Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача [PERSON], третьої особи,про позбавлення відповідача батьківських прав, відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому в них народився син. Однак, спільне життя не склалося і у 2005 році вони розірвали шлюб, за рішенням суду син залишився проживати з нею та з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини. З часу розірвання шлюбу, відповідач виїхав на постійне місце проживання за межі Верховинського району і з того часу не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не спілкується з ним, не цікавиться його життям та не надає коштів на його утримання.А тому вважає позовні вимоги підставними. Ухвалою судді від 08.08.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 24.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач у встановлений ухвалою суду строк відзив на позов не подав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Додатково пояснила, що з того часу як шлюб між нею та відповідачем було розірвано, відповідач виїхав і жодного разу не відвідав сина, не цікавився ним, не надавав коштів на його утримання ні в добровільному порядку, ні за рішенням Верховинського районного суду про стягнення аліментів, на даний час заборгованість по сплаті аліментів складає 37500,00 грн. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. А тому суд вважає, що відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Представник третьої особи - служби у справах дітей Верховинської районної державної адміністрації Маротчак М.Ю. в судовому засіданні відносно задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечила. Пояснила, що дане питання розглядалося на засіданні комісії органу опіки та піклування, де було встановлено, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує її, матеріально не підтримує, не цікавиться нею взагалі. А тому, органом опіки було винесено висновок від 03.05.2018 №7 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які позивач та інші учасники посилаються, позов задовольняє з таких підстав. У відповідності до ч.2,3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Крім цього, статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 59 Закону України «Про освіту», статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачені обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, відповідно до яких батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти та ін. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім цього, як роз'яснив у своїй постанові Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER], виданим Кривопільською сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.15), батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Згідно з свідоцтвами про зміну імені серії [NUMBER] від 28.02.2015 виданим відділом ДРАЦС Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області та серії [NUMBER] від 18.10.2018, виданим Верховинським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківської області позивач та її неповнолітній син змінили прізвище із "[INFO]" на "[INFO]" (а.с. 11, 12). Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу 08.07.2005 шлюб між сторонами було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис №37. В судовому засіданні безспірно встановлено, що починаючи з 2005 року неповнолітній [PERSON] проживає із матір'ю [PERSON] за адресою: с Кривопілля, Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.23) та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач з дитиною не проживає. Рішенням Верховинського районного суду від 25.10.2018 (а.с. 19) стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 250,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Із довідок Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 26.03.2018 за вих. №№421, 3510/12.6-26/05 (а.с.21,22) вбачається, що [PERSON] не отримувала присудженні до стягнення із [PERSON] рішенням Верховинського районного суду від 25.10.2005 аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] Заборгованість по аліментах станом на 28.02.2018 становить 37500,00 грн. Із довідки Прикарпатського військово-спортивного ліцею-інтернату Івано-Франківської обласної ради за вих.№110/01-07 від 12.03.2018, учнем 11-А класу якого є [PERSON] вбачається, що його вихованням займається виключно мати [PERSON], за весь період навчання, а саме починаючи з 01.09.2014 по теперішній час батько у навчальному закладі не з'являвся. Крім цього, з висновку органу опіки та піклування від 03.05.2018 за №7 (а.с.18) вбачається, що [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує, не цікавиться фізичним, духовним та культурним розвитком сина, аліменти своєчасно не сплачує. А тому орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. З врахуванням наведеного, оскільки відповідач [PERSON] з 2005 року ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню неповнолітнього [PERSON], не цікавився дитиною, не проявляв інтересу до стану здоров'я, не цікавився його фізичним, моральним і духовним розвитком, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON], а тому позовні вимог слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги, слід вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved