Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулось до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 07.09.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 7000,00 грн., зі сплатою за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка [PERSON] не виконує кредитні зобов'язання належним чином, у зв'язку з чим у неї утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 082,07 грн., яка станом на 30.11.2013 року складається з наступного: - 7 003,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 15 463,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4 753,55 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1 361,05 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача - Лізенко Г.В., яка діє за довіреністю юридичної особи, у судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала, пояснивши, що декілька останніх років вона не користується банківською карткою, надала заяву про застосування строку позовної давності. Крім того, надала письмові заперечення в яких зазначила, що позивачем не доведені обставини щодо наявності у неї заборгованості перед банком, оскільки з січня 2008 року банк не застосував ніяких заходів щодо стягнення кредитної заборгованості з неї, хоча про порушення його прав банку стало відомо ще у січні 2008 року, тому вважає що у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до неї про стягнення заборгованості слід відмовити. У судове засідання 11.04.2014 року відповідачка та її представник не заявилися, відповідачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності, від представника відповідача до початку судового засідання будь-яких письмових клопотань не надходило. Згідно з ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд встановив наступне. 07.09.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладений кредитний договір б/н, згідно з яким ЗАТ КБ "ПриватБанк" надає відповідачу кредит у сумі 7 000,00 грн., зі сплатою за користування кредитом 3 % в місяць із розрахунку 360 днів в році. Строк дії кредитного ліміту збігається зі строком дії платіжної картки. Даний кредитний договір укладений у письмовій формі шляхом подання заяви позивача про надання йому кредиту, узгодженої з відповідачем, що відповідає ст. 638, 1047, 1054 ЦК України. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам є невід'ємною частиною заяви позичальника. Пунктом 9.12 умов кредитного договору визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення договору, він автоматично продовжується на такий же строк. Судом встановлено, що сторони не ініціювали припинення договору, отже він автоматично продовжувався через кожні 12 місяців. Згідно з пунктом 9.3 умов кредитного договору карткові рахунки відкриті на невизначений строк за виключенням настання умов, передбачених у пунктах 9.6, 9.7 цих Умов. Відповідно до п. 9.6 умов цього договору, при відсутності на картковому рахунку карти грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії карти і при ненадходженні коштів протягом 3-х місяців з моменту закінчення строку дії карти банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючих тарифів. Вказана комісія стягується банком по закінченню вказаного у цьому пункті строку щомісячно. У разі, якщо залишок на картковому рахунку менше розміру комісії, встановленої тарифами банку, то розмір комісії за обслуговування картрахунку встановлюється в розмірі залишку коштів на картрахунку держателя. При нульовому залишку коштів на неактивному картрахунку останній закривається. Не зважаючи на те, що останній раз відповідачка користувалася картковим рахунком 18.09.2009 року (поповнювала рахунок на 100 грн.), що підтверджено відповідною випискою банка, на картковому рахунку не було нульового залишку коштів, навпаки, на рахунку обліковується заборгованість відповідачки [PERSON] перед банком за несплаченим кредитом, тому підстав для закриття рахунку не було. Пунктом 9.7 умов кредитного договору передбачено, що при ненадходженні заробітної плати держателя на картрахунок заробітної плати протягом 6 місяців, пенсії або соціальних виплат на картрахунок пенсійної (соціальної карти) протягом 6 місяців, строк дії відповідної карти не продовжується, обслуговування карти проводиться відповідно до пункту 9.6. Зі змісту цього пункту вбачається, що він регулює питання обслуговування картрахунку заробітної плати та картрахунку пенсійної (соціальної карти), тому цей пункт не регулює правовідносини, що виникли між сторонами, оскільки відповідач отримав кредитну карту. Отже, умови, передбачені пунктами 9,6, 9.7 не настали, картковий рахунок відкритий на невизначений строк. Пунктом 9.5 умов кредитного договору передбачено, що відповідний картковий рахунок може бути закритий на підставі заяви держателя, або банк має право закрити картковий рахунок, письмово повідомивши держателя. При цьому держатель повинен не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути карту в банк, після чого обслуговування карти припиняється. Держатель повинен погасити всі види заборгованості перед банком, в тому числі ті, що виникли протягом 30 днів з моменту повернення карти. Банк закриває картковий рахунок в строк не раніше 30 днів з дня припинення обслуговування карти. Відповідачка [PERSON] не подавала заяву про закриття карткового рахунку, заборгованість не погасила, тому підстав для закриття карткового рахунку банком не було. Згідно з п. 9.5 умов кредитного договору, відповідний картрахунок може бути закритий на підставі заяви отримувача, або банк має право закрити картрахунок, письмово повідомити тримача. При цьому тримач повинен, не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути картку в банк, після чого обслуговування карти припиняється. Отримувач повинен погасити всі види заборгованостей перед банком, в тому числі які виникли на протязі 30 днів з моменту повернення карти. Банк закриває картрахунок в строк не менш 30 днів з дня припинення обслуговування картки. Позивачка [PERSON] заяву про закриття рахунку не подавала, отже, строк повернення коштів наступив в момент, коли позивачка заявила про це вимогу, відповідно строк позовної давності не пропущено. Відповідно до п. 8.6 умов до кредитного договору, при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», що підтверджено копією статуту публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». У зв'язку з укладенням 07.09.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] кредитного договору виникли кредитні правовідносини, зобов'язання по яких необхідно виконувати відповідно до положень ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання, згідно зі ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач погашення відповідно до умов надання споживчого кредиту фізичної особи у встановлені договором строки не здійснювала, у зв'язку з чим, згідно з розрахунком банка, станом на 30.11.2013 року має заборгованість, яка складається з наступного: - 7 003,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 15 463,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4 753,55 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1 361,05 грн. - штраф (процентна складова), а всього - 29 082,07 грн. Суд визнає вірним розрахунок, наданий Банком. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 253 ЦК України початок перебігу строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Судом встановлено, що позивач не пропустив строк позовної давності на звернення з даним позовом, оскільки з моменту укладання кредитного договору, 07.09.2007 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу відповідачка [PERSON] не надала банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору пролонгувався з кожним роком. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] в однобічному порядку не виконувала покладені на неї умови кредитного договору по поверненню кредиту та оплаті за користування грошима, тому позовні вимоги про стягнення з неї на користь позивача суми заборгованості разом з належними відсотками, комісією та штрафами підлягають задоволенню повністю у розмірі 29 082 грн. 07 коп. Позивачем документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 290,82 грн., які у відповідності зі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved