Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 26 травня 2014 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції, третьої особи [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, в обґрунтування якого зазначив, що 24 квітня 2008 року між публічним Акціонерним товариством Комерційний Банк 'Приватбанку та громадянином [PERSON] був укладений кредитний договір № 270М-08 , згідно якого ПАТ КБ "Приватбанк" надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 100000 гривень під 21% відсотків річних з кінцевим терміном погашення до 15 квітня 2013 року. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань за зазначеним договором між сторонами було укладено договір іпотеки від 24 квітня 2008 року, згідно з яким, вказані в даному договорі нерухомість, загальною площею 40,5 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] були передані під заставу публічному Акціонерному товариству Комерційний Банк 'Приватбанк' . Між тим, з метою виконання рішення суду за виконавчим документом № 2/44 від 17 січня 2011 року державним виконавцем ВДВС Дружківського МРУЮ Донецької області було винесено постанову від 04 квітня 2014 року про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на рухоме майно [PERSON] , що належать йому на праві власності , а саме, - нерухомість, загальною площею 40,5 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS].. З урахування того, що у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки за будь-якою іншою вимогою, а ніж вимогою Банку - заставодержателя, банк понесе значні збитки, просив суд задовольнити позов у повному обсязі та звільнити вищевказане нерухоме майно, що належить [PERSON] із під арешту. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутність, а задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Представник відділу державної виконавчої служби у судове засідання не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, про що в справі є розписка. Зацікавлена особа [PERSON] у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи йоо було повідомлено належним чином, про що в справі є розписка . Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, что позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між публічним Акціонерним товариством Комерційний Банк 'Приватбанку та [PERSON] був укладений кредитний договір № 270М-08 , згідно якого ПАТ КБ "Приватбанк" надав позичальнику кредитні кошти в розмірі гривень під 21% відсотки річних з кінцевим терміном погашення до 15 квітня 2013 року (а.с. 3-6 ). З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань за зазначеним договором між сторонами було укладено договір іпотеки від 24 квітня 2008 року , згідно з яким, указаний в даному договорі нерухомість, загальною площею 40,5 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] було передано під заставу публічному Акціонерному товариству Комерційний Банк 'Приватбанк' (а.с. 8-10 ). Між тим, державним виконавцем ВДВС Дружківського МРУЮ Донецької області було винесено постанову від 04 квітня 2014 року про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на нерухоме майно, що належить йому на праві власності , а саме, - нерухомість, загальною площею 40,5 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS].. Вартість заставленого майна, згідно договору іпотеки від 24 квітня 2008 року становить 6870 гривень (а.с. 8 зворотний бік ). Згодом, постановою державного виконавця Дружківського ВДВС МУЮ накладено арешт і заборонено відчуження спірного нерухомого майна ( , яке є предметом застави згідно договору від 24 квітня 2008 року ), про що 04 квітня 2011 р. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вчинено відповідний запис. Згідно ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Частинами 4, 7 даної статті визначено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також провий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовного рухомого майна. Статтею 11 вищевказаного Закону визначено, що обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч.1 ст.12 Закону, взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Відповідно же до частини 2 даної статті реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Частиною 3 даної статті визначено, що на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.14 Закону, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Законом, а саме ст.23 передбачено, що обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання, в разі настання однієї з таких обставин: 1) інша ніж обтяжувач особа набула права стягнення на предмет обтяження…… Крім того, даним Законом (статтею 39) визначено, що публічне обтяження (в даному випадку арешт, накладений ВДВС) підлягає реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, протягом п'яти днів із дня винесення відповідного рішення, на підставі якого воно виникає. Обов'язок щодо здійснення реєстрації покладається на уповноважений орган або на особу, зазначену в рішенні уповноваженого органу. Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону. Вище наведені вимоги Закону узгоджуються зі ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. А також зі ст.572 Цивільного кодексу України, яка зазначає, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). З матеріалів справи вбачається, що 24 квітня 2008 р., між публічним Акціонерним товариством Комерційний Банк 'Приватбанку та [PERSON] був укладений кредитний договір № 270М-08 , згідно якого ПАТ КБ "Приватбанк" надав позичальнику кредитні кошти в розмірі гривень під 21% річних з кінцевим терміном погашення до 15 квітня 2013 року (а.с. 3-6 ). З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 11-12 звор. бік) вбачається, що зазначене обтяження зареєстровано в Державному реєстрі 09 липня 2010 р. Таким чином, обтяження публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" , виникло раніше. А також, реєстрація обтяження (арешту) накладеного на виконання зазначеного рішення виконавчою службою відбулася пізніше, ніж реєстрація обтяження за договором застави, яке згідно Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» має вищий пріоритет у відносинах з третіми особами (в даному випадку [PERSON] ). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача знайшли підтвердження в судовому засіданні та в даному випадку задоволення прав позивача згідно договору застави від 24 квітня 2008 р., на підставі якого виникло обтяження, повинно здійснюватися згідно з пріоритетом, шляхом одержання задоволення публічним Акціонерним товариством Комерційний Банк 'Приватбанк' своїх вимог від реалізації предмета застави. За таких обставин суд, вважає, що треба постановити рішення, про зняття арешту, накладеного в межах виконавчого провадження № 22/44 , з нерухомого майна [PERSON] , яке є предметом застави за договору іпотеки від 24 квітня 2008 , укладеного між [PERSON] та публічним Акціонерним товариством Комерційний Банк 'Приватбанк' . Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд з урахування того, що позов публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" підлягає задоволенню у повному обсязі, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 131, 174, 209, 210, 212-215, 223 ЦПК України, та

Outcome: approved