Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агенство Фактор" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №R53113347345B від 23.10.2012 року в сумі 55910,86 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.05.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги №200514нв відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором №R53113347345B від 23.10.2012 року. Відповідно до умов договору про відступлення прав вимог №20/05/14-ц від 20.05.2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором №R53113347345В від 23.10.2012 року. Зміна кредитора у зобов'язаннях шляхом відступлення права вимоги була реалізована на підставі ст.ст. 512-516 ЦК України. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди на те боржника (ч. 1 ст. 516 ЦК України). 23.10.2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53113347345B. Відповідно до умов даного договору, ПАТ "ВТБ Банк" надало відповідачу грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення у розмірі: 40000 гривень Відповідно до умов зазначеного договору, відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Первісний кредитор (ПАТ «ВТБ Банк») свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі встановлені договором. Станом на 24.07.2015 року, відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі: 55910 гривень 86 копійок (п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот десять гривень 86 копійок), із яких 30386 гривень 34 копійки (тридцять тисяч триста вісімдесят шість гривень 34 копійки) - заборгованість по тілу кредиту, яка була передана банком, що підтверджується витягом з реєстру боржників, 25524 гривень 52 копійок (двадцять п'ять тисяч п'ятсот двадцять чотири гривень 52 копійок) - пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п. 7.1 Кредитного договору. Разом із тим, представник позивача, що діє в силу відповідного наказу №35К від 15.11.2013 року, у своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач проти позовних вимог не заперечує, про що у своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін, які відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України подали заяви про розгляд справи за відсутності у судовому засіданні, на підставі наявних доказів, які є достатніми для вирішення спору суті заявлених вимог. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 20.05.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» укладено договір про відступлення права вимоги №200514нв згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України. Відповідно ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором №R53113347345B від 23.10.2012 року. 20.05.2014 року між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» укладено договір про відступлення прав вимог №20/05/14-ц, за умовами якого перший передав, а новий кредитор набув право вимоги до відповідачки за договором №R53113347345В від 23.10.2012 року. 23.10.2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53113347345B за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 40000 гривень, зобов'язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені цим договором. Первісний кредитор (ПАТ «ВТБ Банк») свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі встановлені договором. Станом на 24.07.2015 року, відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі: 55910 гривень 86 копійок (п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот десять гривень 86 копійок), із яких 30386 гривень 34 копійки (тридцять тисяч триста вісімдесят шість гривень 34 копійки) - заборгованість по тілу кредиту, яка була передана банком, що підтверджується витягом з реєстру боржників, 25524 гривень 52 копійок (двадцять п'ять тисяч п'ятсот двадцять чотири гривень 52 копійок) - пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п. 7.1 Кредитного договору. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а всі його умови, з моменту укладення договору, стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. В цьому і полягає сенс цивільно-правового договору, як правової форми узгодження волі сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: approved