Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач свої вимоги своєї скарги мотивує тим, що згідно з договором факторингу № 4 від 11.06.2012 року до нього перейшло право вимоги за кредитним договором між ПАТ "Укрсиибанк" та [PERSON], [PERSON], [PERSON] В забезпечення зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки, згідно з яким передано в іпотеку банку квартиру [ADDRESS]. Оскільки на цю квартиру накладений арешт постановами державного виконавця від 10.03.2011 р. № 25290460, від 04.05.2011 р. № 26303112, від 14.01.2010 р. № 16808813, від 05.10.2011 р. № 28193236, від 05.01.2011 р. № 3061498, від 14.01.2010 р. № 16808321, просив зняти арешт, оскільки порушені його права як заставодержателя. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої вимоги, пояснив, що ТОВ "Кей-Коллект" є стягувачем у виконавчому провадженні № 28193236, в межах якого постановою державного виконавця від 05.10.2011 р. накладений арешт на майно боржників - квартиру [ADDRESS]. На даний час рішення суду не виконано, боржник [PERSON] має заборгованість перед позивачем в сумі 574 466,66 грн., тому ТОВ "Кей-Коллект" має намір реалізувати іпотечне майно і просить зняти арешт, накладений на зазначену квартиру згідно з постановами державного виконавця в межах декількох різних виконавчих проваджень. Представник ВДВС СМУЮ проти задоволення заявлених вимог заперечував, пояснив, що рішення суду не виконано, а в матеріалах виконавчого провадження є відомості про наявність декількох постанов про накладення арешту на належну боржникам квартиру, що перебуває в іпотеці. Заслухавши пояснення представника позивача, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно з договором факторингу № 4 від 11.06.2012 року до нього перейшло право вимоги за кредитним договором між ПАТ "Укрсиибанк" та [PERSON], [PERSON], [PERSON] В забезпечення зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки, згідно з яким передано в іпотеку банку квартиру [ADDRESS] (а.с.7-12, 16-20). Згідно з витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження у виді арешту нерухомого майна - квартири [ADDRESS], на підставі постанови державного виконавця № ВП 28193236 від 05.11.2011 р. (а.с.86). Відповідно до ст. 383 ч. 1 ЦК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Рішення Зарічного районного суду м. Суми, яким було стягнуто заборгованість з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі 574 466,61 грн. ухвалено відповідно до ЦПК України. Виконавче провадження ВП 28193236 від 05.11.2011 р. відкрито на підставі виданого Зарічним районним судом м. Суми виконавчого листа, на виконання якого державний виконавець наклав арешт на майно боржників. Як пояснили сторони в судовому засіданні, виконавче провадження не звершено, виконавчі дії тривають. Таким чином, ТОВ "Кей-Коллект", яке є стягувачем у даному виконавчому провадженні, вправі звернутися до суду із скаргою на дії або рішення державного виконавця на підставі ст. 384 ЦПК України або оскаржити такі дії чи рішення до начальника відділу ДВС СМУЮ або до суду. Виходячи з викладеного, з огляду на роз'яснення, які містяться у постанові пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 № "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, та даний спір підлягає розгляду в іншому порядку, встановленому ст. 383-385 ЦПК України. Таким чином, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed