Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Звернувшись до суду із заявою про встановлення факту смерті, заявник посилалася на те, що 31 липня 2018 року в м. Маріуполі Донецької області помер її син - [PERSON]. Комунальним закладом охорони здоров'я "Донецького обласного бюро судово-медичної еспертизи" м. Маріуполя було видано лікарське свідоцтво про смерть. Проте, факт смерті сина було зареєстровано в [INFO], за місцем його проживання, де видано документ неналежного зразка з печаткою ДНР. Заявник звернулася до Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області із заявою про реєстрацію смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних в неї документів, виданих на тимчасово окупованій території, зразку документів, відповідно до вимог законодавства України, заявнику було відмовлено. На підставі викладеного, заявник просить встановити факт смерті 31 липня 2018 року в м. Маріуполі Донецької області її сина - [PERSON]. Заявник у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та пояснила, що син працював на меткомбінаті "Азовсталь" м. Маріуполя, де 31 липня 2018 року сталася аварія, під час якої її син загинув. Причиною смерті визначено - відкрита черепно-мозкова травма з множинними переломами кісток склепіння та основи черепа, та скелета обличчя, з руйнуванням речовини головного мозку. Похований померлий в м. Донецьку, що знаходяться на непідконтрольній території. Заявник посилалась, що встановлення факту смерті їй необхідно для отримання допомоги на поховання та спадщини. Представник заінтересованої особи Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану просить розглянути справу без участі представника, заперечень проти задоволення заяви не надав та повідомив про відсутність в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON], [INFO] ( лист № 15.50-69-5/2495 від 08 листопада 2018 року). Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до наданого свідоцтва про народження серії ІV-НО № 359210, виданого 27 листопада 1979 року Кіровським відділом РАГСу м. Донецька, актовий запис № 1885, [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Відповідно до довідки Олександрівського УСЗН № [NUMBER] від 10 квітня 2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] зареєструвала фактичне місце проживання в [INFO]. Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. Місто Донецьк Донецької області віднесено до таких населених пунктів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява щодо державної реєстрації смерті повинна бути подана в термін не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а у разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Начальник Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області листом за № 15.50-71/846 від 08 листопада 2018 року відмовив заявнику у реєстрації смерті [PERSON], посилаючись на те, що для підтвердження факту смерті було пред`явлено документ невідповідної форми, а саме - свідоцтво про смерть, виданого Кіровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР . Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. На доказ обставин, викладених у заяві, суду надано довідку про причину смерті № 1971 від 02 серпня 2018 року, за якою [PERSON] помер 31 липня 2018 року внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з множинними переломами кісток склепіння та основи черепа та скелета обличчя, з руйнуванням речовини головного мозку. Вказана довідка видана Комунальним закладом охорони здоров'я "Донецького обласного бюро судово-медичної еспертизи" м. Маріуполя. Проте, заявник пояснила, що реєстрація смерті сина проводилась за місцем його проживання - в м. Донецьку, де він і похований. При цьому, надала свідоцтво про смерть серії ДНР №112205, виданого Кіровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР, за яким [PERSON] помер 31 липня 2018 року в м. Маріуполі Донецької області , актовий запис № 1230 від 03 серпня 2018 року. Оцінюючи надані письмові докази, суд вважає за можливе застосувати загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на неконтрольованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного, сімейного життя, матеріального забезпечення, тощо. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть сина та подальшого оформлення допомоги на поховання та спадку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Outcome: approved