Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

У лютому 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до АТ "Альфа-Банк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 04 квітня 2008 року уклав з Акціонерним комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", кредитний договір № 724/040, відповідно до умов якого отримав кредит у розмірі 166150 грн. 70 коп. на строк до 04.04.2015 року з цільовим призначенням - придбання транспортного засобу "NISANQASHGAI", 2008 року випуску. У зв`язку з настанням світової кризи та ряду інших об`єктивних факторів не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим на підставі позову банку 26.11.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 6-1000/09, згідно з яким стягнуто з нього достроково на користь банку заборгованість по кредитному договору. Під час виконання виконавчого листа 04.04.2011 року на підставі акту-приймання передачі автомобіль передано банку, після передачі автомобіля банку та його реалізації з прилюдних торгів кошти були зараховані в рахунок виконання судового рішення, жодних претензій зі сторони банку не було. А через 9 років в кінці 2020 року банк звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, який вчинений 31 жовтня 2020 року та згідно якого прийнято рішення повторно стягнути з нього на користь банку заборгованість за період з 01.07.2017 року по 01.07.2020 року у розмірі 209359 грн. 57 коп. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням норм Закону України "Про нотаріат", "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, оскільки заборгованість не є безспірною, комісія та проценти нараховані після закінчення строку кредитування, основний борг, комісія та відсотки стягнуті повторно, безпідставно стягнуто плату за вчинення виконавчого напису. Дану заборгованість стягнуто з порушенням строків позовної давності. Крім цього, виконавчий напис вчинено без подання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Нарахування заборгованості по відсоткам в розмірі 76564 грн. 45 коп. за період з 01.07.2017 року по 01.07.2020 року після спливу визначеного договору строку кредитування є неправомірним. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 31.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 4852; вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23.02.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою, в якій просить розглядати справу у його відсутність,позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача АТ"Альфа-Банк", третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В.,будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач відзив на позовну заяву не подав, третя особа пояснення щодо позову не надав. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4852, яким запропоновано стягнути на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість, що виникла за кредитним договором № 724/040 від 04.04.2008 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та[PERSON]. 15.10.2019 року відповідно до підпункту "г" пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України "Про спрощення процедури реорганізації та капіталізації банку", пунктів 3.1, 5.3 Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року "Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників" затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ "Альфа-Банк" у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами(включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язки боржника за вимогам и кредиторів за переданими зобов`язаннями, отже є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ "УКРСОЦБАНК". Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.07.2017 року по 01.07.2020 року, сума заборгованості складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 131295 грн.12 коп., прострочена заборгованість за комісією та процентами - 76564 грн. 45 коп., прострочена заборгованість за сумою кредиту 0 грн. 00 коп., строкова заборгованість за комісією та процентами 0 грн. 00 коп., штрафні санкції 0 грн. 00 коп., а також сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 1500 грн. Загальна сума заборгованості - 209359 грн. 57 коп. Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л.01.12.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на підставі якої відкрите виконавче провадження № 63765793 з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусомІвано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. № 4852 від 31.10.2020 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві послався на те, що виконавчий напис вважає вчиненим з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 2-2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" № 2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк.При цьому, необхідно враховувати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду № 6-887цс-17 від 05.07.2017 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а її безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Отже, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів - вже не чинні. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказував у позовній заяві, що свої зобов`язання за кредитним договором № 724/040 від 04.04.2008 року, укладеним з АКІБ "УКРСОЦБАНК", ним дійсно не були виконані належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, яка була стягнута з нього достроково на користь банку. 26.11.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист, який пред`явлений до виконання до Ленінського ВДВС м. Полтави. В процесі виконання ним переданий Банку автомобіль, який реалізований з прилюдних торгів в рахунок погашення боргу, в подальшому жодних претензій до нього з боку банку не було. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду ряд документів, які свідчать про те, що в провадженні Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 6-1000/09, виданого 26.11.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майна № 724/040 від 04.04.2008 року, тобто автомобіль марки "NISANQASHGAI", 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , в рахунок погашення боргу на загальну суму 164583 грн. 47 коп. Згідно постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Тютюнника О.Г. від 09.03.2010 року про розшук майна боржника, в рамках виконання виконавчого листа № 6-1000/09, виданого 26.11.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва оголошено розшук майна: "NISANQASHGAI", 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . Відповідно до акту приймання-передачі транспортного засобу на зберігання від 04.04.2011 року ПАТ "УКРСОЦБАНК" в особі начальника Полтавського відділення Харківської обласної філії Шляхового Ю.В. та громадян [PERSON] склали акт про те, що [PERSON] , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданим Полтавським ВРЕР 02.04.2008 року, має право керування автомобілем марки "NISANQASHGAI", 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , добровільно передав, а ПАТ "УКРСОЦБАНК" в особі Полтавського відділення Харківської обласної філії прийняв на зберігання транспортний засіб, що перебуває в заставі згідно з договором застави майна № 724/040 від 04.04.2008 року, а саме: автомобіль легковий комбі, марки NISANQASHGAI", коричневого кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Полтавським ВРЕР 02.04.2008 року на ім`я [PERSON] ; ключі від автомобіля в кількості 1 шт. Як вбачається з протоколу проведення аукціону по реалізації арештованого майна, яке належить [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , ІПН - [NUMBER] від 02.09.2011 року, в [ADDRESS] , переможець аукціону [PERSON] придбав лот № 1 автомобіль "NISANQASHGAI" за 120000 грн. Таким чином, очевидно, що предметом судового спору було не стягнення заборгованості за кредитним договором, а лише звернення стягнення на заставне майно, при цьому, в процесі примусового виконання за рахунок реалізації транспортного засобу, який належить [PERSON] було погашено частину заборгованості за кредитним договором. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Матеріали справи не містять відомостей про направлення відповідачем АТ "Альфа-Банк"на адресу позивача як боржника повідомлення про заборгованість за кредитним договором та, відповідно, даних про отримання позивачем відповідного повідомлення. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). В ході судового розгляду відповідачем не подано відзив на позов, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі не надано доказів надання приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуку Т.В. усіх документів, передбачених чинним законодавством для видачі виконавчого напису, в тому числі таких документів, що об`єктивно підтверджують безспірність заборгованості позивача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з [PERSON] на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ЛичукаТ.В. від 31.10.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4852 має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку. Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду, які складаються з судового збору за подання позовної заяву сумі 908 грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved