Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У травні 2014 року до суду надійшла позовна заява ЖБК "Медик-2" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та утримання будинку та прибудинкової території. Позивач зазначив, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] у ЖБК „Медик-2" за тією ж адресою. Позивач ЖБК «Медик -2», як балансоутримувач і власник будинку уклав договори з виконавцями і виробниками послуг для забезпечення власників квартир і мешканців будинку житлово-комунальними послугами в повному обсязі. Посилаючись на те, що відповідач з січня 2009 року по березень 2014 року не вносила у повному обсязі плату за обслуговування та утримання будинку, прибудинкової території та плату за спожиті комунальні послуги, що призвело до заборгованості, яка на даний час по квартирі № 3, позивача складає за житлово-комунальні послуги за вказаний період всього - 3 342 грн. 28 коп. Тому просив поновити строк позовної давності на позовні вимоги з 01 січня 2009 року по 31 березня 2011 року стягнути з відповідачки несплачену нею зазначену заборгованість за обслуговування та утримання будинку, а також стягнути судові витрати ЖБК «Медик -2» на сплату судового збору в розмірі 243,60 грн., та за надання правової допомоги в сумі 1200 грн. В своїх письмових запереченнях відповідач позовні вимоги не визнала повністю та зазначила, що вона оплачує житлово-комунальні послуги, але за вказаний у позовній заяві період з січня 2009 року по березень 2014 року вона частково сплачує за обслуговування та утримання будинку, прибудинкової території та плату за спожиті комунальні послуги, лише за ті послуги, які вона від позивача отримує в повному обсязі. Так, з 11.06.2010 року у неї встановлено бойлер з відключенням гарячого водопостачання, що зареєстровано у комунальній службі. Окрім того вважає завищеними платежі за прибирання сходових клітин, підвалу, технічних поверхів вивезення побутових відходів; витрати з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем та інші, у тому числі за підкачку води, що вона не оплачує, маючи власний бойлер. А також відповідач, посилаючись на відмову від укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, відповідач зазначила, що у квитанціях за 2013-2014 року вона оплачувала всі платежі окрім виставленої суми за експлуатаційні витрати, яку вона оплатила частково, за виключенням тих платежів за послуги, яких вона не отримувала. У судовому засіданні кожна із сторін підтримала відповідно позовні вимоги та заперечення з посиланням на обставини, які були викладені у позовній заяві та письмових запереченнях. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та членом Житлово-будівельного кооперативу "Медик-2". Житлово-будівельному кооперативу «Медик-2», який був створений 30.05.1973 року, статут ЖБК «Медик-2» зареєстровано Рішенням Шевченківського райвиконкому № 858 від 27.06.1973 року, перереєстровано новий статут 31 жовтня 2012 року Головним управління житлового забезпечення КМДА. ЖБК «Медик -2», як балансоутримувач будинку № 21 по вул. Платона Майбороди в м. Києві уклав договори з виконавцями і виробниками послуг для забезпечення власників квартир і мешканців будинку житлово-комунальними послугами в повному обсязі. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що відповідач не вносила у повному обсязі плату за обслуговування та утримання будинку, прибудинкової території та плату за спожиті комунальні послуги, що призвело до заборгованості, яка за період з січня 2009 року по березень 2014 року становила - 3 342 грн. 28 коп. Зазначена сума складається із: 2845 грн. 27 коп. - основного боргу; 209 грн. 27 коп. - 3% річних; 287 грн. 74 коп. - інфляційних нарахувань. Звертаючись з вимогами за період, який виходить за межі позовної давності, встановленої cт. 257 Цивільного кодексу України., позивач пояснив, що у липні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила ЖБК «Медик -2» зобов'язати провести їй перерахунок за житлово - комунальні послуги з посиланням на те, що їй неправильно нараховується оплата. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.2012 року, залишеного Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 грудня 2012 року без змін, [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ЖБК «Медик-2» здійснити перерахунок розміру комунальних платежів за період з 01 січня 2009 року по 01 жовтня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст.264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, у даному випадку боргу стосовно оплати житлово-комунальних послуг. Судовий наказ, виданий Шевченківським районним судом від 02 жовтня 2013 року стягнення на користь ЖБК «Медик -2» оплати за житлово-комунальні послуги за цей період було скасовано ухвалою Шевченківського районного судом від 08 квітня 2014 року. Заперечуючи проти позову, відповідач пояснила, що вона оплачує житлово-комунальні послуги, але за вказаний у позовній заяві період з січня 2009 року по березень 2014 року вона частково сплачує за обслуговування та утримання будинку, прибудинкової території та плату за спожиті комунальні послуги, лише за ті послуги, які вона від позивача отримує в повному обсязі. Так, з 11.06.2010 року у неї встановлено бойлер з відключенням гарячого водопостачання, що зареєстровано у комунальній службі. Окрім того вважає завищеними платежі за прибирання сходових клітин, підвалу, технічних поверхів вивезення побутових відходів; витрати з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем та інші, у тому числі за підкачку води, що вона не оплачує, маючи власний бойлер. А також відповідач, посилаючись на відмову від укладення договору про надання житлово-комунальних послуг зазначила, що у квитанціях за 2013-2014 року вона оплачувала всі платежі, окрім виставленої суми за експлуатаційні витрати, яку вона оплатила частково, за виключенням тих платежів за послуги, яких вона не отримувала. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Досліджуючи матеріали справи з врахуванням зібраних судом доказів, які суд оцінює у їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Статуту кооперативу, ст.ст. 66, 67, 162 Житлового кодексу України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків №572 від 08.10.1992 р., за користування житловим приміщенням у квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будин ку та прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено особливості укладання договорів в багатоквартирному будинку. Так, у разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншими виконавцями. Згідно ст. 20 Закону України «Про кооперацію» для забезпечення статутної діяльності кооператив у порядку, передбаченому статутом, формує пайовий, резервний, неподільний та спеціальний фонди. ЖБК «Медик -2» здійснює експлуатацію і утримання будинку [ADDRESS] і [PERSON] як власниця квартири в будинку, що належить ЖБК «Медик -2» зобов'язана сплачувати кошти на утримання будинку, його схоронність, проведення поточних і капітальних ремонтів та інші витрати пов'язані з експлуатацією будинку. Статтею 66 ЖК Української РСР, передбачено, що плата за користування (квартирна плата) обчислюються виходячи із загальної площі квартири. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу Української РСР: «Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами». Відповідно до ч.2 ст. 68 Житлового кодексу Української РСР квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Як встановлено судом, відповідач дійсно сплачувала житлово-комунальні та інші послуги не у повному обсязі. Зважаючи на заперечення відповідача стосовно завищення платежів за прибирання сходових клітин, підвалу, технічних поверхів вивезення побутових відходів; витрати з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем та інші послуги, за які встановлена оплата, то суд виходить із наступного. Балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд, визначення якого надано в ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання. А також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Положення ст. 15 Закону України «Про кооперацію» та Статуту ЖБК «Медик-2», який регулює його діяльність, вищим органом управління кооперативу є загальні збори кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належать, зокрема, утворення органів управління та контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу, визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв, визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу. Посилання відповідача на те, що вона сплачує за обслуговування та утримання будинку, прибудинкової території та плату за спожиті комунальні послуги, лише за ті послуги, які вона від позивача отримує в повному обсязі, є її баченням дій відповідних служб або осіб, які виконують такі послуги. Доказів на підтвердження зазначених доводів з посиланням н відповідні акти перевірки, тощо, позивачем не надано. Що стосується завищених розцінок оплати послуг, то, як вже зазначалось рішенням суду ці питання вирішувались і у позові [PERSON] було відмовлено. Згідно із ст.625 ЦК передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч.2). Водночас, при вирішенні питання про стягнення на підставі ч.2 ст.625 ЦК України з відповідача, суд вважає можливим, врахувати, що позивачем здійснюється систематично оплата за житлово-комунальні та інші послуги. При цьому вона згідно із ст. 16 ЦК України маючи право на захист, звернулась до суду щодо правильності нарахування тарифів та розміру оплати інших послуг. Справа вирішена судом по суті, у позові було відмовлено, ухвалою апеляційного суду від 19.12.2012 року апеляційна скарга [PERSON] відхилена. Судовий наказ, виданий Шевченківським районним судом від 02 жовтня 2013 року стягнення на користь ЖБК «Медик-2» оплати за житлово-комунальні послуги за цей період було скасовано ухвалою Шевченківського районного суду від 08 квітня 2014 року. За таких обставин, суд вважає можливим зменшити розмір нарахування інфляційного індексу та 3% річних, які нараховані позивачем з основною сумою заборгованості до 3 033 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Житлово-будівельного кооперативу "Медик-2" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3.033 грн. та стягнути понесені позивачем судові витрати, передбачені ст.79 ЦПК України. На підставі ст. ст. 66, 67, ЖК України та

Outcome: partial