Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] за участь третьої особи Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича про визнання майна спільною сумісною власності подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивувала тим, що з 29 листопада 1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У березня 2017 року за час перебування у шлюбі за спільні кошти відповідачем придбано автомобіль марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] . Постановою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича про опис та арешт майна боржника від 28 листопада 2018 року накладено арешт на автомобіль марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] , в рамках виконавчого провадження № 57163102 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3090/11, виданого 27 листопада 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 2 116 094,66 грн. У зв`язку з чим просить визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину автомобіля марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] ; зняти арешт з автомобіля марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] , накладений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пишним Артемом Володимировичем в рамках виконавчого провадження № 57163102. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 24 травня 2019 року ухвалою суду у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. 08 липня 2020 року ухвалою суду заяву [PERSON] про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, повернуто заявнику. 08 липня 2020 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пишний Артем Володимирович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З 29 листопада 1996 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 15). 29 квітня 2017 року відповідачем придбано на підставі вантажної митної декларації UA 100210/2017/067623 від 22 березня 2017 автомобіль марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER], д/н [NUMBER] (а.с. 23-25, 26-27, 28-29, 30, 31, 32, 33). Позивач просила визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на придбання спірного майна під час перебування у шлюбі. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пишний Артем Володимирович скористався своїм правом подачі письмових пояснень, відповідно до яких позовні вимоги про знання арешту зі спірного автомобіль не визнав повністю, оскільки позивач мала можливість захистити свої інтереси та права під час підписання кредитного договору та під час винесення рішення суду про стягнення з її чоловіка заборгованості за кредитним договром. Між сторонами виник спір з приводу сімейних правовідносин, предметом доказування є доведення, що грошові кошти на придбання спірного майна є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Пунктом 5 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, майно, нажите подружжям за час шлюбу. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з"ясувати джерело і час його придбання. Стаття 57 Сімейного кодексу України передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Особистою привальною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбанні майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є особистою приватною власністю. За встановлених обставин спірний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності, оскільки не входить до переліку майна, передбаченого ст. 57 СК України - "майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка". Тому позовні вимоги про визнання спільним сумісним майном підлягають задоволенню: визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] . Позивач також просила визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] . Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтями 63, 65 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 даного Закону передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними у натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). У постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16 вказується, що в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 Сімейного Кодексу України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Судом встановлено, що з 29 листопада 1996 року сторони перебуваю у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу сторонами придбано автомобіль марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] . З урахуванням викладеного, засад рівності часток сторін при поділі спірного майна подружжя та положень ст. 17 Сімейного кодексу України, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині поділу майна подружжя повністю: визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину автомобіля марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] . Крім того, позивач просить зняти арешт з автомобіля марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] , накладений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пишним Артемом Володимировичем в рамках виконавчого провадження № 57163102. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що на спірний автомобіль, який є спільною сумісною власності подружжя, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пишним Артемом Володимировичем в рамках виконавчого провадження № 57163102 накладено арешт. На підтвердження позовних вимог позивач надала суду постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича про відкриття виконавчого провадження № 57163102 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3090/11, виданого 27 листопада 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 2 116 094,66 грн. (а.с. 35-36), постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича про опис та арешт майна боржника від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої накладено арешт на автомобіль марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER], д/н [NUMBER] (а.с. 42-44). Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки позовні вимоги позивача про визнання спірного автомобіля спільною сумісною власності подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено, тому суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог про знання арешту: зняти арешт з автомобіля марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] , накладений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пишним Артемом Володимировичем в рамках виконавчого провадження № 57163102. За встановлених обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] за участь третьої особи Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича про визнання майна спільною сумісною власності подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, звільнення майна з-під арешту підлягають задоволенню повністю: визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину автомобіля марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] . Зняти арешт з автомобіля марки «OPEL АМPERA», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , д/н [NUMBER] , накладений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пишним Артемом Володимировичем в рамках виконавчого провадження № 57163102. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 1 536 грн. 80 коп. та судовий збір за позовні вимоги майнового характеру 1 595 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 1 536 грн. 80 коп. та судовий збір за позовні вимоги майнового характеру 1 595 грн. 00 коп.

Outcome: approved