Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

позивачка звернулася з даним позовом до суду, обгрунтовуючи вимоги тим, що 17.01.2014 року у відділенні №32 ПАТ "Міський комерційний банк" вона уклала договір акційного строкового банківського вкладу №2630/32/154252 "Ваш різдвяний". Згідно з цим договором позивачка передала на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 2 014 доларів США строком до 17.05.2014 року. В травні 2014 року в зв'язку із закінченням дії вказаного договору банк запропонував позивачці укласти нові договори банківського вкладу. Позивачка на це погодилася, і 19.05.2014 року між сторонами укладено договір строкового банківського вкладу «Ваш стабільний» із сумою депозитного вкладу 1 000 доларів США та строком повернення останнього до 19.06.2014 року, а також договір банківського вкладу на першу вимогу із сумою депозитного вкладу 1 014 доларів США. Однак, починаючи з вересня 2014 року, відповідач не повертає позивачці частину сум вкладів, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 1 326 доларів США. Вимоги позивачки щодо повернення вкладів залишені відповідачами без задоволення. Тому вона просить розірвати вказані договори банківського вкладу від 19.05.2014 року та стягнути з відповідача - ПАТ "Міський комерційний банк" на її користь 17 813, 62 грн., що еквівалентно 1 326 доларам США, а також судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві, та просить його задовольнити. Позивачка також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представники відповідачів в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи були щоразу повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення відповідачам судових повісток-викликів. Причини неявок своїх представників відповідачі суду не повідомили та не звернулися до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ст.ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.3 ст.1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно з правилами частин 1 і 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до вимог ч.2 ст.1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Судом встановлено, що 17.01.2014 року [PERSON] та ПАТ "Міський комерційний банк" в особі відділення №32 уклали договір акційного строкового банківського вкладу №2630/32/154252 "Ваш різдвяний", згідно з яким банк прийняв від позивачки як вкладника грошові кошти на строковий депозитний рахунок строком 120 днів з сумою вкладу 2 014 доларів США (а.с.6-8). Факт залучення коштів на депозит стверджується квитанцією №10023 від 17.01.2014 року (а.с.9). Судом також встановлено, що 19.05.2014 року [PERSON] та ПАТ "Міський комерційний банк" в особі відділення №32 уклали договір банківського вкладу на вимогу №2620/32/182800 з рахунком [NUMBER](а.с.11-13). Згідно із заявою про видачу готівки №3177 від 19.05.2014 року позивачці виплачено 1 000 доларів США з наступним їх залученням того ж дня на рахунок [NUMBER] та з укладенням нового строкового банківського вкладу №2630/32/182819 "Ваш стабільний" (а.с.14-17). 18.07.2014 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору строкового банківського вкладу №2630/32/182819 "Ваш стабільний", відповідно до якої п.1.3 статті №1 частини №2 вказаного договору викладено в іншій редакції та зазначено, що в день закінчення строку дії договору вклад повертається вкладнику шляхом перерахування суми вкладу на поточний депозитний рахунок вкладника [NUMBER], відкритий в ПАТ "Міський комерційний банк", відділення №32 (а.с.18). Пунктом 2.2 договору №2620/32/182800 від 19.05.2014 року встановлено, що вклад в будь-який момент може бути витребуваний повністю або частково на умовах та в порядку, встановлених цим договором. Пунктом 5.1.3 цього ж договору передбачено, що вкладник зобов'язаний письмово повідомити банк про свій намір отримати вклад або частину вкладу за першою вимогою, за три банківські дні до пропонованої дати отримання вкладу або частини вкладу. Судом встановлено, що 23.09.2014 року позивачка зверталася до відділення №32 ПАТ "Міський комерційний банк" про повернення до 29.09.2014 року вкладу за строковим договором та в цій же заяві заявляла вимогу про повернення вкладу за договором банківського вкладу про повернення останнього на вимогу. На цій заяві наявний штамп про її отримання того ж дня вказаним банком (а.с.23). На підставі наданих позивачкою доказів суд приходить до висновку, що зазначена заява залишена відповідачами без задоволення. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі грубо порушили умови вказаних договорів та з вересня 2014 року припинили повертати позивачці вклад, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 1 326 доларів США. Даний розмір стверджується випискою по особовому рахунку від 19.09.2014 року (а.с.19), і станом на 19.09.2014 року складав 17 813, 62 грн., враховуючи встановлений НБУ офіційний курс гривні до іноземної валюти, що стверджується долученим до позовної заяви повідомленням НБУ від 19.09.2014 року (а.с.20). Відповідно до правил частин 1 та 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тому суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В зв'язку із задоволенням позовних вимог присудженню з відповідача - ПАТ "Міський комерційний банк" на користь позивачки підлягають понесені останньою судові витрати - судовий збір в розмірі 487,20 грн. Останній сплачено позивачкою за звернення до суду з даною позовною заявою, що стверджується квитанцією № 027901321 від 01.10.2014 року (а.с.1). На підставі ст.ст. 16, 526, 530, 1060, 1066 ЦК України та,

Outcome: approved