Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів та третіх осіб , в якому зазначає наступне. Домоволодіння № 8 розташоване за адресою : вул. Молодіжна с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області було надано його батькові - [PERSON] , як спеціалісту педіатру Брагинівської сільської амбулаторії згідно до протоколу № 1 спільних зборів колгоспників колгоспу " Комуніст " Петропавлівського району Дніпропетровської області від 01.02.1989 р. та № 8 від 26.06.1989 р. , якими дозволений продаж у приватну власність за 50 % балансової вартості . При цьому адміністрація колгоспу , згідно до чинного на той час законодавства - Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР від 31.01.1966 р. , видана Міністерством комунального господарства УРСР ( що діяла до 13.12.1995 р. ) повинна була підготувати документи та передати їх в МБТІ для виготовлення технічної документації на домоволодіння та отримати свідоцтво про право власності на дане домоволодіння. Але , з невідомих йому причин , його батько не отримав технічної документації МБТІ та свідоцтва про право власності на зазначене домоволодіння . З 1986 р. їхня сім"я , яка на той час складалася з батька - [PERSON] , матері - [PERSON] та його ( сина ) [PERSON] вселилася та проживала у вищезазначеному будинку . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про його народження , свідоцтвом про шлюб його батьків , паспортом , довідкою з місця проживання , протоколом спільних зборів , архівною довідкою. 01.03.2009 р. його батько - [PERSON] трагічно помер. Після загибелі батька , він тяжко захворів , у нього виявили психічну хворобу . Впродовж майже чотирьох років він змушений був лікуватися в умовах стаціонарного та амбулаторного обстеження. В той час , як він знаходився на лікуванні , Брагинівська селищна рада Петропавлівського району Дніпропетровської області звернулася до Петропавлівського районного суду з позовною заявою про визнання права власності на вказаний будинок та визнання його , таким , що втратив право користування житловим приміщенням. 14.09.2012 р. рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області позовні вимоги Брагинівської сільської ради до нього , [PERSON] , були задоволені. Дізнавшись та не погодившись з вказаним рішенням ним було подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області. 01.07.2013 р. рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області його апеляційна скарга була задоволена. Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2012 р. скасовано і в задоволенні позовних вимог Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області відмовлено . Проте , в той час , коли в апеляційному суді Дніпропетровської області на розгляді знаходилася вказана справа власником будинку вже була [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 01.04.2013 р. укладеним між Брагинівською селищною радою Петропавлівського району Дніпропетровської області та [PERSON] Даний факт був прихований Брагинівською селищною радою від апеляційного суду Дніпропетровської області. Оскільки рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2012 р. про визнання за Брагинівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області скасоване , то укладений договір купівлі-продажу спірного будинку від 01.04.2013 р. між Брагинівською селищною радою та [PERSON] є недійсним . У рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.07.2013 р. зазначено , що голова Брагинівської селищної ради Петропавлівського району [PERSON] не мав законних підстав навіть звертатися до суду з позовом про визнання права власності на спірний будинок , тобто цими діями він перевищив свої повноваження . Крім того , скасоване рішення в частині втрати ним права користування житлом та зняття з реєстраційного обліку є підставою вважати , що він має право на житло у зазначеному будинку в силу ст. ст. 64,65 ЖК України. Даний правочин порушує його житлові права , як члена сім"ї головного користувача і фактично власника цього будинку , тобто його батька - [PERSON] , позбавляє його права на користування житловою площею у будинку , в якому він зареєстрований на законних підставах . У домоволодінні № 8 по вул. Молодіжній в с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області він був зареєстрований з 01.03.1993 р. . Вказаний будинок є його єдиним місцем проживання . Всі його речі знаходяться у вищезазначеному будинку . Він є інвалідом другої групи , потребує спокійного життя , уникнення всіляких стресів , однак вимушений нервувати , так як вселитися та проживати в спірному будинку не має можливості , оскільки в той час , коли він знаходився в лікарні , в нього вселилася [PERSON] та змінила замок . Стосовно відповідачки [PERSON] , зауважує , що їй , як покупцю спірного домоволодіння було достеменно відомо про те , що дане домоволодіння є спірним , що він зареєстрований у зазначеному будинку і має право на проживання в ньому , а в подальшому і у визнанні права власності на це житло. В уточненій позовній заяві зазначає , що правочин договір купівлі-продажу порушує вимоги ст. 203 ЦК України , зокрема ст. 228 ЦК України , бо Брагинівська селищна рада Петропавлівського району Дніпропетровської області не була належним власником спірного домоволодіння і не могла розпоряджатися спірним майном , що було доведено рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області. Просить суд : 1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу будівлі від 01.04.2013 р. , що знаходиться за адресою : с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області вулиця Молодіжна , 8 , укладений між територіальними громадами сіл Брагинівської сільської ради в особі Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , що знаходиться в с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області вул. Леніна , №7 в особі голови Брагинівської сільської ради [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстростровим № 374 та привести сторони у первісний стан . 2. Усунути перешкоди [PERSON] у користуванні житловим будинком № 8 по вул. Молодіжній в с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області шляхом виселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вищевказаного будинку та вселити [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала , дала пояснення щодо фактичних обставин справи та правових підстав і дані пояснення є аналогічні до вищезазначеного . Просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі 1-5 та їхні представники позов не визнали . Вважають , що позов є безпідставним , необгрунтованим , а тому не підлягає задоволенню. Представник відповідача на обгрунтування свого заперечення звертає увагу суду на ту обставину , що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту родинних відносин з померлим [PERSON] , а також посилається на ту обставину , що позивач не був стороною по спірному договору купівлі-продажу будинку. Просять суд в позові відмовити. Представники третіх осіб в судове засідання не з"явилися. Суд ухвалив справу розглянути у відсутність зазначених осіб. Вислухавши представників сторін , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено , що позивачу , згідно довідки МСЕК № 014706 , серії 10ААГ від 19.03.2015 р. дійсно встановлено другу групу інвалідності ( загальне захворювання ) , повторно. Інвалідність встановлена до 01.04.2016 р. Довідкою Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 13.04.2009 р. № 339 зазначається , що [PERSON] дійсно з 01.03.1993 р. зареєстрований за адресою : [INFO] , але не проживає . Свідоцтвом про смерть , серії І-КИ № , виданого 08.04.2009 р. зазначається , що [PERSON] помер 01 березня 2009 р. у віці 53 роки в с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області . Суд погоджується з доводами представника відповідача-1 відносно того , що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту родинних відносин з померлим 01.03.2009 р. [PERSON] Адже , у паспорті позивача ( серії АМ 1264843 , виданого Петропавлівським РВ ГУМВ у Дніпропетровській області ) та у вищезазначеним свідоцтві про смерть не співпадають букви у прізвищах . Адже , прізвище позивача " Лєгостаєв " , а у свідоцтві про смерть значиться " Легостаєв". Суд не бере до уваги , як належний та допустимий доказ рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2010 р. за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Адже , в даному рішенні йдеться про встановлення юридичного факту , тобто встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , померлим 01.03.2009 р. , а саме , що [PERSON] є дружиною [PERSON] . Доказів про той факт , що померлий [PERSON] є його рідний батько суду не надано. Довідкою завідувача Петропавлівського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 24.09.2013 р. вих. № 1254/772 зазначається , що [PERSON] ( позивач ) знятий з реєстрації місця проживання за адресою [INFO] згідно рішення Петропавлівського суду. Справа № 0432 /1465/2012 від 19.09.2012 р. Крім того , рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2012 р. позовну заяву Брагинівської сільської ради до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок та визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням задоволено. Визнано за Брагинівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області право власності на житловий будинок № 8 по вул. Молодіжній в с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області . Визнано [PERSON] особою , яка втратила право користування житловим будинком № 8 по вул. Молодіжна в с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. В рішенні також зазначається , що спірний житловий будинок рішенням сесії Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 277-23/У від 12.01.2010 р. , на виконання припису прокурора Петропавлівського району від 09.10.2009 р. № 2856 , був прийнятий у комунальну власність та на баланс даної сільської ради . Рішенням Колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.07.2013 р. апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено , а вищезазначене рішення суду скасоване , в задоволені позовних вимог Брагинівської сільської ради відмовлено . В даному рішенні апеляційний суд Дніпропетровської області зазначив , що розглядаючи спір по суті , районний суд не прийняв до уваги , що позивач , тобто Брагинівська сільська рада , є балансоутримувачем спірного будинку і не має право , згідно до вимог чинного законодавства ставити питання про визнання за ним права власності або визнання його належними власником , оскільки законом передбачені інші заходи захисту ( зокрема ст. 335 ЦК України - набуття права власності на безхазяйну річ ). Згідно договору купівлі-продажу від 01.04.2013 р. між Територіальними громадами сіл Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області в особі голови Брагинівської сільської ради ( продавець ) та [PERSON] ( покупець ) , посвідченого 01.04.22013 р. приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області спірний будинок перейшов у власність відповідачу [PERSON] Позивач надав суду копію заяви педіатра Брагинівської амбулаторії [PERSON] від 20.01.1989 р. В даній заяві [PERSON] просить голову колгоспу " Комуніст " продати йому житловий будинок за адресою : село Брагинівка вул. Молодіжна , 8 за 50 % балансової вартості. В довідці Архівного відділу ( витяг ) Петропавлівськох РДА від 12.05.2009 р. № 45/289 зазначається , що згідно протоколу № 1 загальних зборів колгоспників колгоспу "Комуніст " Петропавлівського району Дніпропетровської області було прийнято рішення дати дозвіл на продаж будинків спеціалістам колгоспу у приватну власність за 50 % балансової вартості. На підставі вищезазначених документів позивач вважає , що його батько [PERSON] фактично став власником спірного будинку . В даному будинку він ( позивач ) прописаний , проживав з покійним батьком , відносно спірного житлового будинку він має статус " користувач" ( ч. 1 ст. 405 ЦК України ) , а тому вважає , що укладаючи спірний договір відповідач-1 та відповідач-2 порушили його права , як користувача житлового будинку. З цього приводу суд вважає , що права позивача, який вважає себе користувачем спірного будинку не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсним цього договору, за яким останній стороною договору не був. Відповідно до частин 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника провочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним. Згідно з частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами ) вимог, які встановлені частинами 1 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин). Враховуючи вимоги даної норми , суд вважає , що в момент вчинення правочину сторонами були дотримані всі вимоги зазначені ст. 203 ЦК України. Адже , рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2012 р. на вказану дату набрало законної сили та не було скасоване. Що стосується посилання позивача на порушення спірним договором його законних прав та інтересів ? За змістом ст. 215 ЦК України та згідно із роз"ясненнями Пленуму Верховного Суду України постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» в абзаці 5 п. 6 зазначено, що вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, може бути заявлена як однією особою зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Позивач , як на головну підставу своїх позовних вимог посилається на рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних прав апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.07.2013 р. Дане рішення на його погляд є преюдицією . Як зазначалося вище , задовольняючи апеляційну скаргу [PERSON] , скасовуючи рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2012 р. ( описка у даті прийняття рішення ) та відмовляючи в задоволенні позовних вимог Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , суд апеляційної інстанції зазначив , що позивачем ( Брагинівською сільською радою ) невірно вибрано спосіб захисту . В даному випадку позивач повинен був обрати інші заходи захисту ( зокрема ст. 335 ЦК України- набуття права власності на безхазяйну річ ). В той же час , в вищезазначеному рішенні апеляційного суду ніде не зазначається , що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2012 р. порушені права [PERSON] як заінтересованої особи ( як користувача житловим будинком ). В даному конкретному випадку , позивач , хоча і не є стороною оспорюваного правочину , а як заінтересована особа , обрав неналежний спосіб захисту . Тобто суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання недійсним спірного договору купівлі-продажу . Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо вселення позивача та виселення відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed