Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ, № 045946, виданого 20.01.2003 року на підставі розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації за №727 від 16.12.2002 року, він є власником земельної ділянки, площею 2.9250 га., кадастровий номер 1825285200030000019, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Огіївської сільської ради Ружинського району району Житомирської області. Згідно договору оренди землі, укладеного 28.11. 2006 року та акту приймання-передачі об'єкта оренди від 28.11.2006 року вказана земельна ділянка була передана ним в оренду Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро [PERSON]» відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» відповідачу строком на 20 років. Державну реєстрацію договору оренди проведено у Ружинському відділенні Житомирської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.01.2007 року за №193. Він та відповідач, як сторони за договором оренди землі, дійшли до згоди щодо істотних умов договору оренди землі та скріпили його своїми підписами. Так, істотними умовами даного договору, яких сторони зобовязані дотримуватись та виконувати, ними були визначені наступні: обєкт оренди, строк договору, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способи та умови розрахунку, строки і порядок внесення орендної плати, права і обовязки сторін, відповідальність сторін, припинення дії договору, реквізити сторін. Відповідно до укладеного договору (пункти 1, 7) Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро [PERSON]» прийняло від позивача земельну ділянку в строкове платне користування, строком на 20 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В силу певних життєвих обставин, а саме - бажання і можливості самостійно обробляти свій земельний пай, [PERSON] звернувся до орендаря з пропозицією щодо припинення дії договору оренди землі за взаємною згодою сторін. ДП «Умань-Агро» листом за вихідним №537 від 13.06.16 надало відмову. Крім того, в листі вказано, що Дочірнє підприємство «Умань-Агро» взагалі не використовує земельних ділянок, які знаходяться в селі Огіївка Ружинського району Житомирської області. Права та обов'язки орендаря за договором оренди землі №156 від 28.11.06 щодо орендного володіння та користування земельною ділянкою, належною [PERSON] передано від ДП «Ілліч-Агро [PERSON]» до СПП «Світанок плюс», що в подальшому було реорганізоване шляхом приєднання до ПСП «Агрофірма «Світанок». І на думку ДП «Ілліч-Агро [PERSON]» ПСП «Агрофірма «Світанок» є орендарем за вказаним договором. Фактично орендар сам в односторонньому порядку усунувся від виконання умов договору оренди в повному обсязі та статей 5, 8, 13, 21 і 25 Закону України «Про оренду землі». Позивач просить суд розірвати вищевказаний договір оренди землі , укладений між ним та відповідачем [PERSON] договір оренди землі №156 від 28.11.06, укладений між Позивачем і ДП «Ілліч - [PERSON]», що зареєстрований в Ружинському відділі Житомирської регіональної філії центру ДЗК 16 січня 2007 року за №193; витребувати у ПСП «Агрофірма «Світанок» та повернути позивачу земельну частку (пай) площею 2,9250 га, що належить йому відповідно до Державного акта серії ЖТ №045946, що розташована на території Огіївської сільської ради Ружинського району Житомирської області, кадастровий номер земельної ділянки 1825285200030000019, а також стягнути з відповідачів на його користь понесені ним та документально підтверджені судо- ві витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з вказаних в позовній заяві підстав, а саме : тому, що орендар фактично сам в односторонньому порядку усунувся від виконання умов договору оренди в повному обсязі та статей 5, 8, 13, 21 і 25 Закону України «Про оренду землі». Представник відповідача ПСП "Агрофірма "Світанок" в судове засідання не зявився, подав заяву, зазначивши, що позивач, отримував орендну плату по дооаорк оренди землі, що свідчить про схвалення ними вказаного договору. Крім того, відповідач ПСП «Світанок» вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки про існування договору йому було відомо ще в 2006 р., про що свідчить факт отримання орендної плати. Представник відповідача -ДП "Ілліч-Агро [PERSON]" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат", назву якого змінено на ДП "Умань-Агро" в судове засідання не з'явився, подав пояснення відносно позову, в якому зазначив, що він