Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

ПАТ "ПроКредит Банк" звернулося до суду з позовом [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, зобов'язання відповідача передати банку в господарське управління квартиру на період її реалізації, надання банку права укладати договори щодо квартири, отримувати будь-які документи та виконувати інші дії, пов'язані з управлінням та отриманням доходів, надання банку права в рахунок погашення заборгованості отримувати від орендарів платежі за оренду квартири, зобов'язання відповідача та інших осіб, які користуються квартирою, передати банку ключі від квартири та інформацію, необхідну для забезпечення вільного доступу до квартири, та забезпечити вільний вхід та доступ представникам банку до квартири, зобов'язання відповідача передати банку оригінали правовстановлюючих документів, технічної документації та всіх угод, на підставі яких у третіх осіб виникає право користування квартирою. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 13 червня 2005 року між Банком та ТОВ «АМК ЛТД» укладено рамкову угоду № 2404 зі змінами, внесеними договором №1 від 04 квітня 2008 року, за умовами якої Банк зобов'язався здійснювати кредитування позичальника в межах лімітів, а позичальник зобов'язався своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань. Ліміт суми кредитування сторонами встановлено в розмірі еквіваленту 500000 доларів США, ліміт строку кредитування - 180 календарних місяців з максимальним розміром відсотків - 40% річних. На підставі вказаної рамкової угоди між Банком та ТОВ «АМК ЛТД» укладено договори про надання траншів №1.38226/2404 від 09 квітня 2008 року на суму 100000 доларів США на строк 36 місяців зі сплатою 14% річних; №1.38955/2404 від 21 травня 2008 року на суму 29600 доларів США на строк 36 місяців зі сплатою 15% річних; №105.41216/2404 від 04 лютого 2010 року на суму 50000 грн. на строк 24 місяці зі сплатою 29% річних; №105.41001/2404 від 28 липня 2009 року на суму 90000 грн. на строк 12 місяців зі сплатою 28% річних. У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань щодо повернення сум отриманих кредитів та сплати нарахованих відсотків, Банк звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості. Рішенням Господарського суду м. Києва від 17 лютого 2011 року позов Банку задоволено та стягнуто з ТОВ «АМК ЛТД» заборгованість у загальному розмірі 850235 грн. 72 коп., з яких борг по капіталу - 825183 грн. 63 коп., борг по процентах - 11010 грн. 70 коп. та 14041 грн. 39 коп. пені. Проте, заборгованість за Рамковою угодою, підтверджена рішенням господарського суду, боржником не сплачена. Крім того, рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 28 квітня 2012 року, зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2012 року, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є поручителями ТОВ «АМК ЛТД» перед Банком за належне виконання товариством своїх зобов'язань за Рамковою угодою та договорами про надання траншів на підставі відповідних договорів поруки, заборгованість за Рамковою угодою та договорами про надання траншів, яка станом на 29 липня 2011 року становить 1829283 грн. 67 коп. Вказане рішення також відповідачами не виконано, заборгованість не погашено. Також банком за період з 29 липня 2011 року по 28 березня 2014 року було донараховано відсотки за фактичне користування грошовими коштами в розмірі 441244 грн. 84 коп. та пеню на підставі положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» в розмірі 441115 грн. 79 коп. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Рамковою угодою та договорами про надання траншів 17 червня 2005 року між Банком (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець) укладено договір іпотеки №2404-ІД01, за умовами якого відповідач передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,5 кв.м. На підставі викладеного, враховуючи наявність заборгованості за Рамковою угодою та договорами про надання траншів, яка підтверджується судовими рішеннями, та невиконання вказаних судових рішень боржником та поручителями, позивач рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК ЛТД» за рамковою угодою №2404 від 13 червня 2005 року та договором про надання траншу №1.38226/2404 від 09 квітня 2008 року, договором про надання траншу №1.38955/2404 від 21 травня 2008 року, договором про надання траншу №105.41001/2404 від 28 липня 2009 року, договором про надання траншу №105.41216/2404 від 04 лютого 2010 року в загальному розмірі 850235 грн. 71 коп., стягнутої рішенням Господарського суду м. Києва від 17 лютого 2011 року №52/26, та заборгованості за вказаними угодами по відсоткам та пені за період з 29 липня 2011 року по 28 березня 2014 року в загальному розмірі 882360 грн. 63 коп. просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну відповідно до експертного висновку про вартість вказаного майна. На період до реалізації вказаного нерухомого майна позивач просить зобов'язати відповідача передати банку в господарське управління квартиру на період її реалізації, надати банку право укладати договори щодо квартири, отримувати будь-які документи та виконувати інші дії, пов'язані з управлінням та отриманням доходів, надати банку право в рахунок погашення заборгованості отримувати від орендарів платежі за оренду квартири, зобов'язати відповідача та інших осіб, які користуються квартирою, передати банку ключі від квартири та інформацію, необхідну для забезпечення вільного доступу до квартири, та забезпечити вільний вхід та доступ представникам банку до квартири, зобов'язати відповідача передати банку оригінали правовстановлюючих документів, технічної документації та всіх угод, на підставі яких у третіх осіб виникає право користування квартирою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідач та представник відповідача - [PERSON], яка також є третьою особою у справі, проти позову заперечували, вказали, що дійсно з метою забезпечення виконання зобов'язань за Рамковою угодою та кредитними договорами укладено договір іпотеки, визнали наявність заборгованості у ТОВ «АМК ЛТД» перед банком, яка не погашена на час розгляду справи. Проте зазначили, що відповідачем було зроблено Банку пропозицію погасити частину заборгованості за Рамковою угодою в розмірі 20000 доларів США в обмін на виведення квартири з іпотеки, проте Банком вказані пропозиції було відхилено. Також зазначили, що банком нарахована пеня з порушенням спеціальної позовної давності щодо стягнення неустойки в один рік. Вказали, що у квартирі проживає [PERSON] (колишня дружина іпотекодавця), відповідач та їх малолітня дитина, що є перешкодою для передачі квартири в господарське управління Банку. Представник ТОВ «АМТ ЛТД» - [PERSON], який одночасно є третьою особою та представником третіх осіб [PERSON] та [PERSON] визнав укладення вказаних угод, отримання товариством кредитних коштів за ними та наявність заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання товариством своїх зобов'язань за кредитним договором. Підтвердив, що рішенням Господарського суду м. Києва та Оболонського районного суду м. Києва стягнуто заборгованість за рамковою угодою з товариства та поручителів, проте вказані судові рішення не виконано, заборгованість не сплачено. Також додав, що товариство визнає свою заборгованість та готове реалізувати належні поручителю автомобіль та гараж для погашення наявної заборгованості. Представник Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу відповідно до вимог чинного законодавства за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13 червня 2005 року між ЗАТ "ПроКредит Банк", правонаступником якого є ПАТ "ПроКредит Банк" (Кредитор) та ТОВ "АМК ЛТД" (Позичальник) укладено Рамкову угоду № 2404, відповідно до якої (з урахуванням договору №1 від 04 квітня 2008 року про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди) Кредитор зобов'язався здійснювати кредитування Позичальника в межах ліміту в розмірі 500000 доларів США на строк до 180 місяців та з максимальним розміром процентів - 40% річних, а Позичальник зобов'язався належно виконати всі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені угодою та кредитними договорами. Кредити надаються відповідно до кредитних договорів, укладених між сторонами, які є невід'ємною частиною Рамкової угоди. В межах Рамкової угоди сторонами укладено договори про надання траншу (кредитні договори): № 1.38226/2404 від 09 квітня 2008 року, відповідно до якого (зі змінами, внесеними договорами про внесення змін до договору про надання траншу) кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 100000 доларів США, строком на 36 місяців зі сплатою 14% річних за користування кредитними коштами для поповнення обігових коштів; № 1.38955/2404 від 21 травня 2008 року, відповідно до якого (зі змінами, внесеними договорами про внесення змін до договору про надання траншу) кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 29600 доларів США строком на 36 місяців зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами для поповнення обігових коштів; № 105.41001/2404 від 28 липня 2009 року, відповідно до якого (зі змінами, внесеними договором про внесення змін до договору про надання траншу) кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 90000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 28% річних за користування кредитними коштами для рефінансування овердрафту, та № 105.41216/2404 від 04 лютого 2010 року, відповідно до якого кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 50000 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 29% річних за користування кредитними коштами для рефінансування овердрафту. За умовами вказаних кредитних договорів погашення кредиту здійснюється періодичними платежами, сума і строк яких визначені Графіком в черговості, встановленій Рамковою угодою. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін, Банк виконав свої зобов'язання за Рамковою угодою та договорами про надання траншів, перерахувавши грошові кошти на визначені Рамковою угодою рахунки Позичальника. Разом з тим позичальник неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо повернення сум кредитів та сплати нарахованих відсотків, що змусило Банк звертатись за захистом свої інтересів до суду. Рішенням Господарського суду м. Києва від 17 лютого 2011 року у справі № 52/26 задоволено позов Банку до ТОВ «АМК ЛТД» та стягнуто на користь Банку заборгованість за Рамковою угодою та кредитних договорах всього в розмірі 850235 грн. 71 коп., яка включає в себе заборгованість по кредиту, відсотках та нарахованій відповідно до умов вказаних договорів пені. Вказане рішення набрало законної сили та 25 березня 2011 року Господарським судом м. Києва було видано Наказ про примусове виконання вказаного рішення. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2012 року у справі № 2-95/2012, частково зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2012 року, частково задоволено позов Банку до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є поручителями ТОВ «АМК ЛТД» перед Банком за належне виконання товариством своїх зобов'язань за Рамковою угодою та договорами про надання траншів на підставі відповідних договорів поруки, та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], заборгованість за Рамковою угодою і договорами про надання траншів, яка станом на 29 липня 2011 року становить 1829283 грн. 67 коп. З пояснень відповідачів та третіх осіб вбачається, що рішення судів не виконані, заборгованість за рамковою угодою та договорами про надання траншів не погашена. Відповідно до п. 4.2 договору № 1 про внесення змін та доповнень до рамкової угоди від 04 квітня 2008 року проценти за користування кредитом обчислюються у валюті кредиту за процентною ставкою, встановленою відповідним кредитним договором, від суми залишку кредиту за кожен календарний день користування залишком кредиту, виходячи із 360 календарних днів у році з моменту видачі кредиту до моменту повного погашення кредиту. Відповідно до п. 4.4 вказаного договору у випадку прострочення погашення кредиту позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеним відповідними кредитними договорами процентам за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення, які обчислюються методом «факт/360» від суми залишку кредиту, строк погашення якого настав, з моменту виникнення заборгованості до дати повного її погашення, включно. На підставі вказаних положень договору банком за період з 29.07.2011 року до 28.03.2014 року донараховано відсотки за фактичне користування кредитними коштами в сумі 441244 грн. 84 коп., яка включає відсотки за договором про надання траншу №105.41001/2404 від 28 липня 2009 року в розмірі 53829 грн. 61 коп., за договором про надання траншу №105.41216/2404 від 04 лютого 2010 року в розмірі 19945 грн. 21 коп., за договором про надання траншу №1.38955/2404 від 21 травня 2008 року в розмірі 90203 грн. 03 коп., за договором про надання траншу №1.38226/2404 від 09 квітня 2008 року в розмірі 277266 грн. 99 коп. Відповідно до п. 10.2 договору № 1 про внесення змін та доповнень до рамкової угоди від 04 квітня 2008 року при порушенні встановлених цим договором строків погашення грошових зобов'язань позичальник сплачує штрафну пеню у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 грн. в еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Починаючи з 31 календарного дня прострочення вказаний розмір пені збільшується до 1% за умови подання кредитором відповідного повідомлення позичальнику про таке збільшення. Розмір пені не може бути збільшено, якщо погашено не менш ніж 80% усього боргу чи щомісячно погашається не менш ніж 30% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. З урахування вказаної норми банком нараховано пеню за період з 29.07.2011 року до 28.03.2014 року за невиконання зобов'язань за рамковою угодою №2404 від 13 червня 2005 року та укладеними в її межах договорами про надання траншу в загальному розмірі 441115 грн. 79 коп., що складається з пені за договором про надання траншу №105.41001/2404 від 28 липня 2009 року в розмірі 28368 грн. 56 коп., за договором про надання траншу №105.41216/2404 від 04 лютого 2010 року в розмірі 15322 грн. 42 коп., за договором про надання траншу №1.38955/2404 від 21 травня 2008 року в розмірі 87737 грн. 01 коп., за договором про надання траншу №1.38226/2404 від 09 квітня 2008 року в розмірі 309687 грн. 80 коп. Загальний розмір заборгованості по відсоткам та пені за період з 29 липня 2011 року по 28 березня 2014 року становить 882360 грн. 63 коп. Згідно п.12.3 договору № 1 про внесення змін та доповнень до рамкової угоди від 04 квітня 2008 року до усіх вимог, що випливають з угоди та кредитних договорів, встановлюється позовна давність у 5 років, включаючи вимоги, щодо яких законодавством встановлена спеціальна чи обмежена позовна давність. Таким чином, внаслідок невиконання позичальником та поручителями своїх зобов'язань за Рамковою угодою та договорами про надання траншів та відповідними договорами поруки у ТОВ «АМК ЛТД» перед Банком утворилась вищезазначена заборгованість. З метою забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за Рамковою угодою між позивачем (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 2404-ІД01, відповідно до якого для забезпечення повного виконання Позичальником зобов'язань та вимог Іпотекодержателя, Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - належну йому на праві власності квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], яка має загальну площу 43,5 кв.м. Вартість предмета іпотеки сторони визначили в розмірі 189072 грн. Відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 39 Закону передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Враховуючи, що зобов'язання за Рамковою угодою та договорами про надання траншу позичальником виконуються неналежним чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення вищезазначеної заборгованості, шляхом проведення прилюдних торгів. При цьому суд вважає за можливе встановити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки нерухомого майна під час проведення виконавчих дій. Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача передати банку в господарське управління квартиру на період її реалізації, надання банку права укладати договори щодо квартири, отримувати будь-які документи та виконувати інші дії, пов'язані з управлінням та отриманням доходів, надання банку права в рахунок погашення заборгованості отримувати від орендарів платежі за оренду квартири, зобов'язання відповідача та інших осіб, які користуються квартирою, передати банку ключі від квартири та інформацію, необхідну для забезпечення вільного доступу до квартири, та забезпечити вільний вхід та доступ представникам банку до квартири, зобов'язання відповідача передати банку оригінали правовстановлюючих документів, технічної документації та всіх угод, на підставі яких у третіх осіб виникає право користування квартирою, задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Оскільки договір іпотеки № 2404-ІД01 від 17 червня 2005 року з урахуванням змін і доповнень, внесених Договором №1 від 04 квітня 2008 року не містить обов'язку іпотекодавця після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки передати Банку предмет іпотеки в управління на період до його реалізації, та враховуючи факт проживання у спірній квартирі іпотекодавця [PERSON], третьої особи [PERSON] та їх малолітньої дитини, що свідчить про використання квартири за її цільовим призначенням, суд не вбачає підстав для передачі вказаної квартири в управління Банку на період до її реалізації. Також на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 3654 грн.

Outcome: partial