Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, вказуючи, що відповідно до укладеного договору бн від 8 серпня 2006 року ПАТ КБ "ПриватБанк" надав кредит [PERSON] в розмірі 4000 грн. у виді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, погодившись з умовами накладання кредиту, підписав заяву та тим самим визнав Умови надання банківських послуг та Правила користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.5 Умов позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів. Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості (п.8.6 Умов). Позивач зазначає, що відповідач не погасив своєчасно заборгованість за кредитом, відсотками та іншими виплатами, відповідно до договору, тому виникла заборгованість, яку просить стягнути разом з судовими витратами, станом на 24 жовтня 2013 року в розмірі 23213,08 грн., яка складається із: _ заборгованості за кредитом - 3570,41 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 18061,09 грн., - штрафу -500 грн. (фіксована частина) та 1081,56 грн.( процентна складова) та судові витрати в сумі 232,13 грн. В судовому засіданні представник позивача звернувся з уточнюючою позовною заявою, посилаючись на те, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 15 жовтня 2008 року з відповідача вже було стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 3384,07 грн. та відсотки - 880 грн., тобто заборгованість [PERSON] за договором частково була стягнута, але помилково позивачем не врахована. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість, що виникла за період з 1 березня 2008 року по 24 жовтня 2013 року в сумі 16651,31 грн., а саме: - заборгованості за кредитом - 186,34 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 15195,86 грн., - штрафу -500 грн. (фіксована частина) та 769,11 грн.( процентна складова) та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснюючи, що договором, який був укладений між позивачем та [PERSON] не був визначений розмір штрафів та відсотків за користування кредитом, які повинні визначатися на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, представник вважає, що нарахування процентів за користування кредитом після припинення дії договору не передбачено. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 15 жовтня 2008 року з [PERSON] була стягнута заборгованість за кредитом, виходячи із ставки за користування кредитом - 14% на рік., з якою боржник та його представник погоджується. Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, представник відповідача наполягає, що вищезазначеним рішенням суду вже задоволені вимоги позивача за договором позики. Той факт, що воно не виконане боржником не надає право позивачеві продовжувати нарахування процентів за договором, а лише надає право на отримання суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Також представник відповідача наполягає на застосуванні наслідків пропуску строку позовної давності, що на думку представника треба відраховувати з часу постановлення судового рішення від 15 жовтня 2008 року. Вивчивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно укладеного кредитного договору від 8 серпня 2006 року ЗАТ КБ "ПриватБанк" ( з 30 квітня 2009 року за рішенням загальних зборів акціонерів назва змінена на ПАТ КБ "ПриватБанк") надав [PERSON] кредитну карту з встановленим кредитним лімітом 4000 грн. Строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної карти. У наданій суду копії договору , що викладена в формі заяви позичальника, зазначена базова процентна ставка по кредитному ліміту на час підписання договору в розмірі 4% в місяць із розрахунку 360 днів на рік. а.с. 10 В судовому засіданні представник відповідача поставила під сумнів достовірність вищезазначених умов надання кредиту, наполягаючи, що у 2008 році, під час судового розгляду позову щодо стягнення заборгованості за цим кредитом , було встановлено, що розмір процентів за користування кредитом в заяві не визначено. Суд, за клопотанням представника відповідач,а оглянув цивільну справу за позовом "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості від 26 березня 2008 року та пересвідчився у відсутності в копії договору будь-яких свідчень щодо розміру процентної ставки. а.с. 164 В рішенні Апеляційного суду Донецької області від 15 жовтня 2008 року з цього приводу зазначено, що відповідачем визнано, що кредитну угоду було укладено сторонами за умови сплати 14% річних за користування кредитними коштами. Позивачем не надано належних доказів того, що договір був укладений на інших мовах, а саме, що процентна ставка по кредиту, наданому позивачеві складає 48%. а.с. 59 З огляду на викладене, суд відклав розгляд справи та витребував оригінал укладеної угоди від 8 серпня 2008 року задля усунення виявлених розбіжностей. Натомість, витребувані докази не були надані суду з посиланням на неможливість їх надання. а.с. 157 Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 60 ЦК України кожна сторона повинна довести в суді ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено умови надання кредитних коштів з встановленням процентної ставки за користування 48 % річних та виходить з визнаних відповідачем умов - 14 % річних . Визначаючи розмір заборгованості, суд виходить з наступного. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 15 жовтня 2008 року, що набрав чинності, з [PERSON] стягнуто на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитом від 8 серпня 2008 року - 3384,07 грн., заборгованість по відсоткам - 880 грн. За матеріалами цивільної справи, розрахунок заборгованості був визначений станом на 7 жовтня 2008 року. а.с. 167 Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач порушував умови договору та не сплачував щомісячні платежі в повному обсязі . Так, за період з 7 жовтня 2008 року по 24 жовтня 2013 року заборгованість за кредитом становить : 3570, 41- 3384,07 =186,34 грн. а.с. 5-8 Розрахунок заборгованості по відсоткам за користування кредитом з урахуванням невиплаченого боргу на час розгляду справи ( в тому числі за судовим рішенням від 15 жовтня 2008 року) становить 2522,91 грн : - в період з 7 жовтня 2008 року по 7 жовтня 2013 року - (3570,41 х 14%) х 5 (років) = 2499,28 грн., - в період з 7 по 24 жовтня 2013 року -( 3570,41 х (14% : 360) х 17 = 23,63 грн. Відповідно до ст.. 526 ЦК України,зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У заяві , під час укладання кредитного договору, було визначено, що [PERSON] погодився з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банка. Він виразив свою згоду, що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою і Тарифи складають договір про надання банківських послуг . а.с. 10 Суд,вивчивши надані письмові документи, матеріали цивільної справи за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості від 26 березня 2008 року та вважає обґрунтованими заперечення представника відповідача щодо невідповідності наданих банком на час розгляду справи Умов та правил надання банківських послуг, що не співпадають з Правилами, що діяли на час укладання договору від 8 серпня 2006 року та були предметом розгляду позову від 26 березня 2008 року. Вирішуючи спір, суд виходив з Умов та правил, що діяли на час укладання договору . а.с. 164-166 За цими умовами стягнення штрафу не передбачено. Позивачем не надано будь-яких інших доказів правомірності нарахування штрафу. Надана копія пам'ятки клієнта не містить строків затвердження та доказів належності її саме до договору від 8 серпня 2006 року. а.с 148 Натомість, відповідно до п. 5.5.1 Правил користування платіжною картою , за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань , боржник сплачує відсотки за підвищеною процентною ставкою, або додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами. Зазначені вимоги позивачем не заявлені. а.с. 17 На підставі викладеного, суд вважає безпідставними вимоги позивача в частині стягнення штрафу ,тому вони не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 9.12 Умов - договір діє до часу належного виконання сторонами зобов'язань. Суд розцінює доводи представника відповідача щодо неправомірності нарахування банком процентів на суму заборгованості, яка була визначена судовим рішенням раніше, такими, що не відповідають вимогам закону. Так, ст.599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, незважаючи на наявність судового рішення про стягнення заборгованості за кредитом, яке не виконане [PERSON] до цього часу, дія кредитного договору не закінчилась, а тому банк правомірно продовжував нараховувати відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, суд вважає не підлягаючими задоволенню клопотання представника позивача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності з таких підстав. За вимогами ч. 4ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі,є підставою для відмови у позові. Однак, відповідно до вимог ст. 264 ЦК України, перебіг строку позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується. Так, з розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що [PERSON] провадив часткові виплати за договором кредиту, зокрема, останній платіж було зроблено 6 жовтня 2011 року. а.с. 161 Таким чином, немає підстав для застосування наслідків пропуску строку загальної позовної давності за позовом, що надійшов до суду 13 листопада 2013 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial