Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

В листопаді 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 26149,19 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 липня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, та відповідачем було укладено кредитний договір № DNH4TР37770066. В той же день відповідач отримав кредит у розмірі 2305,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07 липня 2008 року включно. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам („Розстрочка") (Стандарт) складає між ним та банком кредитний договір. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе кредитних зобов'язань, внаслідок чого станом на 24 жовтня 2013 року в нього виникла заборгованість на загальну суму 26149,19 грн., з яких 1867,66 грн. заборгованість за кредитом; 8577,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 13983,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована сума) і 1221,39 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі в порядку заочного розгляду. Відповідач, який про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 17 лютого 2014 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов до висновків про наступне. За змістом ст. 6, ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України ). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу положень ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що 07 липня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, та відповідачем було укладено кредитний договір № DNH4TР37770066. Відповідно до змісту заяви позичальника № DNH4TР37770066 від 07 липня 2006 року відповідач [PERSON] просив надати йому строковий кредит в сумі 2305,80 грн. строком на 24 місяці (з 07 липня 2006 року по 07 липня 2008 року включно), з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,09 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлених в заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з „21" по „28" число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 123,56 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно з Умовами. Своїм підписом у вказаній заяві відповідач висловив свою згоду, що ця заява разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, складають між ним та банком кредитний договір. Дана заява містить реквізити закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, а також підпис та печатку службової особи цього банку щодо перевірки повноти оформлення документів. В день укладення кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2305,80 грн. Пунктами 5.1, 5.3 Умов передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язання з погашення кредиту і сплати процентів останній зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення. При порушенні позичальником строків платежів за кредитним договором більш як на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. В силу пункту 5.5 цих Умов строки позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)(ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач належним чином не виконує взятих на себе кредитних зобов'язань, внаслідок чого станом на 24 жовтня 2013 року в нього виникла заборгованість на загальну суму 26149,19 грн., з яких 1867,66 грн. заборгованість за кредитом; 8577,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 13983,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована сума) і 1221,39 грн. штраф (процентна складова). Стосовно заявленого представником позивача розрахунку кредитної заборгованості, суд виходить з положень ч. 3 ст. 61 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суд визнає наявною кредитну заборгованість в частині пред'явленого розміру в сумі 26149,19 грн. Факт заборгованості відповідачки по кредиту та її розмір підтверджується: заявою позичальника № DNH4TР37770066 від 07 липня 2006 року про надання строкового кредиту в сумі 2305,80 грн.; Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам („Розстрочка" Стандарт); розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем належними та допустимими доказами. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. За обставинами справи, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав у визначені кредитним договором строки взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів позивачу, який відповідно до умов кредитного договору вправі стягнути неповернутий кредит, проценти за користування кредитом, а також пеню та штрафи за порушення умов погашення кредиту, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати розподілити відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved