Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] , уточнюючи позовні вимоги, просить суд стягнути з ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення суду. Вимоги мотивує тим, що 20 жовтня 2014 року була звільнена з роботи у зв"язку з ліквідацією підприємства на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. До цього часу з нею не проведений розрахунок, при звільненні не була письмово повідомлена про суми, належні їй до виплати. Було лише надано довідку про заробітну плату за останні шість місяців. При звільненні їй не виплачена зарплата в сумі 18003,37 грн., вихідна допомога в розмірі 3799,55 грн., компенсація за невикористану відпустку в сумі 6456,41 грн., всього - 28259,02 грн. А також , просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 21 жовтня 2014 року по день рішення суду з розрахунку середньоденного заробітку в розмірі 211 грн.64 коп. Представник відповідача ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" та ліквідатор ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" арбітражний керуючий Бідна О.І. в судове засідання не з"явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку ( а.с.116) . Арбітражний керуючий Бідна О.І. надала заперечення, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки 5 серпня 2014 року постановою господарського суду Сумської області ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. Її призначено ліквідатором банкрута. Відповідно до положень ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вона повідомила працівників про звільнення, після чого їх було звільнено. Грошові зобов"язання заводу перед працівниками є поточними, вони внесені до реєстру вимог кредиторів після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури в першу чергу задоволення вимог. Згідно ст.41,45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" задоволення вимог кредиторів проводиться виключно після продажу майна боржника та зарахування коштів, отриманих від продажу майна, на рахунок банкрута. 25 жовтня 2014 року з переможцем конкурсу на проведення аукціону з продажу майна банкрута ТОВ "Професіонал" був укладений відповідний договір, який оприлюднив оголошення про проведення 31 грудня 2014 року аукціону з продажу цілісного майнового комплексу боржника. Але аукціон не відбувся через відсутність учасників. Після чого 29 січня 2015 року на засіданні комітету кредиторів заводу було прийнято рішення про продаж майна частинами (лотами), і проведення аукціону було призначено на 23 березня 2015 року. Переможцем аукціону з продажу лоту №1 стало ПП "Фортуна Лімітед", від якого 17 квітня 2015 року надійшли кошти на рахунок банкрута. Аукціон з продажу лотів №2 та №3 не відбувся, їх повторний продаж був проведений 5 травня 2015 року, переможцем з продажу лоту №2 стало ПП "Фортуна Лімітед", яке 12 травня 2015 року перерахувало кошти на рахунок заводу. Продаж лоту №3 знову не відбулося. Задоволення кредиторських вимог буде проводитись в порядку черговості після затвердження господарським судом Сумської області уточнюючого реєстру вимог кредиторів. Станом на 20 травня 2015 року уточнений реєстр вимог кредиторів судом не затверджений. Були здійснені всі необхідні дії щодо визнання та включення вимог працівників підприємства, в тому числі і [PERSON], до реєстру вимог кредиторів. Відповідно до положень ст.116 КЗпП України середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні виплачується в разі не проведення розрахунку з вини власника або уповноваженого ним органу. Тому повинен бути встановлений причинно-наслідковий зв"язок між її діями чи бездіяльністю та невиплатою заборгованості позивачки, вимоги якої є передчасними та незаконними, оскільки були вчинені всі необхідні дії, передбачені чинним законодавством України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в наступному . Законом України вiд 02 жовтня 2012 року № 5405-VI «Про внесення змiн до деяких законодавчих актiв України щодо виконання господарських зобов'язань» роздiл X «Прикiнцевi та перехiднi положення» Закону України «Про вiдновлення платоспроможностi боржника або визнання його банкрутом» доповнено п. 1-1, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами пiд час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено пiсля набрання чинностi цим Законом. Таким чином, виходячи з вищевказаних положень, положень ст. 15 ЦПК України, при вирішенні питання юрисдикції справи про стягнення заробітної плати слід брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справi про банкрутство боржника: якщо провадження в такій справі порушено господарським судом до 19 сiчня 2013 року, справа підлягає розгляду в порядку цивiльного судочинства, якщо провадження у справі порушено після 19 січня 2013 року, то справа підвідомча господарському суду. Про таке йдеться і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 травня 2013 року № 709/0/4-13 "Про визначення юрисдикції спору про стягнення заробітної плати у випадку банкрутства боржника". В матеріалах справи є постанова господарського суду Сумської області від 5 серпня 2014 року у справі № 6/177-08, порушеної за заявою кредитора -Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції, до боржника - ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" про визнання банкрутом, в якій вказано, що ухвалою господарського суду Сумської області від 6 жовтня 2008 року порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" (а.с. 11-17 ). ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" на день розгляду справи не виключений із Державного реєстру юридичних осіб. Суд, враховуючи ,що провадження у справі про банкрутство ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" порушено господарським судом до 19 сiчня 2013 року, то даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. З трудової книжки [PERSON] вбачається, що з 28.09.2012р. по 20.10.2014 р. вона працювала в Конотопському заводі по ремонту дизель-потягів (з 23 квітня 2001 року - ВАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів", з 7 липня 2011 року - ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів") на посаді головного бухгалтера (а.с. 4). Наказом по ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" від 20 жовтня 2014 року № 6 у зв"язку з визнанням боржника - ПАТ ""Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" банкрутом та відкриттям ліквідаційної процедури відповідно до постанови господарського суду Сумської області від 5 серпня 2014 року по справі №6/177-08 та на виконання наказу № 5 від 19 серпня 2014 року [PERSON] головного бухгалтера , звільнено з роботи з 20 жовтня 2014 року відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Також зазначено про нарахування їй вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та компенсації за невикористану відпустку за 53 календарні дні (а.с.5). В розрахунково-платіжній відомості " ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" за жовтень 2014 року зазначено, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 28 259 грн. 02 коп. ( а.с.57) Однак,встановлено, що згідно довідки ліквідатора ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" Бідної О.І., заборгованість [PERSON] по заробітній платі та іншим виплатам, нарахованим у зв"язку зі звільненням 20 жовтня 2014 року, складає 27 994 грн. 47 коп. ( а.с.54) В судовому засіданні позивачка [PERSON] погодилась з заборгованістю в сумі 27 994 грн. 47 коп., яка зазначена в довідці ліквідатора Бідної О.І. Тому,суд вважає, що підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі з іншими виплатами в сумі 27 994 грн. 47 коп. Частиною 1 ст.117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу (тобто в день звільнення або, якщо працівник в день звільнення не працював, то не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок), при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.5 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати. Позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, також , підлягає задоволенню. Відповідно до підп. "л" п.1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, цей Порядок застосовується при проведенні розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно п.п.2,8 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов"язана відповідна вимога. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Розрахунок середньоденного заробітку : -заробітна плата за серпень 2014 року - 4535 грн. 20 коп., кількість робочих днів у серпні 2014 року становить 21 день ; -заробітна плата за вересень 2014 року - 4565 грн. 49 коп. , кількість робочих днів у вересні 2014 року становить 22 дні ; - сума середньоденного заробітку - 211 грн. 64 коп. ( 4535,20 грн. + 4565,49 грн. ): ( 21+22) = 211,64 грн. Судом встановлено, що період з 21 жовтня 2014 року, оскільки 20 жовтня 2014 року був останнім днем роботи позивачки , по день ухвалення судом рішення 3 серпня 2015 року, становить 196 робочих днів, а сума до сплати складає : 211,64 грн. х 196 дні = 41 481 грн. 44 коп. Відповідачі, які порушили вимоги чинного законодавства про працю в частині проведення розрахунку в день звільнення, не надали доказів на підставу своїх заперечень, лише підтвердили, що з позивачкою до теперішнього часу не проведений розрахунок. Тому , з ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" на користь позивачки слід стягнути 27 994 грн. 47 коп. заборгованості по заробітній платі, іншим виплатам, нарахованим у зв"язку зі звільненням, та 41 481 грн.44 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, всього 69 475 грн. 91 коп. Також з підприємства в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 694 грн. 75 коп.

Outcome: approved