Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заробітної плати, мотивуючи свої вимоги тим, що він по спеціальності машиніст екскаватору 6 розряду. З 24.08.2017 по 10.05.2018 він працював у відповідача та виконував наступні роботи: - з 24.08.2017 по 28.09.2017 в с.Писарівка, Шаргородського району, Вінницької області копаннятраншеї під водогін, щоденне ТО-1; - з 29.08.2017 по 01.10.2017 в с. Ходаки, Барського району, Вінницької областікопання траншеї під водогін, колодязі під скважину, монтаж кілець скважини, копання вводів до приватних господарств, загортання траншеї, щоденне ТО-1; - з 01.10.2017 по 30.10.2017 в с.Слобода-Ходацька, Барського району, Вінницької областіт копаня траншеї під водогін, вводи до приватних господарств, загортання траншеї, щоденне ТО-1; - 30.10.2017 переїзд екскаватором з с.Слобода-Ходацька, Барського району до с.Рожепи, Барського району- 6 год.; - з 31.10.2017 по 10.11.2017 в с. Михайлівка, Тульчинського району, Вінницької області благоустрій території біля струмка "Ринва", копання, погрузка грунту, щебня, планіровка, розвантаження газонної трави, підвезення трави до струмка "Ринва", щоденне ТО-1; - переїзд з с.Маньківка, Тульчинського району в с.Горяни, Барського району, Вінницької області - 8 год.; - з 11.11.2017 по 10.12.2017 в с.Горяни, Барського району, Вінницької області копання траншеї під водопровід, загортання траншеї, копання колодязів, монтаж колодязьних кілець, щоденне ТО-1; - 10.12.2017 переїзд з с.Горяни, Барського району в м.Немирів, Вінницької області - 5 год.; - 11.12.2017 переїзд з в м.Немирів, Вінницької області в с.Михайлівка, Тульчинського району, Вінницької області; - з 12.12.2017 по 23.12.2017 в с. Михайлівка на будівельному майданчику №342 ВАТ "Вінницька птахофабрика" копання траншей, загортання траншей, підвезення відсіву, щоденне ТО-1; - 24.12.2017 переїзд з с.Михайлівка, Тульчинського району, Вінницької області в м.Немирів, Вінницької області - 3 год.; - 10.01.2018 переїзд з м.Немирів, Вінницької області в с.Сокілець, Немирівського району, Вінницької області в м.Немирів, Вінницької області - 1 год.; - з 10.01.2018 по 12.01.2018 в с. Сокілець благоустрій майданчика під забудову біля млина, корчування та погрузка пнів, планування грунту; - 12.01.2018 переїзд з с.Сокілець, Немирівського району, Вінницької області до м.Немирів, Вінницької області - 1 год.; - 27.03.2018 переїзд з м.Немирів, Вінницької області до смт.Брацлав - 1 год; - з 27.03.2018 по 28.03.2018 в смт.Брацлав корчування пнів, планіровка майданчика під забудову "Синагоги", "Хасіди", копання та перекидка грунту, щоденне ТО-1; - 28.03.2018 переїзд з смт.Брацлав до м.Немирів, Вінницької області - 1 год; - 29.03.2018 переїзд з м.Немирів до с.Воробіївка, Немирівського району, Вінницької області - 2 год; - з 29.03.2018 по 11.04.2018 в с. Воробіївка корчування дерев, щоденне ТО-1; - 11.04.2018 переїзд з с.Воробіївка до м.Немирів - 2 год; - переїзд з м.Немирів до с.Михайлівка, Тульчинського району - 3 год. 30 хв.; - з 12.04.2018 по 19.04.2018 в с.Михайлівка на будівельному майданчику копання траншеї, загортання траншеї, підвезення відсіву, труб, щоденне ТО-1; - 20.04.2018 переїзд з с.Михайлівка до с.Лукашівка, Тростянецького району - 2 год. 30 хв.; - з 20.04.2018 по 10.05.2018 в с. Лукашівка копання траншей, підвезення грунту, щебню, відсіву, колодязьних кілець, монтаж колодязьних кілець, підвезення труб, щоденне ТО-1. Згідно трудового кодексу, якшо він приступив до роботи за згодою особи, яка має право приймати та звільняти, особа зобов`язана видати наказ про прийняття на роботу та зробити відповідний запис в трудову книжку, обумовити умови праці. Проте, відповідач цього не зробив, лише на словах пообіцяв, що його заробіток становитиме відповідно до його кваліфікації. Між тим, за виконану ним роботу відповідач до цього часу з ним не розрахувався. Він звертався до прокурора місцевої Немирівської прокуратури, однак відповіді так і не отримав. Вважає, що його права були порушені і збитки складають 86720 грн. На його прохання вирішити даний спір в позасудовому порядку відповідач не реагує. Через дані обставини він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить зобов`язати відповідача вчинити дії по нарахуванню йому зарплати за виконані ним роботи в період з 24.08.2017 по 20.05.2018. Стягнути з відповідача зарплату в сумі 86720 грн, або яка буде визначена бухгалтерсько-економічною експертизою та стягнути всі судові витрати. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від позивача надійшла заява, згідно якої він просить розглянути справу без його та його представника участі, позовні вимоги задовольнити повністю. Також в матеріалах справи наявна відповідь на відзив, згідно якої позивач вказав, що відзив відповідача є надуманим, відповідач не заперечив ні один його доказ та не надав суду доказів, що він у нього не праццював та в складі його бригади не виконував роботи на території відповідних сільських рад. Доказування покладається на відповідача. Просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника відповідача надійшла заява, згідно якої він просить розглянути справу без участі відповідача, згідно наданих матеріалів, позовні вимоги заперечує і просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В матерілах справи наявний відзив, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнав та вказав, що вони є безпідставними. При цьому пояснивши, що основним документом, який підтверджує трудові відносини працівника з працедавцем є трудовий договір, укладений в письмовій формі. Однак, такого договору він з позивачем не укладав і відповідно ніяких обов`язків з виплати йому заробітної плати не брав. Про те, які роботи та на яких підставах та умовах і для кого виконував позивач йому не відомо. Відповідно до ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутность нез`явившихся учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії посвідчення тракториста-машиніста від 26.12.2994 серія [NUMBER] (а.с.11 т.1) позивач має право на керування категорями А, Б, В, Г, Д, Е сільськогосподарських тракторів та самохідних машин. Згідно копії трудової книжки від 15.04.1980 серія [NUMBER] (а.с.16 т.1) вбачається, що остання відмітка у трудовій містить запис, що [PERSON] 29.04.2017 звільнено з роботи за власним бажанням. Звернувшись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що в період з 24.08.2017 по 10.05.2018 він працював у відповідача та виконував ряд робіт, за які з ним [PERSON] не розрахувався, а також не видав наказ про прийняття його на роботу та не вніс відповідних записів про його роботу до його трудової книжки, хоча офіційно допустив його до роботи. Завдані збитки позивач оцінив в 86720 грн. Відповідач же заперечує факт укладення з позивачем трудового договору. Трудові правовідносини - це врегульовані нормами трудового права суспільні відносини, що виникають у результаті укладення трудового договору, зміст яких полягає у сукупності суб`єктивних прав і обов`язків з виконання працівником за винагороду роботи за певною професією, спеціальністю, кваліфікацією, посадою з підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку та зі створенням належних умов для її виконання й оплати праці роботодавцем. Основними ознаками наявності між сторонами трудових відносин є: укладення між сторонами трудового договору, особисте виконання працівником роботи відповідно до умов укладеного договору, підпорядкування працівника правилам внутрішнього трудового розпорядку, створення роботодавцем належних умов праці та її відповідна оплата. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України - трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зміст ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Таким чином, обов`язок по доказуванню позовних вимог і обставин, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, покладається на нього. Однак, в порушення ч.1 ст.81 ЦПК України ні позивачем, ні його представником не доведено належними та допустимими доказами, що в період з 24.08.2017 по 10.05.2018 він працював у відповідача. Більше того, таких доказів не здобуто і судом в ході розгляду справи. Наявні в матеріалах справи повідомлення Ладижинської міської ради Вінницької області від 20.08.2019 №2-2-2139 (а.с.83 т.1), лист Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 22.08.2019 №97 (а.с.85 т.1), повідомлення Луко-Барської сільської ради Барського району Вінницької області від 27.08.2019 №310 (а.с.87), повідомлення Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області від 23.08.2019 №252 (а.с89 т.1), повідомлення Сокілецької сільської ради Немирівського району Вінницької області від 09.09.2019 №08.17/240 (а.с.124 т.1), повідомлення Михайлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 03.10.2019 №260 (а.с.143 т.1), повідомлення Луко-Барської сільської ради Барського району Вінницької області від 31.10.2019 №422 (а.с.147 т.1), повідомлення Ходацької сільської ради Барського району Вінницької області від 10.03.2020 №70 (а.с.205 т.1) також не підтвердили даного факту. Посилання позивача на те, що згідно трудового кодексу, якшо він приступив до роботи за згодою особи, яка має право приймати та звільняти, особа зобов`язана видати наказ про прийняття на роботу та зробити відповідний запис в трудову книжку, обумовити умови праці не заслуговують на увагу, оскільки станом на 24.08.2017 - моменту прийняття на роботу, як вказує позивач, діяла наступна редакція КЗпП України, зокрема в п.6 ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України було передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: при укладенні трудового договору з фізичною особою. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, факт трудових відносин між сторонами позивачем не доведено. Оцінюючи надані позивачем докази, суд згідно з положеннями статей 77, 79, 80 ЦПК України вважає ці докази недостатніми, оскільки на їх підставі неможливо встановити дійсні обставини справи та вони не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Таким чином, ні позивачем, ні його представником не надано суду безперечних і достатніх доказів, які б доводили обгрунтування позовних вимог. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в заявлених ним межах та про відсутність існування правових підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed