Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

В березні 2016 року Публічне Акціонерне Товариство Банк « Меркурій» ( далі - ПАТ Банк « Меркурій») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 03.08.2007 року між Акціонерним Комерційним Банком « Меркурій» ,правонаступником якого є ПАТ Банк» Меркурій» та [PERSON] укладений договір 18-06П -173 про надання споживчого кредиту з додатковими угодами , згідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строкості , платності та цільового характеру використання , грошові кошти у сумі 1 115 000,00 грн. зі сплатою 20% річних та кінцевим терміном погашення 02.08.2017 р. Відповідач не виконав свої зобов»язання передбачені кредитним договором , у зв»язку з чим у нього утворилась заборгованість по кредиту ,яка станом на 22.02.2016 року складає 6 505 495,48 грн. В забезпечення виконання відповідачем зобов»язань по кредитному договору між позивачем та відповідачем укладений іпотечний договір №16-03-436 від 28.09.2007 року. Предметом іпотеки є комплекс нежитлових будівель та споруд , що знаходяться по [ADDRESS]. На даний час відповідач [PERSON] свої зобов»язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав. Прохав звернути стягнення на предмет іпотеки : комплекс нежитлових будівель та споруд, у складі: фінський будинок загальною площею 52,9 кв.м.; гараж загальною площею 286,6 кв.м., прохідна загальною площею 14,2 кв.м., убиральня загальною площею 1,4 кв.м., огорожа 1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для задоволення вимоги АТ Банку «Меркурій» по погашенню заборгованості [PERSON] за Договором на кредитну лінію № 18-06П-173 від 03 серпня 2007 року у розмірі 6 505 495,48 грн. , шляхом визнання права власності на нього за ПАТ Банк « Меркурій», в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» , за ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, під час судового провадження цієї справи; визнати за ПАТ Банк « Меркурій» право власності на комплекс нежитлових будівель та споруд, у складі: фінський будинок загальною площею 52,9 кв.м.; гараж загальною площею 286,6 кв.м., прохідна загальною площею 14,2 кв.м., убиральня загальною площею 1,4 кв.м., огорожа1, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; дозволити ПАТ Банк « Меркурій» (отримувати витяги, оригінали та дублікати документів, необхідних для набуття права власності на комплекс нежитлових будівель та споруд ; зобов'язати [PERSON]передати ПАТ Банк » Меркурій» всі засоби та знаряддя доступу до комплексу нежитлових будівель та споруд, а також технічну документацію та правовстановлюючі документи на зазначений комплекс нежитлових будівель і споруд ; стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 7 267,50 грн.. У відкрите судове засідання представник позивача не з"явився, подав заяву , в якій прохає слухати справу у його відсутність , позов підтримує , просить задовольнити . Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у відкрите судове засідання повторно не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, 03 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним банком "Меркурій", правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство Банк "Меркурій" ( далі - Позивач) та [PERSON] надалі за текстом - "Відповідач", був укладений Договір 18-06П-173 про надання споживчого кредиту, з додатковими угодами, надалі за текстом - "Кредитний договір". Згідно кредитного договору Позивач надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 1 115 000,00 грн. зі сплатою 20% річних та кінцевим терміном погашення 02.08.2017 р. 12 вересня 2007р. назва Кредитного договору була змінена Додатковою угодою №1 на "Договір на кредитну лінію". Відповідно до Додаткової угоди №2 від 19.10.2007р. До Кредитного договору Позивач встановив Відповідачу процентну ставку за Кредитним договором у розмірі 18,5% річних, відповідно до Додаткової угоди №3 від 07.05.2008р. до Кредитного договору - у розмірі 20,5% річних, відповідно до Додаткової угоди №11 від 26.10.2010р. до Кредитного договору - у розмірі 19,0 % річних. Позивач протягом дії Кредитного договору змінював Відповідачу ліміт кредитування за додатковими угодами №1 від 12.09.2007р., №7 від 14.07.2009р., №11 від 26.10.2010р. Відповідно до Додаткової угоди №13 від 29.09.2011р. до Кредитного договору, текст Кредитного договору викладено в новій редакції, відповідно до якої Позивачем з 29 вересня 2011р. встановлено ліміт кредитування у сумі 5 173 600,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі: з 29.09.2011р. по 31.03.2012р. - 7,75% річних, з 01.04.2012р. по 30.09.2012р. - 8,00 % річних, з 01.10.2012р. по 30.09.2013р. - 8,25 % річних, з 01.10.2013р. по 30.09.2014р. - 8,50 % річних, з 01.10.2014р. - 9,50 % річних, та з кінцевим терміном повернення Кредиту Відповідачем 28.09.2016р. відповідно до графіку погашення. Порядок погашення кредиту Відповідачем передбачений п.2.2.3. Кредитного договору, а саме: Відповідач зобов`язаний щомісячно до 30-го числа місяця спрямовувати кошти на погашення Кредиту та процентів згідно п.2.2.1. та п.2.2.2. Кредитного договору в сумі не менше 34640,00 грн. до 31.03.2012 р., не менше 37070,00 грн. до 30.09.2012 р., не менше 39660,00 грн. до 30.09.2013 р., не менше 42450,00 грн. до 30.09.2014 р., не менше 45410,00 грн. до 30.08.2016 р., повне погашення кредиту здійснити не пізніше 28 вересня 2016 р. Відповідно до Додаткової угоди №16 від 22.02.2013р. до Кредитного договору викладено в новій редакції п.2.2.3., яким передбачений наступний порядок погашення кредиту Відповідачем: Відповідач зобов`язаний щомісячно до 30-го числа місяця, наступного після укладення Кредитного договору, спрямовувати кошти на погашення в першу чергу процентів по кредиту в сумі не менше 1200,00 грн. до 30.06.2013р., не менше 1000,00 грн. до 28.02.2014 р., не менше 1200,00 грн. до 31.07.2014р., повне погашення кредиту здійснити не пізніше 28 вересня 2016р.; залишок несплачених процентів за період з лютого 2013р. - липень 2014 сплатити до 31.08.2014 р. Свої зобов`язання за Кредитним договором Позивач виконав, відкрив Відповідачу позичковий рахунок та надав кредит. Видача банком кредиту Відповідачу відбувалась шляхом видачі готівки через касу Банку за документами: -заява на видачу готівки №013КР403 від 03 серпня 2007р. на суму 1 115 000,00 грн.; -заява на видачу готівки №011КР177 від 12 вересня 2007 р. на суму 1 300 000,00 грн.; -заява на видачу готівки №011КР110 від 14 липня 2009 р. на суму 1 500 000,00 грн.; -заява на видачу готівки №011КР377 від 26 жовтня 2010 р. на суму 1 010 000,00 грн.; -заява на видачу готівки №023КР591 від 29 вересня 2011 р. на суму 484 600,00 грн. Вищезазначені обставини укладання і належного виконання з боку Позивача Кредитного договору були встановлені рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 17 червня 2015 року по справі №627/1916/14-ц за позовом ПАТ Банк "Меркурій" до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за Договором 18-06П-173 на кредитну лінію від 03.08.2007р. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За умовами п.2.2.1., 2.2.3 Договору Відповідач узяв на себе зобов'язання повернути кредит та проценти за його використання. Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок позичальника повернути позику - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що Позикодавець має право на одержання від Позичальника відсотків від суми позики. Розмір та порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у строк відповідно до умов договору. Всупереч цьому, Відповідач не виконав свої зобов'язання передбачені Кредитним договором, у зв'язку із чим, у нього утворилась заборгованість по кредиту перед Позивачем, яка станом на 22.02.2016 р. складає 6 505 495,48 грн. , з них : - 5 140 570,64 грн. - заборгованість за кредитом; - 295 541,19 грн. - заборгованість за процентами. В забезпечення виконання Відповідачем зобов'язань по Кредитному договору між Позивачем і Відповідачем був укладений іпотечний договір № 16-03-436, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я.М. 28 вересня 2007 р. (надалі - Іпотечний договір). Предметом іпотеки по Іпотечному договору є комплекс нежитлових будівель та споруд, у складі: фінський будинок загальною площею 52,9 кв.м.; гараж загальною площею 286,6 кв.м., прохідна загальною площею 14,2 кв.м., убиральня загальною площею 1,4 кв.м., огорожа1, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Ринкова вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 484500,00 грн. (п. 1.3. іпотечного договору). За умовами Іпотечного договору предмет іпотеки залишається у володінні Відповідача. Згідно з п.п. 1.1. та 2.2.1. Кредитного договору Відповідач зобов'язаний повернути кредит згідно графіку погашення кредиту до 28.09.2016р. та сплачувати Позивачу проценти за користування кредитом. На даний час Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за Кредитним договором не виконав. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу. Так, статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктами 2.1.3, 2.1.5. та 3.1. Іпотечного договору також передбачено право Позивача в випадку порушення Відповідачем зобов'язань по Кредитному договору звернути стягнення на предмет іпотеки, в тому числі достроково, та задовольнити за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі свої вимоги, включаючи кредит, відсотки, необхідні витрати на звернення стягнення на предмет іпотеки. В Іпотечному договорі передбачено, що пункт 4.3. Іпотечного договору є застереженням про задоволення вимог Позивача, яке надає останньому право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття Майна у власність в рахунок виконання зобов'язань по Кредитному договору . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Пунктом 39 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачене право на задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором, та право вимагати застосування його судом. Розділом 4 Іпотечного договору передбачено застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до п. 39 Постанови, з урахуванням положень ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за рішенням суду. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 с. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Відповідно до роз'яснень п. 37 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 (із змінами від 07.02.2014) невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Таким чином, невиконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, порушені законні права Позивача на отримання належних останньому за Кредитним договором коштів, як кредитора у грошовому зобов'язанні. За таких підстав позов ПАТ Банк « Меркурій « підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того , відповідно до ст.88 ЦПК України , з відповідача на користь позивача слід стягнуті сплачений судовий збір у розмірі 7 267,50 грн.

Outcome: approved