Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 19.12.2014 року Концерн „МТМ" звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 600479 від 01.12.2006 року «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді» за період з листопада 2012 року по жовтень 2014 року у розмірі 10 021,94грн. 15.01.2015 року за заявою Концерну «МТМ» видано судовий наказ по справі № 331/49/15-ц про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 10 021,94 грн. та судового збору у розмірі 121,80 грн. 13.02.2015 року ухвалою № 2-с/ЗЗ 1/7/15 Жовтневого районного суду м. Запоріжжя судовий наказ від 15.01.2015 року було скасовано. На підставі пункту 2 частини 8 статті 105-1 ЦПК України концерн звернувся до суду з позовом. Між Концерном «Міські теплові мережі» та Фізичною особою [PERSON] був укладений Договір № 600479 від 01.12.2006 року „Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді". На виконання своєї мети Концерн „Міські теплові мережі" постачав теплову енергію в нежитлове приміщення № 2, яке розташовано за адресою: м.Запоріжжя, вул. Українська, буд. 32. Вищезазначене приміщення належить Відповідачу на праві власності. За період з листопада 2012 року по жовтень 2014 року нарахування за договором складають 10 022,27 грн. Відповідач за позовний період здійснив часткову оплату в сумі 0,33 грн. (платіж від 26.11.2012 року на суму 680,00 грн., в позовний період зараховано суму 0,33 грн.). Таким чином, сума заборгованості [PERSON] перед Концерном „МТМ" за період з листопада 2012 року по жовтень 2014 року складає 10 021,94грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу 10\~021,94 грн. та судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. У судову засіданні представник позивача позові підтримала на підставах, зазначених у позові. Представник відповідачки проти позову заперечує, пояснює, що [PERSON] не користується послугами концерну «МТМ», так як опалювальні прилади були нею від»єднані від внутрішньобудинкових теплових мереж, договір вона розірвала на підставі п.10.1 договору № 600479 від 01.12.2006 р. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 19.12.2014 року Концерн „МТМ" в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 600479 від 01.12.2006 року «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді» за період з листопада 2012 року по жовтень 2014 року у розмірі 10 021,94грн. 15.01.2015 року за заявою Концерну «МТМ» видано судовий наказ по справі № 331/49/15-ц про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 10 021,94 грн. та судового збору у розмірі 121,80 грн. 13.02.2015 року ухвалою № 2-с/ЗЗ 1/7/15 Жовтневого районного суду м. Запоріжжя судовий наказ від 15.01.2015 року було скасовано. Згідно пункту 2 частини 8 статті 105-1 ЦПК України у разі скасування судового наказу, заявлені Стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Між Концерном «Міські теплові мережі» та Фізичною особою [PERSON] був укладений Договір № 600479 від 01.12.2006 року „Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді". Концерн „Міські теплові мережі" постачав теплову енергію в нежитлове приміщення № 2, яке розташовано за адресою: м.Запоріжжя, вул. Українська, буд. 32. Вищезазначене приміщення на час спірних правовідносин належало [PERSON] на праві власності. 15.01.2015 р. власником спірного приміщення став [PERSON] на підставі договору дарування. За період з листопада 2012 року по жовтень 2014 року нарахування за договором складають 10 022,27 грн. Нарахування підтверджується помісячними актами на надання послуг, які додаються до позовної заяви. Згідно з п. 6.4 Договору „Споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію". Споживач за позовний період здійснив часткову оплату в сумі 0,33 грн. (платіж від 26.11.2012 року на суму 680,00 грн., в позовний період зараховано суму 0,33 грн.). Таким чином, сума заборгованості [PERSON] перед Концерном „МТМ" за період з листопада 2012 року по жовтень 2014 року складає 10 021,94грн. (десять тисяч двадцять одна грн. 94коп.). Згідно п. 6.2. Договору: „Розрахунковим періодом є календарний місяць". Згідно п.6.3. Договору: „Підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання - передачі". Концерн „МТМ" направляв на адресу Відповідача рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії за весь період заборгованості (докази направлення додаються). Згідно пункту 6.6.2. договору „У разі неотримання Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період." Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином, згідно умов Договору, вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Не оплативши своєчасно за поставлену теплову енергію, споживач порушив умови Договору № 600479 від 01.12.2006 року. Позивач направляв на адресу відповідача претензію про погашення заборгованості за теплову енергію. На момент пред'явлення позовної заяви Відповідач добровільно не погасив суму заборгованості. Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Суд не приймає до уваги доводи відповідачки і її представника про те, що договір № 600479 від 01.12.2006 року „Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді" розірвано на підставі інформаційного листа [PERSON] від 13.11.2012 р., надісланого нею на адресу концерну «МТМ», так як рішенням Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 14.10.2014 р., залишеним без змін Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17.11.2014 р., встановлено, що зазначений договір не розірваний і в його розірванні судом відмовлено. Також, в Ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 17.11.2014 р. зазначено, що заявник ([PERSON]П.) не надав суду доказів відключення від мережі централізованого опалення з дотриманням відповідної процедури, що передбачена чинним законодавством, відтак нарахування плати за централізоване опалення є правомірним. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Сума боргу відповідачкою не оспорюється. Таким чином, позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved