Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовною заявою до [PERSON] про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації шляхом зобов`язання вчинити дії по спростуванню інформації. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 15 січня 2020 року біля будівлі Миргородського міськрайонного суду Полтавської області відбувся мітинг, на якому позивач, як адвокат та чоловік голови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин Валентини Миколаївни , був звинувачений відповідачем в корупційних діяннях пов`язаних з розглядом судом та в тому числі суддею Куцин В.М. адміністративних справ за ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння). [PERSON] під час цього мітингу розповсюдив фактичні твердження про його причетність до закриття судом 81 справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП та наявності конфлікту інтересів у нього, як адвоката та його дружини як судді, що виник при розгляді нею справ зазначеної категорії за його участі, як захисника правопорушників. Відповідач звинуватив [PERSON] в корупційних діяннях. В ході проведення мітингу відповідач повідомив наступне: "у 2019 році в Миргородському міськрайонному суді було закрито 81 справу щодо водіїв, які керували автомобілем в нетверезому стані. Майже в усіх цих справах адвокатом у порушників є чоловік голови суду. Невже на прямий конфлікт інтересів ні у кого не виникає запитань". Ця інформація розміщена на сайті Інтернет-видання "Полтавщина" за його підписом та в інтерв`ю телеканалу "Центральний". Крім того, мітингувальники тримали в руках плакат з написом " [INFO] ". Також на будівлі суду був розміщений плакат з номером мого телефону [NUMBER] та написом "куплю алко справи по суду не дорого". Організатором цього мітингу, як випливає із подій, які там відбувалися, був [PERSON] . Інформація розміщена на плакаті з номером телефону та написом "куплю алко справи по суду не дорого" стосується позивача, а не іншої особи та його певної поведінки, наявність якої позивач заперечує. Неправдиву інформацію було розповсюджено засобами масової інформації з посиланням на Інтернет видання «Полтавщина» та на пояснення активістів, а саме: 1) Телеканал "Центральний" - [INFO]; 2) Інтернет видання "Deро.uа" - [INFO] ) Інтернет видання " [INFO] ) Інтернет видання "Гордон" - [INFO]; 5) Інтернет видання "Полтавщина"-[INFO]; 6) Інтернет видання " Магнолія ТВ " - [INFO]; 7) Інтернет видання " Gazeta.ua "- [INFO] ) Інтернет видання "Українські новини" - [INFO] 9) Відео на сторінці мережі Facebook Миргородського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області - [INFO] ) на особистій сторінці Facebook [PERSON] -[INFO] Опублікування неправдивої інформації призвело до приниження ділової репутації позивача. Оскільки поширено щодо нього інформацію, яка не відповідає дійсності та принижує його честь і гідність та негативно вплинула на ділову репутацію. Тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просить 1) визнати такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] , публічно поширену [INFO] на мітингу, що відбувся біля приміщення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, що розташований за адресою м. Миргород вул. Гоголя, 133, та в інтернет-виданні "Полтавщина" в статті під заголовком " [INFO] ", автором якої є [PERSON] , розміщеної в розділі новини о 12:56 годині 15 січня 2020 року, інформацію наступного змісту "протягом 2019 року в Миргородському міськрайонному суді було закрито 81 справу, щодо водіїв, які керували автомобілем в нетверезому стані та те, що майже в усіх цих справах адвокатом у порушників був чоловік голови суду, [PERSON] " та на плакатах з написом "куплю алко справи по суду не дорого [NUMBER] " та " [PERSON] ". 2) зобов`язати [PERSON] на особистій сторінці Facebook [INFO] розмістити інформацію під заголовком "Спростування" зазначивши, що ним та іншими учасниками акції [INFO] біля Миргородського міськрайонного суду Полтавської області та на сайті Інтернет-видання "Полтавщина" в статті під заголовком "Сьогодні в Миргороді місцеві активісти пікетували районний суд" було поширено недостовірну інформацію наступного змісту: "у 2019 році в Миргородському міськрайонному суді було закрито 81 справу, щодо водіїв, які керували автомобілем в нетверезому стані. Майже в усіх цих справах адвокатом у порушників є чоловік Голови суду". Повідомляю, що ця інформація не відповідає дійсності. Я, [PERSON] , не володію будь-якими (фактичними даними, які б підтверджували наведену в статті інформацію стосовно громадянина [PERSON] " та розмістити резолютивну частину рішення суду. Повідомити Інтернет-видання "Полтавщина" про задоволення позовних вимог позивача для спростування виданням інформації, яка підлягає спростуванню, 3) зобов`язати [PERSON] розмістити інформацію під заголовком "Спростування" зазначивши, що ним та іншими учасниками акції [INFO] біля Миргородського міськрайонного суду Полтавської області та на сайті Інтернет-видання "Полтавщина" в статті під заголовком "Сьогодні в Миргороді місцеві активісти пікетували районний суд" було поширено недостовірну інформацію наступного змісту: "у 2019 році в Миргородському міськрайонному суді було закрито 81 справу, щодо водіїв, які керували автомобілем в нетверезому стані. Майже в усіх цих справах адвокатом у порушників є чоловік Голови суду". Повідомляю, що ця інформація не відповідає дійсності. Я, [PERSON] , не володію будь-якими фактичними даними, які б підтверджували наведену в статті інформацію стосовно громадянина [PERSON] » та розмістити резолютивну частину рішення суду на тих сайтах та Інтернет-виданнях де була розповсюджена неправдива інформація. Відповідно до розпорядження голови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.02.2020 року, справа № 541/302/20 передана до Великобагачанського районного суду Полтавської області (а.с. 34). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020 року головуючим суддею по справі № 541/302/20 визначено суддю Великобагачанського районного суду Полтавської області [PERSON] (а.с. 35). 11.06.2020 року суддю [PERSON] звільнено з посади судді Великобагачанського районного суду Полтавської області у зв`язку з поданням заяви про відставку, рішення Вищої ради правосуддя № 1804/0/15-20. Відповідно до розпорядження керівника апарату Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16.06.2020 року № 5, справа № 541/302/20 передана на повторний автоматизований розподіл справ (а.с. 55-57). Відповідно до протоколу ПОВТОРНОГО автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2020 року головуючим суддею по справі № 541/302/20 визначено суддю Великобагачанського районного суду Полтавської області Ячало Юрія Івановича (а.с. 59). Ухвалою суду від 19.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 60), ухвалою суду від 16.12.2020 року справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 75). 30.11.2020 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 68). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , відзив до суду не подав, в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, не заперечував своєї участі в мітингу, який пройшов 15 січня 2020 року, поряд з приміщенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , зазначав, що не розповсюджував відносно позивача та його дружини будь-якої інформації, зазначав, що не був організатором мітингу, а також не розповсюджував особисто будь-якої інформації, що стосується особисто позивача по справі [PERSON] чи його дружини [PERSON] в засобах масової інформації в тому числі в Інтернет-виданні "Полтавщина", не заперечував, що здійснив репост інформації про проведення мітингу 15 січня 2020 року поблизу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яка була розміщена на власній сторінці Facebook Миргородського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській області, будь-яких коментарів до зазначеної інформації не висловив. Третя особа по справі, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, письмових заяв до суду не надіслала, представник в судове засідання не прибув, заяв про відкладення розгляду справи не подала (а.с. 64, 81, 82). Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, у якій стверджується про порушення особою норм чинного законодавства, учинення будь-яких інших протиправних дій і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до ділової репутації. Судом встановлено, що 15 січня 2020 року, в першій половині дня, поряд з приміщенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яке розташоване за адресою: вулиця Гоголя, 133, місто Миргород Полтавської області, відбувся мітинг, що не заперечується ані стороною позивача, ані стороною відповідача. Відповідач по справі [PERSON] був учасником зазначеного вище мітингу, що відповідачем не заперечується, тримав на мітингу плакат та надавав інтерв`ю журналісту телеканалу. Відповідно до ст. 39 Конституції України, громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. На мітингу відповідач [PERSON] тримав плакат такого змісту "ВИМАГАЄМО СПРАВЕДЛИВОСТІ І ЗАКОННОСТІ", зазначена інформація не стосується позивача по справі [PERSON] чи його дружини [PERSON] (а.с. 12, інформація на CD-диск а.с. 14). 17 січня 2020 року, о 13 годині 50 хвилин, на сайті телеканалу "Центральний" - [INFO] , опубліковано відео мітингу, який відбувся 15 січня 2020 року, поблизу приміщення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, за адресою: вулиця Гоголя, 133, місто Миргород Полтавської області, яке містить інформацію, що [PERSON] є учасником мітингу та зміст його інтерв`ю, яке він надав журналісту (інформація на CD-диск а.с. 14). В інтерв`ю телеканалу "Центральний" відповідач по справі зазначив (текст дослівно): "Люди гинуть на наших миргородських дорогах. Люди їздять у нетверезому стані. За попередній рік багато справ, які порушила Миргородська поліція по 130 статті вживання алкогольних напоїв за кермом, були всі в цьому суді, всі провалені", зазначена інформація не стосується позивача по справі [PERSON] чи його дружини [PERSON] (інформація на CD-диск а.с. 14). 15 січня 2020 року, о 14 годині 35 хвилин, Миргородський районний відділ поліції ГУ НП в Полтавській області на власній сторінці Facebook (інформація на CD-диск а.с. 14) опублікував наступну інформацію: "Миргородський відділ поліції ГУ НП в Полтавській області, 15 січня в 14:35, Миргород. Сьогодні, 15.01 у Миргороді громадські активісти провели мирну акцію стосовно незгоди з рішеннями Миргородського міськрайонного суду. Громадський актив міста висловив невдоволення рішеннями у справах про накладення стягнень за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані сп`яніння). Порушень роботи судової установи чи публічного порядку поліцією не зафіксовано". До публікації долучено чотири фотографії: одна із зображенням вивіски суду, три інших із плакатами наступного змісту: "У 2019 РОЦІ ПРОДАЛИ 81 СПРАВУ П`ЯНИХ ВОДІЇВ", "ВИМАГАЄМО СПРАВЕДЛИВОСТІ І ЗАКОННОСТІ", " [INFO] ", зазначена інформація не стосується позивача по справі [PERSON] чи його дружини [PERSON] (інформація на CD-диск а.с. 14). 15 січня 2020 року, о 15 годині 01 хвилин, відповідач [PERSON] на власній сторінці Facebook (інформація на CD-диск а.с. 14) здійснив репост інформації про проведення мітингу 15 січня 2020 року поблизу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яка була розміщена на власній сторінці Facebook Миргородського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській області, будь-яких коментарів до зазначеної інформації не висловив. Стороною позивача по справі не надано до суду доказів на підтвердження аргументу, що саме відповідач по справі був організатором мітингу поблизу будівлі Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, чи забезпечував учасників мітингу плакатами, які вони використовували під час мітингу. Сам факт того, що відповідач [PERSON] був учасником мітингу поблизу будівлі суду відповідачем не заперечується. Згідно ст. 200 ЦК України та ст. 1 Закону України "Про інформацію", інформація це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце в суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Аналізуючи наведену вище інформацію, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] особисто, під час проведення мітингу поблизу будівлі суду, не розповсюджував будь-якої інформації, яка стосується позивача по справі [PERSON] та його дружини [PERSON] . Відомості, які були розповсюджені відповідачем по справі на його власній сторінці Facebook , а саме репост інформації, яка була розміщена на власній сторінці Facebook Миргородського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській області, не містять інформації, яка стосується позивача по справі [PERSON] та його дружини [PERSON] . Стороною позивача не надано доказів на спростування зазначених вище висновків суду. Щодо оцінки судом публікації, яка була розміщена на сайті Інтернет-видання "Полтавщина" [INFO] о 12 годині 56 хвилин, яка містить інформацію, що стосується позивача по справі [PERSON] та його дружини Куцин В.М. (інформація на CD-диск а.с. 14), то суд зазначає наступне. Зважаючи, що відповідач по справі в судовому засіданні неодноразово зазначав, що не розміщував на сайті Інтернет-видання "Полтавщина" будь-яку інформацію щодо мітингу, не є працівником Інтернет-видання "Полтавщина", не є позаштатним кореспондентом даного видання, а інформація, яку він повідомив журналісту, який брав у нього інтерв`ю не стосувалася ані позивача по справі [PERSON] , ані його дружини Куцин В.М. , то сам факт того, що публікація на сайті підписана [PERSON] , громадський діяч, не розглядається судом як достатній доказ, на підтвердження того, що саме відповідач здійснив публікацію, яка розміщена на сайті Інтернет-видання, тобто розповсюдив зазначену у публікації інформацію. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Будь-яких доказів, які містять відомості про те, хто розмістив дану публікацію на сайті Інтернет-видання "Полтавщина" стороною позивача не надано. Сайт Інтернет-видання "Полтавщина" є закритий у розумінні того, що на сайті не може бути розміщена інформація будь-якою сторонньою особою без відома редакції, стилістика подання матеріалу в статті публікації на сайті Інтернет-видання "Полтавщина" свідчить про те, що інформацію подано від третьої особи, що в свою чергу свідчить на користь відповідача по справі, на підтвердження аргументу сторони відповідача, що особисто він не розміщував будь-якої інформації на сайті Інтернет-видання "Полтавщина" та не знає звідки взялася опублікована на сайті інформація. Стороною позивача в судовому засіданні не надано до суду доказів, які свідчать, що саме відповідач по справі був особою, яка опублікувала в Інтернет-виданні "Полтавщина" зазначену вище публікацію, чи в свою чергу повідомила журналісту Інтернет-видання чи іншій заінтересованій особі, яка розмістила зазначену публікацію на сайті Інтернет-видання "Полтавщина" вказану у публікації інформацію у тому вигляді, як вона опублікована на сайті. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у своїх показаннях підтвердили факт, що 15 січня 2020 року, в першій половині дня, поряд з приміщенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , відбувся мітинг, але будь-яких відомостей про те, що саме відповідач по справі розповсюдив відомості, які були розміщені на сайті Інтернет-видання "Полтавщина" не надали. Суд зазначає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що саме відповідач [PERSON] поширив інформацію, яка була опублікована на сайті Інтернет-видання "Полтавщина", суд не аналізує зазначену інформацію на предмет негативної та недостовірної з огляду на те, що позов пред`явлено саме до фізичної особи [PERSON] з метою саме його притягнути до юридичної відповідальності. При цьому суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання сторона позивача наполягала на тому, що саме до відповідача [PERSON] слід пред`явити позов по справі. Щодо того, що розміщену на сайті Інтернет-видання "Полтавщина" інформацію було розповсюджено іншими засобами масової інформації з посиланням на її джерело, а саме: 1) Інтернет видання "Deро.uа" - [INFO] ) Інтернет видання "Деловая столица"- [INFO] ) Інтернет видання " [PERSON] " - [INFO]; 4) Інтернет видання " Магнолія ТВ " - [INFO]; 5) Інтернет видання " Gazeta.ua "- [INFO] ) Інтернет видання "Українські новини" - [INFO] (інформація на CD-диск а.с. 14), то даний факт, не є доказом того, що саме відповідач є особою, яка поширила зазначену інформацію. Посилання стороною позивача на ч. 3 ст. 277 ЦК України у своїй позовній заяві є неспроможним з огляду на те, що дану частину ЦК виключено на підставі Закону № 1170-VII від 27.03.2014 року. Інші досліджені в судовому засіданні докази не спростовують висновків суду. Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що стороною позивача по справі не надано в судовому засіданні доказів на підтвердження того, що саме відповідач по справі розповсюджував щодо нього чи його дружини будь-яку інформацію, як під час мітингу, який відбувся [INFO] так і на сайтах в мережі Інтернет, що є обов`язковою умовою юридичної відповідальності по даній категорії справ, а тому суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed