Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивували тим, що відповідачка є матір'ю дитини [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Матір дитини - [PERSON] ніде не працює, має свої специфічні уявлення про виховання та утримання дитини, які на теперішній час становлять загрозу не тільки здоров'ю, а й життю малолітньої доньки. 04.05.2018р. до служби у справах дітей надійшло повідомлення з Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про те, що 04.05.2018 року працівниками ювенальної превенції відділу превенції Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області було виявлено громадянку [PERSON], яка перебуваючи в кафе "Червоний млин" наливала своїй малолітній доньці [PERSON], [INFO], алкогольні напої, які остання вживала, при цьому, сама [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп'яніння. Відносно [PERSON] були складені адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 184 КУпАП за ст. 180 КУпАП. За даним випадком органи поліції просили службу у справах дітей вжити заходи в межах компетенції, у тому числі щодо доцільності перебування малолітньої [PERSON] в сім'ї. За повідомленням КУ БМР "Бердянське територіальне медичне об'єднання" від 07.05.2018р., співробітники поліції 04.05.2018р. о 19:15 доставили малолітню [PERSON] до приймального відділення дитячої лікарні, де дитина була оглянута черговим лікарем, мати від рекомендацій лікаря, від здачі аналізу на вміст алкоголю в крові та від госпіталізації відмовилась. Під час бесіди [PERSON] не заперечувала, що вона з донькою, перебуваючи у кафе, поїла її пивом, з її слів вона також для заспокоєння дає доньці з раннього дитинства алкогольні напої. Заклад дошкільної освіти малолітня не відвідує, бо матір не вбачає у цьому необхідності. Зі слів [PERSON], вона планує і надалі давати доньці алкогольні напої та заспокійливе. [PERSON] любить пиво та наливку, просить їх вже сама. З 07.05.2018р. малолітня [PERSON], 2014р.н., перебуває на обліку служби у справах дітей як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, а саме, у зв'язку з проживанням в сім'ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Враховуючи зухвалу поведінку [PERSON], беручи до уваги те, що подальше перебування дитини в її сім'ї загрожує життю та здоров'ю дитини, виконавчим комітетом Бердянської міської ради було прийнято рішення від 08.05.2018р. №186 "Про негайне відібрання малолітньої дитини у зв'язку із загрозою її життю та здоров'ю та доцільність позбавлення матері батьківських прав. З 10.05.2018 року [PERSON], 2014р.н., за направленням служби у справах дітей влаштовано до КЗ "Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей", де вона перебуває по теперішній час. Просили позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON]; передати малолітню [PERSON] органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради для подальшого влаштування; стягнути з [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подачі позову на користь її майбутнього законного представника. Представник позивача - Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області - Заколенко Т.А. (довіреність №01-0049/40 від 02.01.2018р.) - в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що на думку органу опіки та піклування відповідачка не усвідомлює відповідальності за життя та здоров'я своєї малолітньої дитини, оскільки дає вживати алкогольні напої, крім того відповідачка вважає, що це цілком нормально та сама пояснює, що дає дитині алкогольні напої з раннього дитинства постійно. Просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що має малолітню дитину [PERSON], у дитини добрі умови для проживання, але поганий психічний стан. Вони мешкали втрьох, з ними ще проживає її матір. Також пояснила, що сама під час вагітності вживала «барбовал» та «валеріану», з повноліття і під час вагітності, а також після пологів вживає алкоголь. Своїй дитині [PERSON] дає алкогольні напої з народження, спочатку давала їх з пляшечки, горілку розводила з водою, також давала пиво, наливку, краплі настояні на спирту. Вважає, що давати дитині пиво, горілку з соком та заспокійливі краплі - це цілком нормально. На її думку, краще, щоб дитина була в алкогольному стані, ніж в наркотичному. [PERSON] сама вже просить випити алкогольні напої. Визнає, що дійсно 04.05.2018р. в кафе вживала алкогольні напої і давала вживати пиво дитині, їх затримала поліція та склала протоколи про адміністративне правопорушення. Вважає, що у неї з дитиною «контрольований алкоголізм», «алкалоїдне направлення». Пояснила, що вони вживають алкоголь 1-2 рази на тиждень, за їжею. Пояснила, що відвідувала доньку в реабілітаційному центрі, дитина просилась додому, сама вона хвилюється за те, які препарати дають там дитині. На даний час вона ніде не працює, останній раз працювала в 2009 році, дитину утримувала на соціальні виплати. Представник третьої особи - КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради - в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надіслали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір'ю відповідачки. Вважає, що її донька сама потребує лікування, в неї була травма голови, вона приводила додому наркоманів та алкоголіків. Також пояснила, що коли її донька народила дитину, то вважала, що народила двох дітей, а одну дитину вкрали. Також зазначила, що [PERSON] любить [PERSON], доглядала за нею, дитина ні в чому не мала потреби. Знає, що її донька давала онуці алкоголь, але сама цього не бачила. Вона сварила доньку за це, говорила, щоб вона цього не робила. Знає, що донька вживає алкогольні напої. Вважає, що донька не в змозі опікуватися дитиною, утримувати її, також вона хоче звернутися до органу опіки, щоб їй дозволи забрати онуку до себе. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, свідка, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 05.02.2014., довідка Бердянського міського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області №1232/17-9-04-42 від 12.05.2018р). Згідно повідомлення з Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області від 04.05.2018р. №10159/50/04-2018, 04.05.2018 року працівниками ювенальної превенції відділу превенції Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області було виявлено громадянку [PERSON], яка перебуваючи в кафе "Червоний млин" наливала своїй малолітній доньці - [PERSON], [INFO], алкогольні напої, які остання вживала. При цьому, сама [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп'яніння. Відносно [PERSON] був складений адміністративний протокол ГП №105468 від 04.05.2018 року за ч.1 ст. 184 КУпАП, який разом з іншими матеріалами справи був направлений (вих. №10144/50/04-18 від 04.05.2018р.) до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області для розгляду, та адміністративний протокол ГП №105467 від 04.05.2018р. за ст. 180 КУпАП, який разом з іншими матеріалами справи був направлений (вих.№10145/50/04-18 від 04.05.2018р.) до адміністративної комісії виконавчого комітету Бердянської міської ради для розгляду. За даним випадком органи поліції просили службу у справах дітей вжити заходи в межах компетенції, у тому числі щодо доцільності перебування малолітньої [PERSON] в сім'ї (а.с.8). Як вбачається з повідомлення КУ Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об'єднання" від 07.05.2018р. №1195, 04.05.2018р. в 19-15 год. співробітниками поліції до приймального відділення дитячої лікарні була доставлена малолітня [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Дитина оглянута черговим лікарем, мати від рекомендацій лікаря, від здачі аналізу на вміст алкоголю в крові та від госпіталізації відмовилась (а.с.9). З 07.05.2018р. [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, а саме, у зв'язку з проживанням в сім'ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків (наказ ССД від 07.05.2018р. №55-д - а.с.11). 07.05.2018 року на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бердянської міської [PERSON] пояснила, що дійсно вона, перебуваючи у кафе "Червоний млин" поїла свою доньку пивом, нічого поганого в цьому не вбачає. Робила це для того, щоб дівчинка поводилась спокійно. Крім цього зауважила, що взагалі свідомо та постійно, в якості заспокійливого, дає дитині пиво, наливку (горілку розведену з соком один до одного), а також "барбовал" та спиртову настойку валеріани, які вона додає доньці з народження з харчуванням, спочатку додавала до пляшки з харчуванням. На запитання членів комісії відповіла, що вважає це цілком нормальним, і яке б рішення вони не прийняли і не штрафували, вона все одно буде робити це і надалі. Вважає, що краще буде, якщо її донька буде вживати алкоголь, ніж наркотики (довідка від 07.05.2018р. - а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради №186 від 08.05.2018р. "Про негайне відібрання малолітньої дитини у зв'язку із загрозою її життю та здоров'ю та доцільність позбавлення матері батьківських прав" відібрано малолітню [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], [INFO], у зв'язку з загрозою життю та здоров'ю дитини і неналежним виконанням матір'ю батьківських обов'язків (а.с.12). Малолітня [PERSON], [INFO], за направленням служби у справах дітей з 10.05.2018 року по теперішній час перебуває у КЗ "Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" (направлення ССД від 10.05.2018р. №01-25-956 - а.с.13). Згідно інформації КУ «Бердянський центр первинної медико-санітарної допомоги» БМР від 07.05.2018 №532 матір малолітньої [PERSON] 05.09.2014 року написала відмову від відвідування дитячої поліклініки, щеплення проводяться не за графіком, хронічних захворювань у дитини немає (а.с.10). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 09.05.2018р. (а.с.15), обстежити умовити проживання малолітньої [PERSON] не вдалося, оскільки двері у квартирі ніхто не відчинив. Зі слів сусідки [PERSON], вона неодноразово бачила [PERSON] в нетверезому стані, як у дворі дома так і у парку ім. Шмідта, також [PERSON] неодноразово намагалась зробити підпали на подвір'ї та залишала на території загального користування заяви незрозумілого змісту та фото (а.с.15). Згідно актів обстеження умов проживання малолітньої дитини від 09.05.2018р., 06.11.2018р. та 22.11.2018 р., умови проживання в цілому задовільні. Згідно інформації КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" №02-03/198 від 15.05.2018р. (а.с.53), [PERSON] [PERSON] на час влаштування була пригнічена та постійно плакала, за час перебування в закладі емоційний стан дитини стабілізувався. Під час індивідуальних бесід з психологом дитина розповіла, що разом з матір'ю неодноразово вживала спиртні напої (пиво, горілку та вишневу наливку). Як вбачається з листа Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області №25164/50/02-2018 від 22.10.2018р., 11.05.2018р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018080130001344 були внесені відомості за ст. 166 КК України відносно [PERSON] за неналежне виконання батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої доньки [PERSON]. 15.06.2018р. винесено постанову про закриття кримінального провадження за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (а.с.72). Згідно постанови судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02.07.2018р. № 310/3313/18 [PERSON] було визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та призначено стягнення у вигляді попередження. Згідно відповіді КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» Запорізької обласної ради від 01 жовтня 2018 року № 2558, [PERSON] на обліку не перебуває (а.с.63). Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області надав суду висновок № 01-3232/47 від 14.05.2018р., про доцільність в інтересах дитини позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], [INFO], відносно доньки [PERSON], [INFO], оскільки відповідачка як мати не відбулася, своєю поведінкою не може бути позитивним прикладом для наслідування, благотворно впливати на формування особистості та характеру дитини, дати їй належну освіту та розвиток, не усвідомлює своєї відповідальності за життя та подальшу долю дитини, а її специфічні уявлення про виховання, та безвідповідальне ставлення до здоров'я доньки загрожують не тільки здоров'ю дитини, а і її життю (а.с.17-19). Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, в тому числі підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно принципу 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна зростати, окрім іншого, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідачки батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя, гармонічного виховання та необхідного фізичного, розумового, духовного та морального розвитку, оскільки відповідачка вважає цілком нормальним надавати для вживання своїй малолітній доньці алкогольні напої, та пояснює, що її ніщо не спинить це робить. Образ життя матері та її поведінка не сприяють засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, а уявлення про виховання та методи виховання відповідачки своєї малолітньої доньки ставлять під загрозу здоров'я та життя дитини. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах малолітньої дитини. При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своєї доньки відповідно до положень ст. 169 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідачки на утримання дитини аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь майбутнього законного представника. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підляає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1409,6 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved