Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

У серпні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі- Банк) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позов, Банк зазначив, що 10 серпня 2011 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 2300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами, а в разі прострочення платежів сплатити неустойку. Відповідачка не виконала обов`язків за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 07 липня 2019 року у неї виникла заборгованість у розмірі 47911 грн. 67 коп., з яких: 2437 грн. 00 коп. заборгованості за простроченим тілом кредитом; 38782 грн. 26 коп. заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання; 3934 грн. 71 коп. заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2257 грн. 70 коп. штраф (процентна складова). Тому, позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь 47911 грн. 67 коп. заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, погоджується на заочний розгляд справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідачка, який про час, місце та дату судового засідання повідомлена відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явилася. Тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 серпня 2011 між ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] (в подальшому змінила прізвище " [PERSON] " на "[PERSON]") було укладено кредитний договір шляхом підписання останньою заяви позичальника, згідно якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 2300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Сторонами погоджено термін дії кредитного договору, а також сторони погодили право Банку на зміну кредитного ліміту, порядок сплати платежів по кредиту та відсотках, відповідальність сторін. Згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг, клієнт зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (п.2.1.1.5.5 Умов та Правил). Відповідачка [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання з повернення грошових коштів, внаслідок чого станом на 07 липня 2019 року у неї виникла заборгованість за кредитом в сумі 47911 грн. 67 коп, з яких: 2437 грн. 00 коп. заборгованості за простроченим кредитом, 38782 грн. 26 коп. пеня за прострочене зобов`язання, 3934 грн. 71 коп. заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасністю сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. 00 коп штраф (фіксована частина), 2257 грн. 70 коп. штраф (процентна складова). Ці обставини підтверджуються: кредитним договором від 10 серпня 2011 року (анкетою - заявою позичальника, Умовами та Правилами надання банківських послуг, довідкою про умови кредитування, укладеним між сторонами; розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1048 ч. 1 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства, Банк вправі ставити вимоги до неї про стягнення заборгованості. З відповідачки на користь Банку підлягає стягненню 2437 грн. 00 коп. заборгованості за простроченим кредитом, 38782 грн. 26 коп. пеня за прострочене зобов`язання, 3934 грн. 71 коп. заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасністю сплати боргу на суму від 100 грн. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Одночасно, пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, визначених цим договором більш як на 30 днів. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене і те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин, позов АТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення з відповідачки 500 грн. штрафу (фіксована частина), 2257 грн. 70 коп. штрафу (процентна складова) не підлягає задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial