Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

27.12.2019 року Чечельницька районна державна адміністрація Вінницької області в особі першого заступника голови райдержадміністрації Савчука В.В., що діє на підставі Регламенту адміністрації звернувся з позовом в суд в інтересах малолітнього [PERSON] [INFO] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, позовні вимоги мотивує тим, що відповідач по справі [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] [INFO] . Малолітній[PERSON] з 22.02.2018 року та по даний час виховується та утримується у КНП "Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради". Батько дитини записаний за заявою матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Дитина перебуває в закладі на повному державному утриманні. Тимчасово опікуном дитини є директор закладу Андрієвська Н.М.. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу, злісно порушує право дитини на належне виховання та утримання, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, не виявляє інтереси до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить винести рішення про позбавлення відповідача батьківських прав щодо її сина [PERSON] та стягнути аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Представник позивача по дорученню Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області Воліковська Н.В. в судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, по мотивах зазначених в позові. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог директор КНП "Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради" Н.М.Андрієвська в судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності і при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог сільський голова Берізко-Чечельницької сільської ради Чечельницького району Вінницької області Л.В.Гричулевич в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про слухання справиза її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Частиною 11 статті 128 ЦПК України встановлено, що відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Стаття 165 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом установлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 05 грудня 2017 виконавчим комітетом Берізко-Чечельницької сільської ради Чечельницького району Вінницької області, актовий запис № 05. Відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ст.135 ч.1 СК України. Відповідно до висновку Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області від 22.08.2019 року №5 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] [INFO] , Чечельницька районна державна адміністрація Вінницької області, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] [INFO] , оскільки під час обстеження матеріально-побутових умов громадянки [PERSON] виявлено, що постійного житла остання не має. Тимчасово проживає у матері свого співмешканця [PERSON] .. В даному будинку відсутні будь-які санітарно-гігієнічні умови для проживання дитини. [PERSON] ніде не працює, веде антигромадський, несумісий з покликанням матері спосіб життя. Син [PERSON] з моменту народження знаходиться в ОКЗ "Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради". Мати жодного разу не провідувала сина. Також, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Із довідки адміністрації Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки №1-9/184 від 12.11.2019 року вбачається, що дитина [PERSON] [INFO] , з 22.02.2018 року по даний час виховується та утримується в закладі на повному державному забезпеченні .Тимчасово опікуном дитини є директор закладу [PERSON] . Крім того, зазначено, що за весь період перебування дитини [PERSON] у закладі, його мати [PERSON] не відвідувала дитину жодного разу, не цікавилась його життям та здоров`ям, не приймала участі у цого вихованні. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2, 3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру частки аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і відповідача, інші обставини що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить нормам законодавства, а саме: є меншою мінімального гарантованого розміру аліментів для дітей віком до 6 років, що з 1 січня 2020 року становить 889 грн. 50 коп. Отже, перераховані вище докази, являються підставою для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо її сина [PERSON] та стягнення з неї аліментів на його користь на його утримання в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок [PERSON] , відкритий у банківській установі. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. за подачу позову про позбавлення батьківських прав та 768 грн. 40 коп. за подачу позову про стягнення аліментів відповідно до ст.141 ЦПК України. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved