Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

27 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ВДВС Нововолинського МУЮ, про звільнення майна з-під арешту. Вимоги обґрунтовує тим, що 06 жовтня 1984 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Вироком Локачинського районного суду Волинської області від 29 січня 2010 року [PERSON] було засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі. Постановами старшого слідчого з ОВС відділу розслідування ДТП СУ України у Волинській області від 20 березня 2009 року по кримінальній справі №53-022-09 по обвинуваченню [PERSON] за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.286 КК України, накладено арешт на майно [PERSON], зокрема на автомобіль марки "Фіат", модель "Дукато", реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER] та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25.06.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 29.09.2014 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 01.12.2014 року, поділено майно подружжя, та виділено у приватну власність [PERSON] транспортний засіб марки "Фіат", модель "Дукато", реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER]; 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; кухонну стінку коричневого кольору; холодильник білого кольору марки LG, спальний гарнітур, м'яку частину, телевізор марки "Шнайдер". Вважає, що арешт належного їй вищевказаного майна порушує її конституційні права, а тому просить виключити його з опису та звільнити з-під арешту. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав наведених у ньому, просив його задоволити повністю. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила щодо задоволення позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав мотивуючи тим, що позивач пропустила строк звернення до суду за захистом свого права, оскільки їй було відомо про таке порушення у 2009 році, а саме коли слідчим приймалась постанова про накладення арешту на майно під час розслідування кримінальної справи відносно [PERSON] Тому вважає, що підстав для задоволення позову немає. Крім того вказує, що його довірителька [PERSON], як і відповідачі [PERSON] та інші не можуть мати у даній справі статус відповідачів, оскільки вони ніяким чином не порушують права позивача. Вважає, що вони повинні виступати третіми особами на стороні відповідача без самостійних вимог. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав з тих підстав, що майно, на яке було накладено арешт у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] повинно бути звернуто на забезпечення задоволення його цивільного позову. Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Нововолинського МУЮ в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, щодо задоволення позову покладається на розсуд суду (а.с. 51). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення в зв?язку з наступним. Як вбачачається з матеріалів справи, постановами старшого слідчого в ОВС відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області [PERSON] у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]/1 та автомобіль марки "Фіат-Дукато", реєстраційний номер [NUMBER] і автомобіль марки "Івеко 49.10.АО51", реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.5, 14). З копії протоколу про накладення арешту на майно вбачається, що слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області Дружук А.А. у вищевказаній кримінальній справі було проведено опис арештованого майна, в тому числі житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кухонної стінки коричневого кольору, холодильника білого кольору марки LG, спального гарнітуру, м'якої частини та телевізора марки "Шнайдер". (а.с.6). Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватисяі розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.73 СК України за зобов'язаннями одного з подружжя, стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 29 вересня 2015 року у справі про поділ майна подружжя, що набрало законної сили, за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та на транспортний засіб марки "Фіат", модель "Dukato", реєстраційний номер [NUMBER], і виділено їй у приватну власність кухонну стінку коричневого кольору- вартістю 2000 гривень, холодильник білого кольору марки "LG" вартістю 2500 гривень, м'яку частину вартістю 3000 гривень, спальний гарнітур вартістю 2000 гривень, телевізор марки "Шнайдер" вартістю 1000 гривень. Відповідно до ст.60 Закону України "Про виконавче провадження"особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. У відповідності до ч.1 ст.59 цього Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить спірне майно, а тому враховуючи, що це майно описано й арештовано з метою забезпечення виконання вироку Локачинського районного суду від 29 січня 2010 року в кримінальній справі про обвинувачення відповідача [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с.7-10), суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову і виключення з опису та звільнення з-під арешту транспортний засіб марки "Фіат", модель "Дукато", реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER]; 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; кухонну стінку коричневого кольору; холодильник білого кольору марки LG, спальний гарнітур, м'яку частину, телевізор марки "Шнайдер", що належать на праві власності позивачу [PERSON] При цьому суд не може взяти до уваги твердження представника відповідача [PERSON] [PERSON] щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки [PERSON] після поділу майна подружжя і набрання рішенням суду про визнання за нею права власності на майно, законної сили, звернулася за захистом свого права власності, що є непорушним. Щодо суб'єктного складу у справах даної категорії, то суд вважає відповідачів [PERSON], [PERSON] та інших осіб вказаних у позові належними відповідачами, оскільки у даному спорі відповідачами визнаються боржник, тобто [PERSON] та особи, в інтересах яких накладено арешт на майно. Твердження відповідача [PERSON] стосовно відсутності підстав для задоволення позову є невмотивованими і не спростовують доводів позивача, які перевірені судом. Відповідно до ст. 88 ЦПК Упкраїни, суд стягує з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 34 гривні 80 копійок з кожного.

Outcome: approved