Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що будинок (гуртожиток) по вул. Семафорній, 30 у м. Дніпро знаходиться на його балансі. Відповідач [PERSON] на підставі ордеру №35 від 27.08.2012 був поселений на одне ліжко - місце у гуртожиток та значиться зареєстрованим з 14.09.2012 року, але у гуртожитку фактично не проживає з 05.10.2015 року, що стало причиною звернення його до суду з вказаним позовом. В якому він просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, одним ліжко - місцем в будинку [ADDRESS] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я». У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ст. 224 ЦПК України. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні просив суд, прийняти рішення згідно чинного законодавства. Вислухавши доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом було встановлено, що гуртожиток за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі та обслуговуванні позивача. Відповідно до п.3.2 Положення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" регіональна філія "Придніпровська залізниця" Структурний підрозділ "Дніпропетровське будівельно-монтажне експлуатаційне управління" (надалі підрозділ) серед основних завдань підрозділу є надання житлово-комунальних послуг, утримання, експлуатація і ремонт об'єктів житлового фонду, гуртожитків, об'єктів соціально-побутового призначення, комунального господарства; надання місця для тимчасового проживання в приміщеннях (підпункт 45). Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. На підставі ордеру від 27.08.2012 року відповідач [PERSON], був поселений на одне ліжко - місце у гуртожиток за адресою: [ADDRESS] та значиться зареєстрованим з 14.09.2012 року (а.с.5,7). Як встановлено судом, відповідач з 05.10.2015 року непроживає у гуртожитку, місце його знаходження невідомо, надане ліжко не займає, особистих речей його не має, про що свідчить складений заступником керуючого гуртожитку рапорт (а.с.8). Ці обстанини цілком узгоджуються з показами свідків [PERSON], [PERSON], які показали, що відповідач більше 6 місяців не проживає у гуртожитку, надане ліжко не займає, особистих речей його в гуртожитку не має. У зв'язку з його регістрацією інші співробітники підприємства, які дійсно потребують житла позбавленні в його наданні. Також в матеріалах справи міститься копія наказу (розпорядження) №429/ос від 06.11.2015р., з якого вбачається , що відповідач припинив свої трудові відносини з ДП "Придніпровська залізниця" Відокремлений структурний підрозділ "Локомотивне депо Нижньодніпровськ-вузол" за згодою сторін ще 07.11.2015 року. Частиною 1 статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків провадиться у судовому порядку. Враховуючи, що відповідач не проживає у гуртожитку та не займає ліжко-місце в ньому понад шість місяців, доказів про поважність причин його не проживання суду не надано, суд вважає можливим позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням, а саме ліжко-місцем. Разом з тим, позивачем були понесені витрати з розглядом даної справи, а саме виклик до суду відповідача через газету Вісті Придніпров'я у розмірі 500 гривень, які підтверджується платіжним доручення регіональної філії «Придніпровської залізниці» яким сума у розмірі 500 гривень була перерахована на рахунок ТОВ «Вісті Придніпров'я» за розміщення в газеті, оголошення про виклик відповідача у судове засідання, у зв'язку з вищевикладеним, суд вважає що з відповідача потрібно стягнути дану суму в рахунок витрат пов'язаних з розглядом справи. Ч.1 ст. 79 ЦПК України, передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Таким чином, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved