Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно у розмірі 119\~018, 48 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що 14 березня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №41.23/4/08-НПБ02, за умовами якого останній був наданий кредит у сумі 337\~000,00 грн під 14,1% річних строком до 13 березня 2018 року на фінансування будівництва нерухомого майна у національній валюті. Банк свої зобов"язання за Кредитним договром повністю виконував,надавши відповідачу кредит в розмірі та строки ,передбачені Кредитним договором. 26.06.2013 року між ПАТ "Кредитпромбанку" та ПАТ "Дельта банк" було укладено договір\~\~ купівлі-продажу прав вимоги за кредитами , відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах ,визначених даним договором , ПАТ "Кредитпромбанк " передає ( відступає ) АТ "Дельта банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами , внаслідок чого АТ "Дельта банк" замінює ПАТ "Кредитпромбанк " як кредитора у зазначених зобов"язаннях , а внаслідок передачі від ПАТ Кредитпромбанк" до АТ "Дельта банк" прав вимоги до боржників , до АТ "Дельта банк" переходить ( відступається ) право вимагати ( замість ПАТ "Кредитпромбанк" від боржників повного , належного та реального виконання обов"язків за кредитними та забезпечувальними договорами . Отже , відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ "Дельта банк" набув права вимого по кредитному договору .\~\~\~\~ \~\~\~\~ Виконання позичальником зобов"язань за кредитним договром забезпечується порукою,відповідно до укладеного Договору поруки № 41.23/4/П4/08-НПБ02 від 14.03.2008 року, укладеного між ПАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] ,згідно з яким поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов"язань за кредитним договором № 41.23/4/08-НПБ02 від 14.03.2008 року. Позичальник належним чином умови кредитного договору не виконав, у зв"язку з чим ,станом на 31.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у розмірі : 119\~018, 48 грн., з яких тіло кредиту -117\~344,61 грн.; відсотки 1\~673, 87 грн. У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно до положень ст.\~169\~ч. 4, ст.\~224 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 14 березня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №41.23/4/08-НПБ02, за умовами якого останній був наданий кредит у сумі 337\~000,00 грн під 14,1% річних строком до 13 березня 2018 року на фінансування будівництва нерухомого майна у національній валюті (а.с.6-12). 26.06.2013 року між ПАТ "Кредитпромбанку" та ПАТ "Дельта банк" було укладено договір\~\~ купівлі-продажу прав вимоги за кредитами , відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах ,визначених даним договором , ПАТ "Кредитпромбанк " передає ( відступає ) АТ "Дельта банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами , внаслідок чого АТ "Дельта банк" замінює ПАТ "Кредитпромбанк " як кредитора у зазначених зобов"язаннях , а внаслідок передачі від ПАТ Кредитпромбанк" до АТ "Дельта банк" прав вимоги до боржників , до АТ "Дельта банк" переходить ( відступається ) право вимагати ( замість ПАТ "Кредитпромбанк" від боржників повного , належного та реального виконання обов"язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 30-35). У відповідності п.1.1. кредитного договору банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на фінансування будівництва нерухомого майна у національній валюті України у розмірі 337\~000,00 грн строком по 13 березня 2018 року включно. Згідно п 4.1, 4.2 кредитного договору [PERSON] зобовязалася забезпечити повне повернення одержаних кредитів згідно з умовами цього договору. Банк свої зобов'язання виконав належним чином, надавши позичальнику грошові кошти, що підтверджено заявою про видачу готівки №15 від 28 листопада 2007 року. У відповідності із п. 3.2.1. договору поручитель безвідзивно та безспірно зобов'язується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору. Пунктом 4.17 кредитного договору передбачений обовязок позичальника достроково погасити заборгованість за кредитом та сплатити проценти за користування ним, а також пені та штрафи, передбачені договором, у разі невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором. 14 березня 2008 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] було укладено Договір поруки № 41.23/4/П4/08-НПБ02 від 14.03.2008 року,згідно з яким поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов"язань за кредитним договором № 41.23/4/08-НПБ02 від 14.03.2008 року. Згідно\~ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином вимога про стягнення солідарно із відповідачів заборгованості за кредитним договором є обґрунтованою. Таким чином у правовідносинах, що склалися, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками за кредитним договором №41.23/4/08-НПБ02 від 14.03.2008 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі своїх зобов'язань за кредитним договором не виконали, внаслідок чого у них виникла заборгованість, яка згідно наданого розрахунку заборгованості станом на липень 2015 року складає 119\~018, 48 грн., з яких тіло кредиту -117\~344,61 грн.; відсотки 1\~673, 87 грн. Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідачі [PERSON], [PERSON] всупереч умовам кредитного договору, не здійснюють платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушують взяті на себе договірні зобов'язання.\~\~ Згідно зі\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, 26 серпня 2015 року позивачем на адресу відповідачів [PERSON] та [PERSON] було направлено досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 41.23/4/08-НПБ02 від 14 березня 2008 року. Разом з тим, дані вимоги не були взяті до уваги відповідачами та заборгованість погашена не була (а.с. 21-23). Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що з відповідачів на користь АТ «Дельта Банк» підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №.23/4/08-НПБ02 від 14 березня 2008 року в сумі 119\~018, 48 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків, підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2\~статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"\~\~до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк». Відтак, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду щодо останнього розпочато процедуру ліквідації. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована\~Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Пунктом 16\~статті 2 зазначеного Закону\~встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Відповідно до п. 22 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У відповідності до ч. 4\~ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Пунктом 1 ч. 3\~ст. 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п.5 ч. 1\~ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позовна заява про стягнення заборгованості є позовною заявою майнового характеру, за подання якої згідно п.1.1 ч.2 \~ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) \~ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню 1190,18 грн судового збору в дохід держави.

Outcome: approved