не є належним відповідачем по даній справі, оскільки ПСП "Агрофірма "Світанок" є орендарем за оспорюваним договором оренди землі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності . Відповідно до ч.1 статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України,Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що за договором оренди землі орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації, а згідно ч.1 ст.210 ЦК України правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до укладеного договору (пункти 1, 7) Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро [PERSON]» прийняло від позивача земельну ділянку в строкове платне користування, строком на 20 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.12). Згідно з п.32 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою строною обовязків, передбачених договором , а також з інших підстав, визначених законом ( а.с.13). Як встановлено судом позивач [PERSON], згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ, № 045946, виданого 20.01.2003 року на підставі розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації за №727 від 16.12.2002 року є власником земельної ділянки, площею 2.9250 га., кадастровий номер 1825285200030000019, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Огіївської сільської ради Ружинського району району Житомирської області. Договір оренди землі між позивачем [PERSON] та відповідачем - Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро [PERSON]» відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» укладено 28 листопада 2006 року, а вказаний договір оренди між позивачем та відповідачем набрав чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації -16.01.2007 року. За умовами спірного договору позивач надав, а відповідач прийняв у строкове платне користування, згідно акту прийому передачі обєкта оренди до договору оренди землі від 17.05.2011 року (а.с.9) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Огіївської сільської ради Ружинського району Житомирської області. Як вбачається з листа ДП «Умань-Агро» за вихідним №537 від 13.06.2016, Дочірнє підприємство «Умань-Агро» взагалі не використовує земельних ділянок, які знаходяться в селі Огіївка Ружинського району Житомирської області, права та обов'язки орендаря за договором оренди землі №156 від 28.11.06 щодо орендного володіння та користування земельною ділянкою, належною [PERSON] передано від ДП «Ілліч-Агро [PERSON]» до СПП «Світанок плюс», що в подальшому було реорганізоване шляхом приєднання до ПСП «Агрофірма «Світанок». І на думку ДП «Ілліч-Агро [PERSON]» ПСП «Агрофірма «Світанок» є орендарем за вказаним договором( а.с.16). Виходячи із норм статей 24 і 25 Закону «Про оренду землі», припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем і є підставою для розірвання договору оренди землі за ст. 32 Закону України «Про оренду землі», так як являється істотним порушенням вимог закону і умов укладеного договору, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду України - викладеній в постанові у справі про розірвання договору оренди землі №6-166 цс 13 від 12.02.2014. Відповідно до положень ст. 783 Цивільного кодексу України, наймодавець має беззаперечне право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач без його дозволу передав річ в користування іншій особі, така передача права оренди землі взагалі є неможливою в силу норм Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», передача права оренди землі прямо порушує вимоги частини 7 статті 93 Земельного кодексу України, згідно з якою право оренди земельної ділянки може відчужуватись, у тому числі продаватися на земельних торгах, передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки. Разом з тим, наведена норма ст.93 Земельного кодексу України не встановлює самого механізму набуття права оренди у разі його відчуження, в тому числі і внесення до статутного капіталу. Орендар ДП «Ілліч-Агро [PERSON]» фактично в односторонньому порядку відмовився від договору оренди в повному обсязі і припинив виконання взятих на себе зобов'язань; - орендар всупереч вимогам законодавства та умовам укладеного договору передав права оренди і функції по виплаті орендної плати іншій юридичній особі - ПСП «АФ «Світанок», через СПП «Світанок-Плюс; - внесення права оренди до статутного капіталу нової юридичної особи здійснено всупереч вимогам ст. 93 Земельного кодексу України; - ПСП «Агрофірма «Світанок» не може вважатися добросовісним набувачем спірної земельної ділянки. У відповідача - ПСП «Агрофірма «Світанок» відсутні правові підстави для використання спірної земельної ділянки, оскільки таке право виникає лише після проведення його державної реєстрації - ст. 125 Земельного кодексу), а державної реєстрації ПСП «Світанок» не проведено до даного часу, а відтак - у підприємства й не виникло право оренди спірних земельних ділянок і весь цей час користується воно ними незаконно. Що стосується заяви представника співвідповідача ПСП «Агрофірма» Світанок» про застосування строку позовної давності до вимог позивача, то, на думку суду, положення ст.267 ЦК України про правові наслідки спливу позовної давності не підлягають застосуванню в цьому випадку. Позивач не пропустив строк встановлений законом, для захисту своїх прав, оскільки він не знав та не міг довідатися про користування ПСП «Світанок» належною позивачу земельною ділянкою. Представником співвідповідача ПСП «Агрофірма «Світанок» не надано будь-яких доказів щодо обізнаності позивача про користування ПСП «Світанок» належною позивачу земельною ділянкою. Посилання представника співвідповідача ПСП «Агрофірма «Світанок», викладені у заяві про застосування строку позовної давності ( а.с. 27-29), про те, що позивач повинний був дізнатися про своє порушене право у 2006-2012 р.р. суд розцінює як припущення, оскільки ві-дсутні будь-які інші обєктивні докази того, що позивач знав про своє порушене право у 2006-2012 роках, тому перебіг строку позовної давності щодо вимог позивача має відраховуватися з дати, коли йому достовірно стало відомо про своє порушене право. Позивач дізнався про порушення своїх прав у 2016 році, внаслідок чого одразу ж пред'явив до суду позов про відновлення своїх прав на земельну ділянку. Крім того, суд вважає, що розірвання договору оренди землі №156, укладеного 28.11.2006 р. від імені позивачки з ДП «Ілліч-Агро [PERSON]» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» недійсним не впливає на права, обовязки та законні інтереси ПСП «Агрофірма «Світанок» на підставі наступного. За змістом розподільчого балансу від 30.09.2012 року, укладеного між ДП «Ілліч-Агро [PERSON]» ВАТ«Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та СПП «Світанок плюс», права та обовязки по оспорюваному договору передано до статутного капіталу СПП «Світанок» (а.с.75). Відповідно передавального акту, ПСП «Агрофірма «Сітанок» від СПП «Світанок Плюс» передані договори оренди земельних ділянок, в тому числі договір, укладений з [PERSON] (а.с.76-77). Вказаний договір на даний час за ПСП «Агрофірма «Світанок» у встановленому законом порядку не зареєстрований. ДП «Ілліч-Агро [PERSON]» не припинило своєї діяльності, змінило назву на ДП «Харвіст- Умань» та в подальшому на ДП «Умань-Агро», а тому посилання представника співвідпові-дача ПСП «Агрофірма «Світанок», на те, що мала місце реорганізація підприємства-орендара, не грунтується на матеріалах справи. Відповідно до підпункту «д» п.26 оспорюваного договору відповідач, як орендар, наділяв-ся лише правом передавати земельну ділянку у суборенду, проте такий договір не укладався. Оскільки договором оренди від 28 листопада 2006 року не передбачалося право орендаря передачі орендованої земельної ділянки до статутного капіталу будь-якого суб'єкта підприєм-ницької діяльності, права останнього ухваленим рішенням не порушені. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач не порушував умови договорів, які набрали чинності, а відповідач та його представники в порушення ст.60 ЦПК України не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що умови договорів відповідач виконував належним чином. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведені вище обставини суд приходить до висновку , що позовні вимоги про розірвання договору оренди землі, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої строни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції про оплату судового збору (а.с.1) вбачається, що позивач поніс витрати по сплаті судового збору за позовною вимогою про розірвання договору оренди землі та витребування і повернення земельних ділянок у розмірі 1102 грн.40 коп., які підлягають стягненню на його користь з відповідачів: ДП «Умань Агро» - 740 грн. 38 коп.; ПСП «Світанок» -362 грн. 02 коп..

Outcome: approved