Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Представник позивача МТСБУ звернувсядо суду із вищевказаною позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на користь МТСБУ 98349,45 грн. як відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування та 1921 грн. судових витрат. Свої позовні вимоги мотивує наступним. 25.06.2016 р. в м. Львові на вул. Шевченка з вини гр. [PERSON] , який керував автомобілем БМВ д.н.з. [NUMBER] , була скоєна ДТП. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 22.11.2016 р. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Мазда д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який в результаті ДТП отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 131 від 29 листопада 2016 р., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Мазда становить 102699,71 грн., що відповідає ринковій вартості цього автомобіля до ДТП. Згідно з розрахунком вартості КТЗ марки Мазда д.н.з. [NUMBER] вартість цього транспортного засобу у пошкодженому стані становить 17633,33 грн. У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності розмір неотриманого доходу [PERSON] склав 7954,32 грн. У зв`язку з лікуванням потерпілого йому відшкодовано підтверджені витрати на лікування на суму 5328,75 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зі ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8011910 терміном дії з 28.04.2016 року до 27.04.2017 року. МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 98349,45 грн. 14.04.2017 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. Однак на час подання позову в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило регламентну виплату за водія транспортної засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив такі задоволити. Заяв чи клопотань не подавав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив наступне. Вважає, що позивач пропустив строки позовної давності та неправильно визначив характер спірних правовідносин. Зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі є суброгацією, а не регресом. Тобто страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, а строк такої вимоги почав спливати з моменту заподіяння шкоди. У спірному зобов`язані відбулася заміна кредитора - страхувальник- [PERSON] передав МТСБУ, яке виплатило страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, тому строк позовної давності є загальним (три роки), а його перебіг починається від дня настання страхового випадку. Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності без поважних причин. ДТП відбулося 25 червня 2016 року, а до суду позивач звернувся тільки 02 листопадя 2019 року. Просить відмовити в задоволенні позову. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено наступне. [PERSON] 25 червня 2016 року о 12 годині 08 хвилин, керуючи автомобілем марки "БМВ" р.н. [NUMBER] та рухаючись ним у місті Львові по вулиці Шевченка в напрямку центру міста, на регульованому перехресті вказаної вулиці із вулицею Величковського, порушив вимоги чинних розділів Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами та доповненнями відповідно до постанови КМУ № 136 від 06.03.2013 р., а саме:Р.1 п.1.5;П.2 п.2.3(б, д) та Р.16 п.п.16.5,16.6, які виразились в тому, що був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, при здійсненні повороту ліворуч із вулиці Шевченка на вулицю Величковського не надав дорогу автомобілю марки "Мазда" р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який завершував рух через зазначене перехрестя, рухаючись вулицею Шевченка, у зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів на смузі руху автомобіля під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівого наколінника, рани лобної ділянки голови зліва та в центрі, струс головного мозку і забій грудної клітки, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 22.11.2016 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами. Вирок набрав законнної сили 23.12.2016 року, що стверджується копією такого в матеріалах справи /а.с. 4-5/. За змістом ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні згаданого ДТП встановлена вироком суду та доказуванню не підлягає. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі"МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність. Шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8011910 терміном дії з 28.04.2016 року до 27.04.2017 року /а.с. 6-7/. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 98349,45 грн. (копія платіжного доручення № 3317 рв від 18 квітня 2017 року). /а.с. 36/. 14.04.2017 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому /а.с. 27/. Однак на час подання позову в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. Отже, МТСБУ відповідно до Закону здійснило регламентну виплату за водія транспортної засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до ст. ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до висновку № 131 експертного автотоварознавчого дослідження від 29 листопада 2016 р., складеного СПД ФО [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Мазда становить 102699,71 грн., що відповідає ринковій вартості цього автомобіля до ДТП /а.с. 8-12/. Згідно з розрахунком вартості КТЗ марки Мазда 626 д.н.з. [NUMBER] вартість цього транспортного засобу у пошкодженому стані становить 17633,33 грн., розмір регламентної виплати становить 85066,38 грн. /а.с. 16/. У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності розмір неотриманого доходу [PERSON] склав 7954,32 грн. /а.с. 14/. У зв`язку з лікуванням потерпілого йому відшкодовано підтверджені витрати на лікування на суму 5328,75 грн. /а.с. 15/. Таким чином, встановлено, щояк відшкодування в порядку регресу витрат, пов"язаних з виплатою страхового відшкодування на користь МТСБУ із [PERSON] підлягає сума 98349,45 грн. (85066,38 грн. + 7954,32 грн. + 5328,75 грн. ). Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, мас право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Долучена відповідачем до матеріалів справи на підтвердження своїх письмових заперечень постанова Верховного суду від 10 січня 2019 року у справі № 200/13392/13-ц суперечить тим доводам, які наводить відповідач. З такої вбачається, що законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Строк позовної давності при регресі починає обчислюватися з того моменту, коли страховик виплатив відшкодування. А тому, твердження відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки кошти, на його думку, підлягали стягненню в порядку суброгації, а при суброгпції перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, є безпідставними. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1921,00 грн. судового збору.

Outcome: approved