Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» у вересні 2010 року звернувся до суду з позовом, який остаточно уточнив 29.05.2014 року до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 160 895,70 долл. США, що станом на 26.08.2010р. складає 1 884 040,38 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.05.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який відповідно до змін до установчих документів, здійснених на виконання вимог ЗУ «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VI було перейменовано у Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 2538-08 ОФ Н (надалі - Кредитний договір), відповідно до якого Позивач надав [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 90 000,00 доларів США, строком користування з 13.05.2005 року по 13.05.2020 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], про що укладено Іпотечний договір від 12.07.2005 року (далі - Іпотечний договір). Також, наданий [PERSON] кредит був забезпечений порукою [PERSON] про що 13.05.2005 року між Позивачем та [PERSON] укладено Договір поруки № 2538-08 (далі - Договір поруки). Відповідачкою [PERSON] у встановлені кредитним договором строки повернення наданого їй кредиту (основної суми) та строки сплати відсотків за користування кредитом не дотримуються. У зв'язку з цим відповідачам [PERSON] та [PERSON] 20.01.2010 року рекомендованою кореспонденцією направлені вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати за кредит у повному обсязі. Відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором не виконують, у зв'язку з чим станом на 26.08.2010 року загальний розмір їх заборгованості перед Позивачем становить 160 895,70 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 29.05.2014 року (11,7097 грн. за 1 дол. США) складає 1 884 040,38 грн. В судове засідання з'явився представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» - Шкута Р.І. (діє на підставі довіреності від 02.12.13), який позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі зазначивши, що відповідачка [PERSON] свій борг визнає. В минулих судових засіданнях також представник позивача- [PERSON], діючий по довіреності, пояснив що відповідачка [PERSON] особисто в відділенні банку в м.Одесі договір не підписувала, а сам договір поруки був пересланий до м. Києва , про що [PERSON] повідомила банк в м.Києві в 2005р., після чого до відділення банку була викликана [PERSON], яка підтвердила, що саме вона передала до Києва договір поруки, підписаний від імені [PERSON] . В судове засідання з'явився представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 13.06.13), який заперечував проти стягнення в солідарному порядку з відповідачки [PERSON] заборгованості у доларах США, так як це є незаконним і законним є стягнення заборгованості у гривнях. А також у зв'язку з тим, що остання не підписувала договір поруки та у день підписання не була присутня у Банку в м.Одесі, про що надані нею відповідні докази. В минулих судових засіданнях відповідачка [PERSON] також просила відмовити в позовних вимогах відносне неї, так як вона не підписувала вказаний договір поруки, і в день укладання договору поруки взагалі була в місті Києві. При цьому вона пояснила , що вона знайома з [PERSON]. так як в минулому вона працювала разом з нею в м.Києві в агентстві по нерухомості, де [PERSON]- засновником , а [PERSON] була директором, та яка згодом переїхала в м.Одесу. В судове засідання не з'явилася відповідачка [PERSON] хоча про час, дату і місце судового засідання була повідомлена належним чином у встановленому порядку (згідно ст.74 ч.5 ЦПК України), поважних причин неявки суду не представила, чим позбавила суд можливості вислухати її думку по суті. Заяв про розгляд справи за її відсутністю суду не надано. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачки [PERSON] та неповідомленням про причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справи у її відсутність відповідачів, згідно ст. 169 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення осіб присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.05.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] (надалі Відповідач-1, Позичальник) був укладений Кредитний договір № 2538-08 ОФ Н (надалі - Кредитний договір), відповідно до якого Банк надав Відповідачу-1 грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 90 000,00 (дев'яносто тисяч) доларів США, строком користування з 13.05.2005 року по 13.05.2020 року, зі сплатою 11,5 процентів річних за його користування з цільовим призначенням зазначеного у п.1.4. кредитного договору на придбання квартири [ADDRESS] (а.с.27-30). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору Відповідач-1 була ознайомлена та згодна, про що свідчать її підписи на кожній сторінці договору.(а.с.27-34). Відповідно до змін до установчих документів, які 18.12.2009 року зареєстровані у Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, здійснених на виконання вимог ЗУ «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VI Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» було перейменовано у Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі Позивач, Кредитор, Позичальник) (а.с.10-14). З матеріалів справи вбачається, що Позивач згідно Свідоцтва серії А01 № 423320 про державну реєстрацію юридичної особи, зареєстрований як ПАТ «УкрСиббанк» (а.с.10). Також, 13.05.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Відповідачем-1 був підписаний Додаток № 1 до зазначеного кредитного договору, який відповідно до п.1 додатку є невід'ємною частиною кредитного договору та відповідно до якого було узгоджено графік погашення кредиту. Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного додатку Відповідач-1 була ознайомлена та згодна, про що свідчать її підписи на кожній сторінці додатку (а.с.31-34). Відповідно до положень зазначеного кредитного договору Позивач зобов'язався надати Позичальнику, тобто [PERSON], кредитні кошти, які зазначені в кредитному договорі, а Позичальник зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені кредитним договором строки, та у відповідності до Додатку № 1 «Графік погашення кредиту» до вказаного кредитного договору. В зазначеному додатку було детально зазначено, в які саме строки та які саме суми Відповідач-1 має сплачувати на користь Позивача для погашення наданого їй кредиту та відсотків за його користування. З позову вбачається, що Позивач умови Кредитного договору виконав та надав Відповідачу-1 кошти, які зазначені у Кредитному договорі. Згідно п. 4.1., 4.2. кредитного договору Позичальник зобов'язався використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором строки, сплачувати плату за кредит та інші платежі на рахунки, вказані в третьому розділі цього договору. Згідно п. 7.1. кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій Позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2 % від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та/або відсотків та/або комісій), розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Надану суму кредиту Відповідач-1 повинна була повернути у встановлені п.1.2. кредитного договору терміни та сплатити відсотки за користування кредитом згідно п. 1.3.1.-1.3.6. кредитного договору, відповідно до яких Відповідач-1 зобов'язалася кожного місяця сплачувати встановлені договором платежі щодо погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором, Відповідач-1 передала АКІБ «УкрСиббанк», тобто Позивачу, в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], про що між АКІБ «УкрСиббанк» та Відповідачем-1 12.07.2005 року було укладено Іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - [PERSON] 12.07.2005 року, та який зареєстрований у реєстрі за № 225 (а.с.35-38). Також, в забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», Відповідачем-1 та [PERSON] (надалі Відповідач-2, Поручитель) 13.05.2005 року було укладено Договір поруки № 2538-08, відповідно до якого [PERSON] виступила поручителем та поручилася солідарно відповідати за невиконання Відповідачем-1 умов кредитного договору (а.с.39-40). Відповідно до ст. 553 ЦК України Поручитель, тобто [PERSON] поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Згідно з пунктом 1.3. та 1.4 Договору поруки [PERSON] відповідає перед Кредитором (Позивачем) у тому ж обсязі, що й Позичальниця, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, за оплату пені і штрафних санкцій, передбачених в кредитному договорі. Відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною. Ці пункти Договору поруки цілком відповідають ст. 554 ЦК України в якій зазначено, що при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарний боржник, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя. Відповідно до пункту 2.2. Договору поруки у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими до виконання на 5 день з моменту невиконання Позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору. Відповідачем-1 встановлені кредитним договором терміни повернення наданого їй кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за його користування не дотримуються, тобто порушються умови договору. Проте, Відповідачі так і не виконали свої зобов'язання за вказаним кредитним договором. Згідно з положеннями пункту 5.5. кредитного договору у випадку порушення Позичальником термінів повернення кредиту та термінів плати за його користування строком більш ніж 5 календарних днів, та/або у випадку порушення Позичальником умов Договору застави, вказаного в п.2 даного договору, Банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку визначеному в розділі 11 цього договору. Згідно п. 7.6. кредитного договору Позичальник зобов'язаний сплатити Банку неустойку за порушення своїх зобов'язань ( втому числі і за порушення термінів виконання зобов'язань), встановлених п. п. 4.3., 4.4., 4.5., 4.7. цього договору. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за Кредитним договором № 2538-08 ОФ Н від 13.05.2005 року, у Відповідачів перед Позивачем станом на 26.08.2010 року виникла прострочена заборгованість, загальна сума якої становить 160 895,70 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 29.05.2014 року (11,7097 х 1 дол. США), становить 1 884 040 (один мільйон вісімсот вісімдесят чотири тисячі сорок) гривень 38 копійок, які складаються з: - заборгованість за кредитом - 82 498,05 дол. США, що за курсом НБУ на 29.05.2014 року (11,7097 за 1 дол. США), становить 966 027,42 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 38 504,74 дол. США, що за курсом НБУ на 29.05.2014 року (11,7097 за 1 дол. США), становить 450 878,96 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 24 564,32 дол. США, що за курсом НБУ на 29.05.2014 року (11,7097 за 1 дол. США), становить 287 640,82 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 15 328,59 дол. США, що за курсом НБУ на 29.05.2014 року (11,7097 за 1 дол. США), становить 179 493,18 грн. Розрахунок заборгованості також наведений у поясненнях до позову, які були надані суду 29.05.2014 року. Згідно цього розрахунку заборгованості (а.с.15-26) вбачається, що остання дата погашення заборгованості відбулася 15.01.2007р. Пунктом 8.2. Кредитного договору встановлено, що підписанням цього договору Позичальник, тобто [PERSON] підтверджує, що вона повністю розуміє всі умови даного договору, свої права та обов'язки за даним договором і погоджується з ними а також свою здатність виконати умови договору (а.с.29). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 11.07.2006 року у своїй заяві на ім'я директора ОТУ-2 ЮРД АКІБ «УкрСиббанк» зазначила, що вона мала прострочені платежі за кредитом у зв'язку з тим, що знаходилася у іншому місті та не мала змоги сплатити кредит, який отримала в м. Одесі по вул. Жуковського, 11.(а.с.56-58). Отже, з зазначеного вбачається, що [PERSON] підтверджує, що має зобов'язання за кредитним договором та порушувала його умови. У зв'язку з вищезазначеним суд вважає, що [PERSON] відомо про можливість застосування процедури примусового дострокового повернення кредиту, оскільки зазначені положення вказані в договорі, який підписаний нею особисто. На підставі невиконання Відповідачем-1 зобов'язань за кредитним договором, ПАТ «УкрСиббанк», Відповідачам 20.01.2010 року рекомендованою кореспонденцією були направлені письмові вимоги за №№ 138/30-81/105, 138/30-81/106 від 20.01.2010 року про дострокове повернення кредиту та сплати за його користування у повному обсязі у розмірі 115 415,84 долл. США станом на 19.01.2010р. у строк протягом 31 календарний день (а.с.43,44). З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем-2 тобто [PERSON] 30.01.2010 року особисто отримано вищевказану письмову вимогу (а.с.42). Таким чином [PERSON] повинна була погасити заборгованість до 03 березня 2010р. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] позовні вимоги щодо себе не визнає, вважає їх безпідставними на підставі того, що не підписувала договору поруки за кредитним договором № 2538-08 ОФ Н від 13.05.2005 року, на час його підписання та взагалі мешкала та мешкає у м. Києві, у зв'язку з чим не мала змоги його підписати, а отже і не повинна відповідати по зобов'язанням, які виникають за цим договором. З цього приводу вона зверталася до органів міліції, що підтверджується з письмових пояснень, які 18.10.2011 року її представником були надані суду та відповіддю з УДСБЕЗ ГУ МВС України в Одеській області, щодо звернень [PERSON] (а.с.180), листом Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві від 20.10.2010р. №53/11274(а.с.163) листом Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 07.04.2011р. (а.с.108), від 07.04.2011р. №31/17-вх.3295 (а.с.109), листом прокуратури Приморського району м.Одеси від 25.11.2011р. №7-1439-11 (а.с.169). На виконання ухвали суду від 28.04.2011 року, задовольняючи клопотання відповідача [PERSON], Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз було виконано експертне дослідження щодо підпису [PERSON] Договору поруки № 2538-08 від 13.05.2005 року та надано Висновок № 7770/02 від 08.08.2011 року, згідно якого зазначено, що вирішити питання, чи виконаний підпис у Договорі поруки № 2538-08 від 13.05.2005 року самою [PERSON] або іншою особою не виявилось можливим з причин того, що ні збіжні ні розбіжні ознаки не утворюють сукупності, достатньої для якого-небудь (позитивного або негативного) висновку про виконання досліджувального підпису самою [PERSON]. В обґрунтування експерт зазначив, що збіжні ознаки хоч і численні, але за своїм об'ємом та значущістю не утворюють сукупності, яка індивідуалізує підписаний почерк виконавця. Причину прояви розбіжностей не вдалося оцінити однозначно, а саме: їх прояв може бути пов'язаний, як з виконанням досліджувального підпису самою [PERSON] у якихось незвичних умовах, так і виконання цього підпису - простого за виконанням - іншою особою з ретельним наслідуванням підпису [PERSON], шляхом попереднього тренування. Вирішення питання було також ускладнено недостатньою кількістю наданого порівняльного матеріалу з більш повною транскрипцією. Зазначений висновок міститься у матеріалах справи (а.с.119-121). Також відповідно до рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24.07.2013р. (справа №1522/7610/12) в позові [PERSON] до [PERSON], ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання договору поруки від 13.05.2005р. недійсним відмовлено (а.с.215-218). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦПК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зазначено: Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Із конструкції ст. 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Таким чином враховуючи те, що [PERSON] повідомила в 2005р.позивача про те, що вона не підписувала договір поруки, а також що вона отримала вимогу від Позивача 30.01.10 р., остання сплата кредиту здійснювалась [PERSON] 15.01.2007р., а з позовом позивач звернувся лише 08.09.2010р. (тобто з перевищенням 6-ти місячного строку), суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] у зв'язку з пропущенням позивачем шестимісячного терміну, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України. При цьому суд вважає, що позовні вимоги Банка до відповідачки [PERSON] заявлені правомірно, є такими, що знайшли своє підтвердження при розгляді справи та підлягаючими задоволенню. Жодних доказів щодо сплати коштів за цим договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, Відповідач-1 суду не надала. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. На момент розгляду справи доказів погашення Відповідачем-1 кредиту та сплати відсотків, пені у суду не має. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідачка [PERSON] порушила не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Щодо позиції представника відповідачки [PERSON] про незаконний еквівалент боргу до грошової одиниці України, заявлений Банком за курсом НБУ станом на 29.05.2014 року, суд зазначає наступне Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". При цьому згідно із ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Судом встановлено, що кредит надавався у доларах США. При наведенні розрахунків заборгованості позивач в своєму первісному позову наводив їх з врахуванням боргу у доларах США по курсу НБУ в гривні . Відповідно до уточнень позовних вимог від 29.05.2014р. загальна сума боргу не змінена -160 895,70 долл. СШІ, але при цьому банк правомірно просить стягнути ці кошти відповідно до курсу долара США в НБУ станом на час винесення рішення. У зв'язку з зазначеним суд доходить висновку, що Банк має право заявляти вимоги щодо виконання відповідачем свого зобов'язання у грошовій одиниці України в еквіваленті за курсом НБУ станом на 29.05.2014 року, так як це не суперечить законодавству України. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Згідно ч.1 ст. 88 , ч.1 ст.79ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачем-1 умов Кредитного договору № 2538-08 ОФ Н від 13.05.2005 року, Позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору на суму 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120 (сто двадцять) гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями за № 0004999438 від 30.08.2010 року та № 0004994575 від 27.08.2010 року (а.с.1,2). Отже, стягненню на користь Позивача підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700,00 грн. та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., саме з відповідачки [PERSON]. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості з [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial