Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати право [PERSON] на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за рахунком № [NUMBER] на суму 16 000,00 гривень, за рахунком № [NUMBER] на суму 123,20 гривен, зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо [PERSON] як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», яка має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком № [NUMBER] на суму 16 000,00 гривень, за рахунком № [NUMBER] на суму 123,20 гривен, зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (ЄДРПОУ 21708016) вчинити усі необхідні дії в межах наданих законом повноважень, на здійснення виплати відшкодування коштів в межах гарантованої суми [PERSON] як вкладнику неплатоспроможного банку ПАТ «Банк Михайлівський» (ЄДРПОУ 38619024). В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 06 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-006-000004453 . На виконання Договору було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , на який було внесено через касу ПАТ «Банк Михайлівський» 16 000 грн. згідно квитанції № 1014829 від 06.05.2016 року з призначенням платежу - «Внесення готівки на поточний рахунок». Також був відкритий картковий рахунок № [NUMBER] згідно з Заявою (оферта) № 200523905 від 06.05.2016 року . В подальшому на картковий рахунок зарахувались відсотки від депозитів. Позивачем також було укладено договір № 980-006-000234951 від 06.05.2016 року, як позикодавцем, та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», як позичальником . На виконання цього договору Позивач перерахував 11 000 гривень на рахунок ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» згідно платіжного доручення № 1014812 від 06.05.2016 . Також Позивачем було укладено договір № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року, як позикодавцем, та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», як позичальником . На виконання цього договору Позивач перерахував 5 000 гривень на рахунок ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» згідно платіжного доручення № 1911544 від 11.05.2016 . Умовами договору № 980-006-000234951 від 06.05.2016 року, та договору № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» зобов`язане повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок № [NUMBER] , та сплатити за період користування відповідні проценти на картковий рахунок № [NUMBER] в ПАТ «Банк Михайлівський». Також пунктом 5.4.3 договорів передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи. На виконання цих договорів на поточний рахунок Позивача № [NUMBER] 19 травня 2016 року від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі: - 11 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-006-000234951 від 06.05 2016 року»; - 5 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року»; На картковий рахунок Позивача № [NUMBER] 19 травня 2016 року від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі: - 97,38 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-006-000234951 від 06.05.2016 року»; - 25,82 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року». Надходження коштів та зарахування їх на поточний та картковий рахунки позивача підтверджується довідками про стан рахунків № 3Г(К)/18695, № 3Г(К)/18696 від 11.05.2017 року. 23 травня 2016 року на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далi - «Фонд») прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016 включно та призначено уповноважену особу Фонду Ірклієнко Юрія Петровича. 13 червня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду прийняте рішення № 991 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року включно. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнко Юрія Петровича. Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" на [PERSON] з 05 вересня 2016 року. Згідно з виписками, станом на день запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» на поточному рахунку № [NUMBER] Вкладника (Позивача) залишок коштів становив 16 000,00 гривень та на картковому рахунку № [NUMBER] залишок коштів становив 123,20 гривень, які відповідно до ч.1 ст. 26, п.3 ч.2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) гарантуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у граничному розмірі відшкодування коштів 200 000,00 грн. та підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Фонду. За інформацією на офіційному сайті Фонду, виплати гарантованого відшкодування вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» розпочалися 15 липня 2016 року. Звернувшись до банка-агента Фонду в Харківській області, яким є ПАТ ПУМБ, Позивач отримав інформацію, що його немає в реєстрі на виплату. Зателефонувавши за телефонами «гарячої лінії з питань гарантування вкладів фізичних осіб» (0800-308108), ПАТ «Банк Михайлівський» ( [NUMBER] ) та ПАТ ПУМБ (044-4968861), Позивач отримав підтвердження, що в реєстрі на відшкодування його даних немає. 12 серпня 2016 року Позивач звернувся до Уповноваженої особи з заявою про надання довідки (виписки) про стан рахунків, відкритих в Банку, та із заявою про включення його рахунків до переліку рахунків вкладників, що мають право на виплати гарантованого відшкодування відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». . На свій запит Позивач отримав відповідь від ПАТ «Банк Михайлівський» №3Г1(К)/11984/1 від 20.09.2016 , яка містить повідомлення про нікчемність правочину. В зазначеному повідомленні міститься твердження про те, що перекази коштів на поточний рахунок № [NUMBER] та на картковий рахунок № [NUMBER] позивача, здійснені 19.05.2016, є "нікчемними правочинами" в силу положень ст.215 Цивільного кодексу України та п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На день подання цього позову кошти, які були перераховані від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та обліковуються на поточному рахунку № [NUMBER] та картковому рахунку № [NUMBER] Позивача у загальній сумі 16 123,20 гривень - не виплачені, та по ним немає інформації в реєстрі на виплати гарантованого відшкодування відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, право позивача володіти, користуватися і розпоряджатися коштами, які обліковуються банком (Відповідачем) на поточному рахунку № [NUMBER] та картковому рахунку № [NUMBER] у загальній сумі 16 123,20 гривень - не визнається (заперечується) відповідачами та порушуються права власності позивача на права вимоги за гарантованими законом виплатами відшкодування за вкладом у розмірі 16 123,20 грн, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з вказаним позовом . Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надавши відзив на позов , позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову Представник відповідача ПАТ «Банк Михайлівський » в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, просив слухати справу у відсутність представника банку , позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову . Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно постанови Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі №6-2309цс16, а також постанові від 14 грудня 2016 року у справі №6-2735цс16, звернення позивача (вкладника банку) до відповідача (Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) як до суб`єкта владних повноважень - не є підставою для розгляду спору в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, а саме цивільно-правової угоди, і тому відповідно до приписів ЦПК України, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вказаний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, а саме із цивільно-правової угоди банківського вкладу, отже розглядатись в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що 06 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-006-000004453 . На виконання Договору було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , на який було внесено через касу ПАТ «Банк Михайлівський» 16 000 грн. згідно квитанції № 1014829 від 06.05.2016 року з призначенням платежу - «Внесення готівки на поточний рахунок». Також був відкритий картковий рахунок № [NUMBER] згідно з Заявою (оферта) № 200523905 від 06.05.2016 року . В подальшому на картковий рахунок зарахувались відсотки від депозитів. Позивачем також було укладено договір № 980-006-000234951 від 06.05.2016 року, як позикодавцем, та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», як позичальником . На виконання цього договору Позивач перерахував 11 000 гривень на рахунок ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» згідно платіжного доручення № 1014812 від 06.05.2016 . Також Позивачем було укладено договір № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року, як позикодавцем, та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», як позичальником . На виконання цього договору Позивач перерахував 5 000 гривень на рахунок ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» згідно платіжного доручення № 1911544 від 11.05.2016 . Умовами договору № 980-006-000234951 від 06.05.2016 року, та договору № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» зобов`язане повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок № [NUMBER] , та сплатити за період користування відповідні проценти на картковий рахунок № [NUMBER] в ПАТ «Банк Михайлівський». Також пунктом 5.4.3 договорів передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи. На виконання цих договорів на поточний рахунок Позивача № [NUMBER] 19 травня 2016 року від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі: - 11 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-006-000234951 від 06.05 2016 року»; - 5 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року»; На картковий рахунок Позивача № [NUMBER] 19 травня 2016 року від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі: - 97,38 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-006-000234951 від 06.05.2016 року»; - 25,82 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-006-000236509 від 11.05.2016 року». Надходження коштів та зарахування їх на поточний та картковий рахунки позивача підтверджується довідками про стан рахунків № 3Г(К)/18695, № 3Г(К)/18696 від 11.05.2017 року. 23 травня 2016 року на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далi - «Фонд») прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016 включно та призначено уповноважену особу Фонду Ірклієнко Юрія Петровича. 13 червня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду прийняте рішення № 991 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року включно. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнко Юрія Петровича. Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" на [PERSON] з 05 вересня 2016 року. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно із ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно п.16 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом. Відповідно п.6 ст.2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей закон є пріоритетним щодо інших актів України у таких правовідносинах. Ст.36 вказаного закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно п.п.1,2 ч.5 ст.36 закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти і майно банку. Відповідно до статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд інформує про свою діяльність шляхом опублікування інформації на офіційному сайті, позивач дізналася, що з 01 липня 2016 року почались виплати гарантованої суми вкладникам через банки агенти. Для отримання гарантоване суми відшкодування вкладникам необхідно звернутися до банків агентів для отримання коштів, але позивач дізналася про, те що її не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів з вкладами за рахунок Фонду. Згідно з виписками, станом на день запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» на поточному рахунку № [NUMBER] Вкладника (Позивача) залишок коштів становив 16 000,00 гривень та на картковому рахунку № [NUMBER] залишок коштів становив 123,20 гривень, які відповідно до ч.1 ст. 26, п.3 ч.2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) гарантуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у граничному розмірі відшкодування коштів 200 000,00 грн. та підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Фонду. За інформацією на офіційному сайті Фонду, виплати гарантованого відшкодування вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» розпочалися 15 липня 2016 року. Звернувшись до банка-агента Фонду в Харківській області, яким є ПАТ ПУМБ, Позивач отримав інформацію, що його немає в реєстрі на виплату. Зателефонувавши за телефонами «гарячої лінії з питань гарантування вкладів фізичних осіб» (0800-308108), ПАТ «Банк Михайлівський» ( [NUMBER] ) та ПАТ ПУМБ (044-4968861), Позивач отримав підтвердження, що в реєстрі на відшкодування його даних немає. 12 серпня 2016 року Позивач звернувся до Уповноваженої особи з заявою про надання довідки (виписки) про стан рахунків, відкритих в Банку, та із заявою про включення його рахунків до переліку рахунків вкладників, що мають право на виплати гарантованого відшкодування відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». . На свій запит Позивач отримав відповідь від ПАТ «Банк Михайлівський» №3Г1(К)/11984/1 від 20.09.2016 , яка містить повідомлення про нікчемність правочину. В зазначеному повідомленні міститься твердження про те, що перекази коштів на поточний рахунок № [NUMBER] та на картковий рахунок № [NUMBER] позивача, здійснені 19.05.2016, є "нікчемними правочинами" в силу положень ст.215 Цивільного кодексу України та п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Кошти, які були перераховані від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та обліковуються на поточному рахунку № [NUMBER] та картковому рахунку № [NUMBER] позивача у загальній сумі 16 123,20 гривен на момент введення тимчасової адміністрації дійсно знаходились на поточних рахунках позивача. Так, відповідно ч.ч. 1 та 2 ст.27 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.п. 4-6 ч. 4 ст. 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені ст. 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених ст. 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак. Відповідно до пунктів 3-5 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Згідно з ч. 5 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом шести днів із дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно пункту 3 статті 2 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.4 ч. 1 ст. 2 Закону ). Згідно ст.28 Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування. Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів) вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Згідно ч. 3 даної статті правочин може бути віднесений до нікчемного у випадку, якщо банк вчинив за таким договором певні дії (відчужив майно, здійснив оплату, прийняв зобов`язання, переоформити договір). За змістом частин першої, третьої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд. Договір про обслуговування банком банківського рахунку суб`єкта господарювання передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень, і строків їх подання до банку. Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року. Відповідно до Інструкції № 22, а саме: п.1.4 гл.1, розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача. Також, згідно з вимогами п. 1.9 глави 1 та п.3.6 глави 3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку від 21 лютого 2004 року №22, платіжне доручення від платника банк приймає до виконання за умови, що його сума, яка перевищує суму, яка є на рахунку платника. Згідно з пунктом 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежною отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. За змістом пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» дата валютування - зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. Згідно з правовим висновком, викладеним в Постановах Верховного Суду України: № 3-45гс14, № 3-47гс14, № 3-48гс14, № 3-49гс14, № 3-80гс14, № 3-81гс14, № 3-147гс14 кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк в свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами статті 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається Згідно із частинами першою та другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів банку, зокрема, забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначено Інструкцією, затвердженою рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2016 р. № 826, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 червня 2016 р. за № 863/28993. Відповідно до пунктів 2, 3, 7, 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення Уповноважена особа Фонду забезпечує ефективний та ґрунтовний аналіз всіх документів, повязаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), а також проведення неупередженого дослідження наявних доказів, які мають підтвердити правомірність або неправомірність їх вчинення (укладення). З метою виявлення фактів нікчемності таких правочинів (укладених договорів) Уповноважена особа Фонду своїм розпорядчим документом створює комісію з працівників банку для здійснення перевірки документів, повязаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів). Уповноважена особа Фонду не входить до складу Комісії. За наслідками проведення перевірки Комісією складаються та подаються на розгляд Уповноваженій особі Фонду пропозиції та висновки, які оформлюються відповідним актом(ами) перевірки. Уповноважена особа Фонду протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки розглядає пропозиції й висновки, викладені у ньому, та у разі згоди з висновками готує та підписує відповідний розпорядчий документ та вчиняє інші необхідні дії. Про прийняте рішення Уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного правочину (договору) та у разі потреби - правоохоронні органи. У спірних правовідносинах, які ґрунтуються на договорі банківського рахунка, однією із сторін якого є банк, що виводиться з ринку, Фонд та Уповноважена особа Фонду не виступає як самостійний субєкт, а діє від імені Банку, тому належним відповідачем у справі щодо нікчемності правочинів між володільцем рахунка та банком, є саме банк. У відповідності до п.1 частини 4 статті 38 закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за право чинами, зазначеними у ч.2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих право чинів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів. Згідно постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009, вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку, що переказ коштів за своєю суттю не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, отже не може бути визнаний недійсним або нікчемним в порядку ст. 38 Закону України, оскільки Уповноважена особа Фонду не є стороною правочину, на виконання якого було здійснено переказ коштів Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», банк є фінансовою установою, що відповідно до закону надає споживачам одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Згідно з частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», до банківських послуг належать: залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металі Щодо позовної вимоги про зобов`язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо [PERSON] як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», яка має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком № [NUMBER] на суму 16 000,00 гривень, за рахунком № [NUMBER] на суму 123,20 гривен до переліку рахунків вкладників, які мак право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд зазначає наступне. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульованаЗаконом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальнимзаконом, що регулює дані правовідносини. Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цимЗаконом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. За таких обставин, у спорах, пов`язаних із виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, нормиЗакону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"є спеціальними, і цейЗаконє пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону Україниврегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно ч. 5ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"під час введення тимчасової адміністрації не застосовується: примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів,пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не нараховується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може привести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цимЗаконом, нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед кредиторами. Відповідно до ч. 2ст. 46 цього Законуз дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Так, частинами 4 та 5ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"передбачено, що уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другоїстатті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другоїстатті 45 цього Законууповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Положеннямист. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"передбачено черговість, у якій кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів. Таким чином, кошти, отримані під час виконання уповноваженою особою Фонду заходів, спрямовуються у визначеній чинним законодавством черговості. Задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку,Законом не передбачено. Враховуючи, що права позивача були порушені, суд вважає за необхідне відновити їх, а саме визнати право позивача на отримання коштів на суму 16 000,00 гривень за рахунком № [NUMBER] , за рахунком № [NUMBER] на суму 123,20 гривен в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо [PERSON] як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком № [NUMBER] на суму 16000 гривен , за рахунком № [NUMBER] на суму 123,20 гривен в ПАТ "Банк Михайлівський" . Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19). Послугою є діяльність виконавця з надання споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17). Таким чином, в спірних правовідносинах сторін ,позивач як вкладник неплатоспроможного банку є споживачем в розумінні законодавства про захист прав споживачів, користується відповідними правами споживача, встановленими законодавством про захист прав споживачів, та має право на їх належний захист, в тому числі судовий. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року в справі № 6-37цс16 та від 01 червня 2016 року в справі № 6-2558цс15.

Outcome: partial