Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У грудні 2015 р. публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (надалі - ПАТ "Альфа-Банк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 39027,24 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі кредитного договору від 16 травня 2014 р. № 490915531 ПАТ "Альфа-Банк" надало [PERSON] кредит в сумі 21764,82 грн. на строк до 19 травня 2016 р. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, що дає банку право нарахувати штраф та вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. Станом на 19 грудня 2015 р. утворилась заборгованість за кредитом в сумі 21157,93 грн., заборгованість за відсотками в сумі 11869,31 грн. а розмір штрафу, нарахованого за останні 12 місяців, становить 6000 грн. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, яка виконана не була, що дає підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] позов не визнав пославшись на недоведеність позивачем обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та підстав для дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказав, що тривалий час він проживає за іншою адресою, а тому вимогу про дострокове повернення кредиту не отримував, і належних доказів отримання ним такої вимоги позивачем не надано. Оскільки дата остаточного погашення кредиту ще не настала і питання про розірвання договору позивач не порушує, банк має право вимагати стягнення лише тих платежів, термін сплати яких настав. Окрім того до позовної заяви не додано повний текст статуту позивача та методику розрахунку заборгованості по процентах, що порушує його право на захист, а додані до заяви додатки не завірені належним чином. Вказав також, що кредитний договір був укладений для закриття попереднього кредитного договору, укладеного ним як фізичною особою-підприємцем, а отже грошових коштів по цьому договору він не отримував. Заслухавши відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 16 травня 2014 р. між ПАТ "Альфа-Банк" (банком або кредитором) та [PERSON] (позичальником) укладено кредитний договір № 490915531, предметом якого є надання банком позичальнику кредиту для сплати платежів з виконання зобов'язань позичальника за «Договором про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента» в розмірі 21764,82 грн. під 39,90% річних на строк до 19 травня 2016 р. (а.с. 4-7). Згідно з умовами, визначеними у пункті 2.4. кредитного договору, кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошових коштів на рахунок клієнта № [NUMBER], відкритий в ПАТ "Альфа-Банк", для зарахування коштів на повернення заборгованості за договором про відкриття кредитної картки. Сторони договору погодили, що погашення кредиту та сплата процентів буде здійснюватися позичальником щомісячно, не пізніше 19 числа, рівними частинами - по 1330,57 грн., що підтверджується графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості усіх супутніх послуг (а.с. 6-7). За приписом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору... Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). З огляду на зміст статті 1054 ЦК України істотними умовами кредитного договору є предмет, сума, строк повернення і розмір процентів. Підписання позичальником [PERSON] кредитного договору з додатками, які містять усі визначені законом істотні умови, є доказом ознайомлення його з предметом договору, умовами кредитування та сукупною вартістю кредиту. З виписки по особових рахунках [PERSON] вбачається, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, перерахувавши грошові кошти в сумі 21764,82 грн. на зазначений у договорі рахунок позичальника № [NUMBER] (а.с. 19). Судом встановлено, що протягом усього строку кредитування [PERSON] вніс на погашення заборгованості за кредитним договором лише дві суми - 1600 грн. (у червні 2014 р.) та 500 грн. (у жовтні 2014 р.), після чого будь-які сплати за кредитним договором взагалі припинив (а.с. 22-23). Відповідно до Загальних умов рефінансування кредитної картки ПАТ «Альфа-Банк» (пункт 13), які є невід'ємною частиною кредитного договору, прострочення позичальником повернення кредиту та/або сплати процентів на строк понад 4 дні кореспондує його обов'язку сплатити банку штраф в розмірі 200 грн. за перший прострочений платіж та 500 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж (якщо сума кредиту становить від 20000 грн. до 49999,99 грн.). 10 грудня 2015 р. ПАТ "Альфа-Банк" направив позичальнику [PERSON] вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором не пізніше 30 днів з моменту відправлення вимоги (а.с. 10, 11-13). Всупереч доводам відповідача вимога позивача про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором ґрунтується на положеннях пункту 15 кредитного договору (Розділ 2 Загальні умови рефінансування кредитної картки ПАТ "Альфа-Банк), відповідно до якого банк має право вимагати, в тому числі в судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом. Умова договору про право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту незалежно від порушення питання про розірвання договору узгоджується і з приписом частини 2 статті 1050 ЦК України. Доводи відповідача про те, що він проживає за іншою адресою, не заслуговують на увагу, оскільки доказів повідомлення банку про зміну адреси свого проживання він не надав, хоча відповідно до положень пункту 13 кредитного договору зобов'язаний був це зробити у п'ятиденний строк. Окрім того з огляду на діючий у цивільному праві принцип диспозитивності особа вправі самостійно обирати спосіб захисту порушеного права, а відтак навіть не направлення кредитором письмової вимоги про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у позасудовому порядку не позбавляє його права на звернення з відповідним позовом до суду. Згідно з наданим позивачем розрахунком загальний розмір заборгованості позичальника [PERSON] станом на 19 грудня 2015 р. складає 39027,24 грн., що включає заборгованість за тілом кредиту в сумі 21157,93 грн., заборгованість за відсотками в сумі 11869,31 грн. та штраф в розмірі 6000 грн., нарахований за останні 12 місяців (а.с. 18). Жодних доказів на спростування цього розрахунку відповідачем не надано, а відповідно до положень статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вказане при визначенні суми заборгованості суд покладає в обґрунтування рішення наданий позивачем розрахунок як об'єктивний доказ, що містить відомості про дати здійснення позичальником платежів на погашення заборгованості за кредитним договором, суми платежів, порядок погашення вимог, та детальний розрахунок заборгованості за тілом кредиту і процентами. Доводи відповідача про те, що додатки до позову не засвідчені у встановленому порядку є необґрунтованими, оскільки усі письмові докази подано позивачем у прошитому вигляді та засвідчені підписом представника і печаткою ПАТ "Альфа-Банк". Відповідно до статей 1054, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписом частини 2 статті 1050 цього Кодексу прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що на час розгляду справи вимоги ПАТ "Альфа-Банк" про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором позичальник не виконав, що є підставою для примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд на підставі статті 88 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved