Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач 20.06.2018 року звернувся до Нововоронцовського районного суду Херсонської області з позовом, в якому просив зобов`язати відповідача [PERSON] вибачитись перед ним в присутності всіх мисливствознавців області та стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що з 2003 року працює мисливствознавцем ДП «Великоолександрівське ЛМГ». Між ним та начальником сектору мисливського господарства [PERSON] в останні роки склались неприязні стосунки. 06.06.2018 року він прибув на нараду районних мисливствознавців Херсонської області, відповідач в присутності дванадцяти мисливствознавців сказав, що він не має права бути присутнім на нараді, оскільки робота мисливствознавця «дебільна» і сам він «дебіл» після чого вигнав його з наради. Ухвалою судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області [PERSON] від 16.07.2018 року справу передано до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду за підсудністю. За приписами ч.2 ст. 32 ЦПК України справа ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 17.08.2018 р. прийнята та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 20.02.2019 року у зв`язку з тим, що суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи, через закінчення строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №660/652/18. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.02.2019 р. справу прийнято до провадження судді Ус О.В. та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.10.2019 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду за суттю. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, дав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Вказав, що моральна шкода полягає в приниженні честі та гідності, його ділової репутації, внаслідок чого у нього погіршився стан здоров`я, з`явилися проблеми з зором. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився - про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав. Судова повістка у вигляді СМС повідомлення про виклик до суду доставлена за вказаним у його заяві (арк. справи 129) від 25.05.2020 року номером мобільного телефону. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши думку позивача, усною ухвалою з занесенням до протоколу судового засідання постановив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З рапорту, поданого 06.06.2018 року мисливствознавцем Нововоронцовського району [PERSON] на ім`я начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства, вбачається, що [PERSON] повідомив про заборону йому бути присутнім на нараді районних мисливствознавців 06.06.2018 року через неприязні відносини між ним та начальником сектору мисливського господарства та полювання Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства [PERSON] . Дана особа обізвала його дії по роботі «дебілізмом» (арк. справи 7). 06.06.2018 р. [PERSON] . Департаментом охорони здоров`я направлений на консультацію до ДУ "ІОХ І ТТ ІМ.В.П.ФІЛАТОВА НАМН" з діагнозом часткова атрофія зорового нерва, часткова офтальмоплегія, вертикальна косоокість дівого ока (наслідок травми в 2016 р.) (арк. справи 75). 12.06.2018 р. ДУ "ІОХ І ТТ ІМ.В.П.ФІЛАТОВА НАМН" [PERSON] проконсультований, рекомендовано OS-електростимуляція нижньої прямої та OU-внутрішніх прямих м`язів (арк. справи 76). З пояснень завідувача сектором мисливського господарства Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства Гончарука Д.В. від 18.06.2018 р. вбачається, що 06.06.2018 р. ним був проведений семінар-нарада з представниками користувачів мисливських угідь Херсонської області, на якій був присутній мисливствознавець [PERSON] , який перебував у відпустці та не був уповноважений директором ДП «Великоолександрівське ЛМГ» [PERSON] бути присутнім на нараді. Після наради окремих мисливствознавців він запросив до свого службового кабінету для обговорення деяких питань, обговорення від ДП «Великоолександрівське ЛМГ» проводилося з головним мисливствознавцем [PERSON] . Лайливих і образливих слів для характеристики виконання посадових інструкцій [PERSON] він не вживав (арк. справи 102). Станом на 01.07.2018 р. [PERSON] , [PERSON] працювали мисливствознавцями в ДП «Великоолександрівське ЛМГ», що підтверджено списком фактично працюючих осіб (арк. справи 103-104). З 25.06.2018 р. по 07.07.2018 р. [PERSON] , працюючий в ДП «Великоолександрівське лісомисливське господарство», був непрацездатним та знаходився на стаціонарному лікуванні в ДУ "ІОХ І ТТ ІМ.В.П.ФІЛАТОВА НАМН" (листок непрацездатності арк. справи 105). За чеками від 26.06.2018 р. та 2906.2018 р. придбані медичні препарати, ліки на суму 1550,31 грн. та 1530,00 грн. відповідно, за проїзними документи Херсон-Одеса на ім`я [PERSON] на 11.06.2018 р. сплачено 226,31 грн., Одеса-Херсон 06.07.2018 р. 180,00 грн. (арк. справи 78) За виписним епікризом (арк. справи 77) [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні ДУ "ІОХ І ТТ ІМ.В.П.ФІЛАТОВА НАМН" з атрофією зорового нерву (часткова), офтальмоплєгія, вертикальна косоокість лівого ока, проведено лікування препаратами та електростимуляція м`язів, при виписці рекомендовано нагляд окуліста, лікування у невропатолога, 2 рази на рік дистрофічна терапія. Надані суду протоколи про адміністративні правопорушення та описи вилучених плавучих транспортних засобів, звернення до Державного агентства лісових ресурсів України, Генеральної прокуратури України, виконавчий лист та копія рішення апеляційного суду Херсонської області не містять інформації щодо предмету доказування у справі про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, а тому суд не бере їх до уваги на підставі ч.4 ст. 77 ЦПК України. Статтею 34 Конституції України\~кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом із тим відповідно до\~статті 68 Конституції України\~кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Главою 22 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких і право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України). Так, під гідністю необхідно розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої\~статті 30 Закону України «Про інформацію»\~оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2020 року у справі № 757/32917/17-ц (провадження № 61-4421св19) зазначено, що: «розрізняючи факти та оціночні судження, слід виходити з того, що існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції.\~Крім того, аналіз національного законодавства та стаття 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. Враховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів)». Інформація щодо характеру роботи, яку позивач вважає недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, не містить фактичних даних, в тому числі щодо вчинення позивачем злочину чи будь-який конкретних дій, тобто можливий вислів відповідача щодо характеру виконуваної позивачем роботи можливо розцінити лише як оціночні судження. Крім того, суд вважає, що позивачем не надано достатніх доказів того, що 06.06.2018 р. відповідачем була розповсюджена (поширена) щодо нього неправдива інформація, оскільки рапорт від 06.06.2018 р. містить лише інформацію, яка викладена позивачем, тобто є лише його твердженнями, достовірність яких повинна бути підтверджена іншими доказами. Оскільки судом не встановлено, що відповідачем 06.06.2018 р. була розповсюджена відносно позивача інформація, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію, відсутня необхідність встановлення від імені кого виступав відповідач (від свого чи від імені юридичної особи при виконанні посадових (службових) обов`язків). Через не доведення факту розповсюдження інформація, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, відсутні підстави для встановлення заподіяння моральної шкоди, а тому суд не надає аналіз доказам, що подані на обґрунтування моральної шкоди. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. За приписами ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Докази судових витрат відповідача відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Рішення в повному обсязі складене 27 травня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed