Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 04.08.2014 р. ним з ПАТ "Альфа-Банк" було укладено кредитний договір № 500506233. Відповідно до його умов йому було надано кредитні кошти в сумі 43 989 грн. Разом з тим, враховуючи, що шрифт тексту договору становить всього лише 6 пт. замість прийнятих 14 пт., йому довелося в несприятливих умовах підписувати цей договір, в умовах погіршеного освітлення, значного скупчення людей тощо, а в подальшому тривалий час його вивчати з застосуванням збільшувальних приладів. п. 2.8 Договору передбачено встановлення комісії за "управління кредитом". п. 6 Договору передбачено, що всі спори між сторонами розглядаються постійно діючим третейським судом при ВГО "Всеукраїнський фінансовий союз"(м. Чернігів). аналогічні умови передбачені і в п. 4, п. 23 Розділу № 2. "Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк", який є невід'ємною частиною Договору і який він отримав після мого звернення до банку. Рішенням Ірпінського міського суду від 26.11.2014 в справі № 367/6641/14-ц за його позовом до ПАТ "Альфа-Банк" було визнано недійсним п. 2.8 Договору, укладеного між ним та ПАТ "Альфа-банк". Позивач вважає, що вказані пункти договору є несправедливими, незаконними та такими, що суперечать чинному законодавству, а тому підлягають визнанню недійсними, а відповідні пункти Розділу № 2. "Загальні умови кредитування фізичних осіб в Г1АТ "Альфа-Банк", затверджені Розпорядженням ПАТ "Альфа-Банк" від 10.06.2014 № 1577 підлягають визнанню недійсними з моменту їх затвердження, виходячи з наступного. п. 4 Розділу № 2. "Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ "Альфа- Банк" передбачено, що "У випадку якщо Розділом № 1 цього договору передбачена сплата комісії за управління кредитом, Банк з метою сприяння Позичальнику у виконанні ним своїх зобов'язань за цим Договором, вчиняє дії на користь Позичальника по управлінню Кредитом, які полягають в наданні Позичальнику комплексу послуг по управлінню кредитом, що направлені на запобігання виникнення випадків прострочення виконання зобов'язань Позичальника за цим Договором зокрема, але не виключно: послуг з розрахунку суми чергового платежу..." Тобто, банк вчиняє дії, які фактично направлені на його користь, оскільки передбачають запобігання випадків прострочення виконання зобов'язань по кредиту. До договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов'язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки." Позивач зазначає,що достатньо доказів, що кредитні умови п. 4 Розділу № 2. "Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк", у частині нарахування щомісячної комісії за управління кредитом, є несправедливими, суперечать принципу добросовісності та утворили істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Вимагання сплачувати комісійні за користування кредитом нормами ЦК України не передбаченні. Таким чином, п. 4 Розділу № 2. "Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк"Договору є незаконним, а тому підлягає визнанню його недійсним з моменту його затвердження. Що стосується п. 6 Договору та п. 23 Розділу № 2. "Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк",то позивач зазначив,що законом України Про внесення змін до статті 6 Закону України від 3 лютого 2011 року № 2983-УІ Про третейські суди щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам, який набрав чинності 12 березня 2011 року, частину першу статті 6 зазначеного Закону доповнено пунктом 14 про те, що третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Законом України Про внесення змін до статті 6 Закону України Про третейські суди щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам частину першу статті 6 Закону України Про третейські суди доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). [PERSON] набрав чинності 12 березня 2011 року. Отже на час укладання кредитного договору (04 серпня 2014 року) [PERSON] України Про третейські суди містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Позивач просить визнати недійсними п. 6 Договору № 500506233 від 04.08.2014, укладеного між публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та [PERSON](визнати недійсним третейське застереження) з моменту його укладання. Визнати недійсним п. 23 Розділу № 2. "Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк" затверджені Розпорядженням ПАТ "Альфа-Банк" від 10.06.2014 № 1577(визнати недійсним третейське застереження) з моменту його затвердження. Визнати недійсним п. 4 Розділу № 2. "Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк" затверджені Розпорядженням ПАТ "Альфа-Банк" від 10.06.2014 № 1577 з моменту його затвердження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився,про день розгляду справи був повідомлений належним чином,у зв»язку з чим відповідно до ст..169 та 224 ЦПК України суд проголосив по справі заочне рішення. Представник 3-ї особи інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області у судове засідання не з»явився,про день розгляду справи був повідомлений належним чином Суд,заслухавши пояснення позивача,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що 04.08.2014 р. між позивачем та ПАТ "Альфа-Банк" було укладено кредитний договір № 500506233. Відповідно до його умов позивачу було надано кредитні кошти в сумі 43 989 грн. п 6 Договору № 500506233 від 04.08.2014р,укладеного між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] передбачено,що всі спори між сторонами розглядаються постійно діючим третейським судом при ВГО "Всеукраїнський фінансовий союз"(м. Чернігів). п 23 розділу № 2«Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» ,які затверджені Розпорядженням ПАТ«Альфа-Банк» від 10.06.2014р № 1577 передбачено,що розгляд спорів,що можуть виникнути у зв»язку з цим договором підлягають розгляду та вирішенню постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Позивач просить дані пункти договору визнати недійсними з моменту їх укладання. Статтею 5 Закону України Про третейські суди передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України Про третейські суди третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Статтею 6 Закону України Про третейські суди визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами. Законом України Про внесення змін до статті 6 Закону України Про третейські суди щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам частину першу статті 6 Закону України Про третейські суди доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). [PERSON] набрав чинності 12 березня 2011 року. Отже на час укладання кредитного договору (04 серпня 2014 року) [PERSON] України Про третейські суди містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Відповідно до ст. 203 ЦК України "Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам" Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України " Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу." З огляду на наведене третейське застереження в кредитному договорі від 04 серпня 2014 року, укладеному між позивачем і ПАТ Альфа-Банк було укладено в порушення вимог пункту 14 частини першої статті 6 Закону України Про третейські суди. У зв»язку з чим суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині визнання недійсним п 6 Договору № 500506233 від 04.08.2014р,укладеного між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] та п 23 розділу № 2«Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» затверджені Розпорядженням ПАТ«Альфа-Банк» від 10.06.2014р № 1577з моменту їх укладання. Щодо вимог позивача в частині визнання недійсним п. 4 Розділу № 2. "Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк" затверджені Розпорядженням ПАТ "Альфа-Банк" від 10.06.2014 № 1577,то в даній частині позовні вимоги не підлягають до задоволення. Відповідно до п.п . «д» ч.2 ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредит. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 19 Закону України « Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Як видно із матеріалів справи , позивач підписуючи договір кредиту , був ознайомлений , відповідно до вимог чинного законодавства України , з інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання Кредиту , вартості , видів та предметів супутніх послуг, іншою інформацією , надання якої вимагає чинне в Україні законодавство. Протягом дії договору ( протягом чотирнадцяти днів з дня підписання) відповідно до п.6 ст.11 Закону України « Про захист прав споживачів» ,згоду на укладення споживчого кредиту не відкликав , тобто позивач заперечень щодо укладеного договору протягом цього часу не мав . Враховуючи викладене суд відмовляє позивачу у позовних вимогах про визнання недійсним п. 4 Розділу № 2. "Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк" затверджені Розпорядженням ПАТ "Альфа-Банк" від 10.06.2014 № 1577. На підставі ст. 203,215 ЦК України,ст.. 1,11,21 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial