Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

06.10.2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк") звернулося в суд з позовом, який в ході розгляду уточнено до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору з ПАТ КБ «Приватбанк» № б/н від 16.11.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті, складає договір. Це підтверджується його підписом у анкеті-заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Договору ліміт та його зміна встановлюється за рішенням та ініціативою Банку. Умови та правила надання банківських послуг опубліковано публічно невизначеному колу осіб на офіційному сайті позивача. Позичальник погодився на укладення договору приєднання у визначеній формі та спосіб підписання. Банк надав відповідачу набір засобів доступу до картрахунку та до пристроїв самообслуговування. [PERSON] був зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору № б/н від 16.11.2010 року, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] , станом на 17.02.2019 року має заборгованість в сумі 55255 грн. 36 коп., яка складається з наступного: 10942 грн. 23 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 38755 грн. 73 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2450 грн.00 грн. заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасніть сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2607 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова). Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.11.2010 року у розмірі 55255 грн. 36 коп., а також судові витрати по справі. 10.04.2019 року [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову в частині нарахованої пені у розмірі - 38 755 грн. 73 коп., так як вважає, що розмір нарахованої неустойки (пені) є значним в співвідношенні до розміру заборгованості по кредиту, а також, що позивачем не доведено завданні йому збитки, з врахуванням його важкого матеріального стану. 10.05.2019 року представником АТ КБ "ПриватБанк" надано суду відповідь на відзив. Представник АТ КБ "ПриватБанк" в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити. Представника відповідача, адвокат - Брайляк Е.Я., в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та просила відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, адвоката Брайляк Е.Я., вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 цієї статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.11.2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 5700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку зазначена пам"ятка клієта. (а.с. 8) Представником позивача надано копію Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» та «Універсальна COLD» , де визначено: базова відсоткова ставка на місяць; розмір щомісячних платежів; комісія за кредитне обслуговування у разі зняття кредиту готівкою, тощо та копію Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. (а.с. 9-22). В судовому засіданні також встановлено, що банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станомна станом на 17.02.2019 року має заборгованість в сумі 55255 грн. 36 коп., яка складається з наступного: 10942 грн. 23 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 38755 грн. 73 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2450 грн.00 грн. заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасніть сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2607 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова).(а.с.71-72) Згідно довідки наданої представником позивача між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було видано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , № [NUMBER] ,№ [NUMBER] .(а.с.117) Представником позивача також надано суду довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на відповідача [PERSON] договір б\\н) (а.с.118). Вказані обставини підтверджуються копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 16.11.2010 року, підписаною сторонами (а.с.8 ), які відповідачем не спростовані. З наданих представником позивачем виписок з рахунку відповідача, які відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.2012 року №578/5, є первинним документом, вбачається, що він періодично знімав кредитні кошти, проводив розрахунки за придбані товари та здійснював погашення кредиту (а. с. 120-123). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті - заяві позичальника [PERSON] від 16.11.2010 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 16.11.2010 року, посилався на Умови та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. Зазначеним Витягом, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (16.11.2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (06.10.2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу [PERSON] . Умови та правила банківських послуг, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» розміщений на сайті: https://privatbank.ua, який містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами від 16.11.2010 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами за порушення термінів виконання договірних зобов`язань (Постанова Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17). Стосовно доводів представника позивача щодо обґрунтованості вимог про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом на підставі копії довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», та «Універсальна COLD»яка підписана відповідачем [PERSON] 16.11.2010 року, в якій визначені: базова відсоткова ставка на місяць; розмір щомісячних платежів; комісія за кредитне обслуговування у разі зняття кредиту готівкою, суд дійшов таких висновків. Встановлено, що Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» розміщені на сайті: https://privatbank.ua не є невід`ємною частиною спірного договору. У довідці, підписаній відповідачем, відсутні встановлений строк повернення кредитних коштів та відповідальності за його порушення, між сторонами не досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору. Таким чином, у суду відсутня можливість встановлення процентної ставки, перевірення наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості щодо нарахованих відсотків за відсутності досягнення домовленості між сторонами, строку виконання зобов`язання. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, тому відповідач [PERSON] зобов`язаний повернути фактично отриману суму кредитних коштів, які перебували на виданій їй Банком картці у вигляді встановленого кредитного ліміту. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача 38755 грн. 73 коп. - нарахованої пені за прострочене зобов`язання; 2450 грн. 00 грн. заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасніть сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2607 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова). Згідно розрахунку станом на 17.02.2019 року заборгованість за тілом кредиту становить 10942 грн. 23 коп., що за даними обставинами справи і підлягає стягненню. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі до суду позову про стягнення з відповідача заборгованості сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн. згідно платіжного доручення № PROM3B72GK від 23.09.2017 року. Однак враховуючи, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] 10942 грн. 23 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.11.2010 року на користь АТ КБ «ПриватБанк», та враховуючи, що позовна заява Банку підлягає до задоволення на 19,80%, за розгляд справи судом з [PERSON] на користь Банку підлягає стягненню 316 грн. 80 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 207, 526, 549, 551, 626, 633, 634, 638, 652,1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved