Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

02 вересня 2020 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 37091,56 грн. та судового збору 2102 грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим,\~що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 11.06.2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві.\~ Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 8000 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредиту та сплати\~\~відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої, станом на 30.06.2020 року складає 37091,56 грн. з яких: - 7742,70 грн. заборгованість за кредитом; - 24841,05 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 0,00 грн - заборгованість за комісією; - 4507,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В добровільному порядку відповідачка погашати заборгованість не бажає. Тому АТ КБ "ПриватБанк" вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення цієї заборгованості в судовому порядку. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання на 09 год. 00 хв. 09 жовтня 2020 року. 09 жовтня 2020 року ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, за клопотанням відповідача [PERSON] , розгляд справи було відкладено на 10-30 год. 04.11.2020 року. 04 листопада 2020 року, у зв`язку з щорічною відпусткою головуючої у справі судді, справу було знято з розгляду. Розгляд справи було призначено на 09-00 год. 16 листопада 2020 року. 22 жовтня 2020 року від відповідача [PERSON] , на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивачем пропущено строк позовної давності. Зазначив, що з позовної заяви та наданих до позову розрахунків по кредиту, які було ним оформлено 11 червня 2007 року, з дією карткового рахунку строком по 06/11 року, слідує, що позивач пропустив строки звернення до суду про стягнення з нього заборгованості за кредитом, який було йому надано у вигляді кредитної лінії. Згідно розрахунку заборгованості залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 7742,70 грн. виведено станом на 30 червня 2011 року, тобто на день закінчення терміну дії картки. Після закінчення дії картки, картковий рахунок банком не поновлюється, відповідно кредитною лінією він також користуватися не може. Таким чином, про наявність заборгованості по кредиту позивачу стало відомо 30.06.2011 року і останній має право нараховувати відсотків за несплачене тіло кредиту і право звернення до суду за стягненням заборгованості до 01 липня 2014 року. З наданої до позовної заяви виписки банку за договором б/н станом на 21.07.2020 року також вбачається, що останній платіж по картковому рахунку ним було проведено 27 липня 2011 року і якщо рахувати трирічний строк з зазначеної дати, то право у позивача на пред`явлення позову було до 01 серпня 2014 року. Окрім того, зазначив, що нарахування заборгованості за пенею з 01.04.2009 року по 31 липня 2019 року протирічить вимогам закону. Вважає, що позивач, як кредитор також зобов`язаний відповідально відноситись до нрахування заборгованості за кредитним договором, тобто своєчасно реагувати на прострочену заборгованість зі сторони боржника, не збільшуючи таким чином суму заборгованості ні за тілом кредиту, ні за відсотковими зобов`язаннями. До отримання копії позовної заяви з суду, банк жодного разу не попереджав його ні усно, ні письмово про наявність заборгованості ні станом на 2009 рік, ні станом на кінець червня 2011 року. Вважає, що таким чином кредитор умисно сприяв збільшенню розміру збитків за кредитним договором, який укладався в червні 2007 року і строк позовної давності за яким закінчився в червні 2011 року. 11 листопада 2020 року, поштою, від АТ КБ "ПриватБанк", надійшла відповідь на відзив, в якій проситьзадовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі, посилаючись на наступне. [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 11.06.2007 року. Підписуючи анкету відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Сторонами при укладенні договору були досягнуті усі умови договору. Позивачем було надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, відповідач користувався грошима, та отримав кредитну картку "Універсальна". Відповідач сплачував заборгованість за договором. Окрім цього, зазначив, що умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обовязок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту, саме тому заперечення відповідача в частині не знання наявності та суми заборгованості являються необгрунтованими. Наявність вини кредитора в умисному збільшенні розміру збитків при вирішенні спору має доводити боржник. Відповідач не надав доказів про те, що саме поведінка банку унеможливила виконання ним своїх зобов`язань, що призвело до збільшення обсягу загальної заборгованості за кредитним договором. Також відповідачем не надано доказів, що кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником. Стосовно строку дії договору та кредитної картки. Необхідно звернути увагу суду, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загальноприйнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо. Але відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Що стосується строку позовної давності зазначив, по даному договору видано кредитну картку. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки.(місяць та рік) Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже строк перевипущеної картки до останнього дня 06.2011 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 26.08.2020 року - до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які посилається відповідач, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Окрім того, відповідно до п.1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. 16 листопада 2020 року позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання свого представника не направив, зазначивши у своєму позові про розгляд справи без участі представника. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити їх. 16 листопада 2020 року відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився. У своєму відзиві просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Враховуючи,\~що у\~судове засідання\~не з`явилися\~всі учасники\~справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, 11.06.2007 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 8000,00 грн. \~ \~ \~ \~ В даній анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, яка підписана позичальником [PERSON] розмір та порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами, пеня та штрафи сторонами не погоджувався (а.с.13) \~ \~ \~ \~З довідки АТ КБ "ПриватБанк", слідує, що на ім`я [PERSON] на підставі укладеного договору б/н було видано кредитну картку № [NUMBER] дата відкриття 12.06.2007 року з терміном дії до 06/11./а.с.11/ \~ \~ \~ \~Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі. \~ \~ \~ \~Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредиту та сплати\~\~відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої, станом на 30.06.2020 року складає 37091,56 грн. з яких: - 7742,70 грн. заборгованість за кредитом; - 24841,05 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 0,00 грн - заборгованість за комісією; - 4507,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути із [PERSON] на свою користь зазначену суму заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звертаючись до суду з цим позовом, ПАТ КБ "ПриватБанк" на обгрунтування своїх позовних вимог посилався на факт підписання 11.06.2007 року відповідачем заяви - анкети, за якою останній отримав кредит в розмірі 4000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому, на підтвердження укладання вказаного кредиту та виниклої кредитної заборгованості банк надав розрахунок заборгованості та виписку за договором б/н від 11.06.2007 року, за якою останній платіж відповідачем був здійснений 21.03.2012 року, що підтверджується випискою за договором б/н (а.с.32-38), тоді як із позовом до суду банк звернувся лише 02.09.2020 року. Окрім того, як слідує з матеріалів справи після закінчення строку дії картки, тобто після чеврня 2011 року, картка на ім`я [PERSON] не перевипускалась, до банківської установи із заявою про закриття карткового рахунку відповідач не звертався. Про це також було зазначено і відповідачем [PERSON] у своєму відзиві. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судовим рішенням. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач просив застосувати строк позовної давності до вимог АТ КБ "ПриватБанк" та відмовити йому у задоволенні позову, оскільки його позов пред`явлено після закінчення строку позовної давності. При цьому, слід зазначити, що посилання позивача на п.1.1.7.31 Умов договору про збільшення строку позовоної давності до 50 років, суд не приймає до уваги, оскільки даний пункт в наданих позивачем умовах відсутній. Окрім того, відповідно до положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи вищевикладене та те, що останній платіж відповідачем було сплачено 21.03.2012 року і саме з цього часу виникла прострочка оплати платежів за кредитом, а з позовом до суду банк звернувся лише 02.09.2020 року, суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин загальний трирічний строк позовної давності за наявності відповідної заяви відповідача, що в силу вимог ст. 267 ЦК України є правовою підставою для відмови у задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк". Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання суми боргу по кредитному договору від відповідача є доведеним, але таке право не підлягає захисту у зв`язку з пропуском строку позовної давності, що і дає підстави для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки у задоволенні вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в повному обсязі, то судові витрати по справі не відшкодовуються та покладаються на позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed