Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

24.12.2012 року позивач звернулась з позовом до суду та просила ухвалити рішеня, яким визнати за [PERSON] право власності на 23/50 частин будинку [ADDRESS]; квартиру [ADDRESS]; автомобіль Хюндай Ацент, 2008 року випуску, держномер [NUMBER]. Свої вимоги мотивувала тим, що її батько, [PERSON], помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, а саме: 23/50 частини домоволодіння під [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про спадщину по закону, виданого Третьої Державною нотаріальною конторою від 27.10.2008 року, реєстраційний № 4-89; квартири [ADDRESS], яка належала її батьку на підставі розпорядження органу приватизації . У встановлений законом строк позивач звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, в нотаріальній конторі позивачу стало відомо про наявність заповіту, складеного батьком позивачки [PERSON] на користь [PERSON] щодо 23/50 частини домоволодіння під [ADDRESS], а також у лютому 2008 року батько склав заповіт на користь [PERSON], щодо автомобіля «Хюндай Ацент» 2008 року випуску, держномер [NUMBER], у жовтні 2010 року батько склав заповіт на користь [PERSON] щодо квартири [ADDRESS]. За таких обставин у червні 2011 року позивач звернулась до Київського районного суду за захистом своїх прав на спадщину та визнання недійсними заповітів, складених [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] Через відсутність у позивача оригіналів правовстановчих документів на спадкове майно і через неможливість отримати їх дублікат, що є перешкодою для отримання позивачем витягу з реєстру прав власності в КП «ОМБТІ та РОН», нотаріус не може видати Свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22 січня 2013 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею - 31,9 мІ в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності на 23/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами під [ADDRESS], який складається в цілому з житлового кам'яного будинку під літ "А", житловою площею 96, 5 кв. м. та надвірних споруд під номерами "В"- веранда, "Б"- літня кухня , "Е"- вбиральня, № 1-8 огорожа, І-ІІІ; V мостіння, ІV -шахта, розташованих на земельній ділянці площею 664 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності на легковий автомобіль марки HYUNDAI ACCENT, 2008 року випуску, шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. 12.03.2013 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив суд скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 січня 2012 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом і призначити до нового розгляду в загальному порядку. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.06.2013 року скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 січня 2013 року, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вказуючи на те, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.03.2014 року рішення Київського районного суду м.Одеси від 18.12.2013 року було залишено без змін. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували, однак, пояснили, що звернулись до Вищого Спеціалізованого Суду України з касаційною скаргою на вищезазначені судові рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, однак, від отримання поштового повідомлення відмовились, клопотань про відкладання розгляду справи до суду не надали. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Київським РАЦС 29.10.1971 року, [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про право власності від 18.04.2002 року [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с. 24). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 26.06.2008 року [PERSON] належав автомобіль марки Хюндай Акцент, держномер [NUMBER] (а.с. 23). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] належить 23/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами під [ADDRESS], який складається в цілому з житлового кам'яного будинку під літ «А», житловою площею 96, 5 кв. м. та надвірних споруд під номерами «В» - веранда, «Б» - літня кухня, «Е» - вбиральня, № 1-8 огорожа, І-ІІІ; V мостіння, ІV - шахта, розташованих на земельній ділянці площею 664 кв.м. (а.с. 25) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 11 січня 2011 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №4281 (а.с. 17) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме: 23/50 частини домоволодіння під [ADDRESS]; квартири [ADDRESS], автомобіль «Хюндай Акцент», 2008 року випуску, держномер [NUMBER] яке належало йому на праві власності. Єдиним спадкоємцем першої черги по закону являється його донька [PERSON]. При житті [PERSON] склав три заповіти: Заповіт від 04.03.2008 року на користь [PERSON], яким [PERSON] заповів 23/50 частини будинку [ADDRESS]; Заповіт від 03.02.2010 року на користь [PERSON], яким [PERSON] заповів автомобіль Хюндай Акцент, 2008 року випуску, легковий седан, державний номер [NUMBER]; Заповіт від 26 жовтня 2010 року на користь [PERSON], яким [PERSON] заповів квартиру [ADDRESS]. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2013 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 14.03.2014 року, вищевказані заповіти визнані недійсними. У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що на час смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги є його донька [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини. Отже суд доходить до висновку, що позивач у встановлений законом строк звернулась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що є підставою для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом, так як іншого способу захистити свої права [PERSON] не має. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Суд, за наявності належних доказів, вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на 23/50 частин будинку [ADDRESS]; квартиру [ADDRESS]. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Разом з тим, вимоги позивача про визнання за нею права власності на легковий автомобіль марки HYUNDAI ACCENT, 2008 року випуску, шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] задоволенню не підлягають, так як в матеріалах справи міститься довідка Головного управління МВС України в Одеській області Управління державтоінспекції №42/1-1432 від 01.06.2013 року, з якої вбачається, що вищевказаний автомобіль був зареєстрований на ім'я [PERSON], 20.02.2013 року перереєстрований на підставі свідоцтва про право на спадщину на спадкоємця - [PERSON]. 28.02.2013 року вказаний автомобіль знятий з обліку для реєстрації, та 05.03.2013 року зареєстрований на нового власника. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до чинного законодавства Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. На підставі викладеного і

Outcome: partial