Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.03.2008 між ПАТ "Альфа-Банк" та відповідачем було укладено договір №690011699 про відкриття та порядок ведення рахунку міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на суму 30300,00 грн. для здійснення операцій із застосуванням платіжної картки, а відповідач прийняв його використання на власні потреби без будь-яких обмежень і з дотриманням інших істотних умов цього договору, викладених в Розділі №2, який є невід`ємною частиною цього договору, а відповідач зобов`язалася повернути банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, в строки і порядку, встановленими кредитним договором. Позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені умовами кредитного договору. При зверненні до суду із вказаним позовом позивач вказує, що 18.12.2012 між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" було укладено договір про відступлення права вимоги №2012-1-2, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" набуло статусу кредитора у зобов`язанні та отримало право грошової вимоги до [PERSON] В подальшому, як зазначає позивач, 27.12.2012 року між ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" та позивачем ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) №27/12/2012-01, відповідно до умов якого позивач ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" набув статусу кредитора у зобов`язанні та отримало право грошової вимоги до боржників ПАТ "Альфа-Банк", включаючи і відповідача. Відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору від 20.03.2008 року №690011699, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість, яка станом на 07.10.2019 року складає 102433,14 грн., з яких: 38845,94 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 63587,20 грн. заборгованість за відсотками, у позові й заявлено відповідну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми заборгованості, а також понесені судові витрати в розмірі 1921,00 грн. У судове засідання позивач не з`явився, в особі представника за довіреністю надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, повідомив також про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні; проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, 20.03.2008 між ПАТ "Альфа-Банк" та відповідачем було укладено договір №690011699 про відкриття та порядок ведення рахунку міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на суму 30300,00 грн. для здійснення операцій із застосуванням платіжної картки, а відповідач прийняв його використання на власні потреби без будь-яких обмежень і з дотриманням інших істотних умов цього договору, викладених в Розділі №2, який є невід`ємною частиною цього договору, а відповідач зобов`язалася повернути банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, в строки і порядку, встановленими кредитним договором (а.с.8,9-21). 18.12.2012 між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" було укладено договір про відступлення права вимоги №2012-1-2, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" набуло статусу кредитора у зобов`язанні та отримало право грошової вимоги до [PERSON] (а.с. 34-44). 27.12.2012 між ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" та позивачем ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) №27/12/2012-01, відповідно до умов якого позивач ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" набув статусу кредитора у зобов`язанні та отримало право грошової вимоги до боржників ПАТ "Альфа-Банк", включаючи і вимоги до боржника [PERSON] (відповідача (а.с. 45-58)). Відповідачем порушуються строки сплати платежів за кредитом, у зв`язку з чим станом на 07.10.2019 виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 102433,14 грн., з яких: 38845,94 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 63587,20 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 61). Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору), що підтверджується кредитним договором №690011699 від 20.03.2008, підписаним сторонами, розрахунком заборгованості станом на 07.10.2019. Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Частинами першою, третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. За договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ст. 1077 ЦК України). Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч. 1 ст. 612 ЦК України). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі №279/4216/16-ц). Як встановлено судом, з боку відповідача було допущено порушення умов виконання зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, тому порушені права позивача підлягають поновленню в обраний в даному позові спосіб (ст. 16 ЦК). З урахуванням вищенаведеного для суду наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості станом на 07.10.2019 у розмірі 102433,14 грн., з яких: 38845,94 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 63587,20 грн. заборгованість за відсотками. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved