповноваженим особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, здійснюється лише після митного оформлення зазначених товарів, транспортних засобів, відшкодування витрат митних органів за їх зберігання та сплати відповідних митних платежів. Згідно п.п. 6, 7 Порядку строк зберігання товарів і транспортних засобів на складі митного органу для обрахунку витрат обчислюється, починаючи з одинадцятого дня після оформлення відповідних документів про фактичне прийняття товарів і транспортних засобів на зберігання митним органом і до дня їх видачі зі складу митного органу власникам або вповноваженим особам (крім випадків, обумовлених цим Порядком). При обрахунку витрат строк зберігання обчислюється в календарних днях. День видачі зі складу митного органу товарів і транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається. З врахуванням затверджених наказом Мінфіну від 15 червня 2012 року № 731 Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів (легкові автомобілі за ставкою 10 євро за добу) всього за період з 31 серпня 2010 року по 27 лютого 2014 року (1277 календарних днів) по курсу НБУ витрати митного органу за зберігання транспортного засобу становлять суму 174148, 21 грн. Вказана сума коштів підлягає відшкодуванню з відповідача [PERSON] на користь позивача в повному обсязі на підставі ч. 6 ст. 239 МК України 2012 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved