Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

ПАТ "КБ "Надра" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1003/МК від 01.09.2008 року в розмірі 633804 грн. 63 коп. Причиною звернення до суду послужило те, що згідно укладеного договору №1003/МК від 01.09.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 249000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,7% з кінцевим терміном повернення до 30.08.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, відповідач по справі [PERSON] передав у заставу тягач марки "МАN ТGA 01", 2001 р.в., зареєстрований ВРЕР в м. Надвірна при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області 23.08.2008 р., який належить останньому на підставі свідоцтва про реєстрацію СРГ 802200 виданого ВРЕР 23.08.2008 р. Окрім того, з метою виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, цього ж дня 01.09.2008 року ВАТ КБ "Надра" було також укладено два договори поруки з поручителями [PERSON] та [PERSON] , згідно з якими, поручителі взяли на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним майном на праві власності та грошовими коштами. Оскільки взяті на себе зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконував, в нього станом на 25.12.2012 року виникла заборгованість у розмірі 633804 грн. 63 коп., з яких 246544 грн. 25 коп. заборгованість по кредиту; 214614 грн. 18 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 33634 грн. 93 коп. індекс інфляції; 118919 грн. 59 коп. пеня за порушення сплати ануітетного платежу; 20091 грн. 68 коп. штраф згідно з п.5.3. Договору № 1003/МК. Через неналежне виконання зобов'язань [PERSON], ПАТ "КБ "Надра" 29 грудня 2012 року направило поручителям [PERSON] та [PERSON] претензії (вимоги) від 25 грудня 2012 року, щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 01.09.2008 року в розмірі 634 004 грн. 63 коп. Проте, така вимога поручителями також не виконана. Таким чином, позивач - ПАТ "КБ "Надра" просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачів в користь банку заборгованість в розмірі 633804 грн. 63 коп. Від представника позивача поступила заява, просить справу слухати у його відсутності, при цьому зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі і просить його задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про час та місце слухання справи повідомлені вчасно, про що свідчать поштові розписки. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, пояснив, що згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки такі вимоги були заявлені до [PERSON] більше ніж через шість місяців після настання строку виконання зобов'язань, то в силу положень ч.4 ст. 559 ЦК України порука припинила свою дію. Просить в позові відмовити. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно укладеного договору кредитування комерційного автотранспорту №1003/МК від 01.09.2008 року [PERSON] отримав від ВАТ КБ "Надра" (правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра") кредит у розмірі 249000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,7% з кінцевим терміном повернення до 30.08.2013 р. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, відповідач по справі [PERSON] передав у заставу тягач марки "МАN ТGA 01", 2001 р.в., зареєстрований ВРЕР в м. Надвірна при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області 23.08.2008 р., який належить останньому на підставі свідоцтва про реєстрацію СРГ 802200 виданого ВРЕР 23.08.2008 р. Окрім того, з метою виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, цього ж дня 01.09.2008 року ВАТ КБ "Надра" було також укладено два договори поруки з поручителями [PERSON] та [PERSON] , згідно з якими, поручителі взяли на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним майном на праві власності та грошовими коштами. Згідно ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 4.3.3. цього договору позичальник зобов'язувався сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначених договором. Згідно розрахунку доданого позивачем до позовної заяви вбачається, що позичальник [PERSON] після укладення кредитного договору від 01.09.2008 року здійснив погашення тіла кредиту 06.10.2008 року в сумі 2455 грн.75 коп. Наступний місячний платіж мав бути здійснений відповідачем згідно графіку в листопаді 2008 року. Однак, такої оплати [PERSON] не провів. У зв'язку з несплатою наступного чергового платежу в листопаді місяці 2008 року, позивачем по справі-ПАТ КБ "Надра" почалися нараховуватися відсотки за прострочення плати кредитних коштів. В липні 2009 року, позивач звернувся до Яремчанського районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 278 439,45 грн. Згідно відповіді Яремчанського районного суду ПАТ КБ "Надра" від 21.05.2013 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с.4 т.2 ) 10.07.2009 року Яремчанським районним судом було видано судовий наказ № 2-н-33 про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства КБ "Надра" 278439,45 грн. заборгованості за кредитним договором від 01.09.2008 року. Однак даний наказ до виконання не пред'являвся, і зазначена сума з відповідачів [PERSON] та [PERSON] стягнута не була. Жодної вимоги до іншого відповідача - поручителя [PERSON], в тому числі про стягнення коштів за судовим наказом, позивач в липні 2008 року не пред'являв і щодо останнього наказ не видавався. Враховуючи той факт, що позичальником [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконувалися, а останній платіж в сумі 200 грн. ним було проведено лише 27 листопада 2012 року, то станом на 25 грудня 2012 року виникла кредитна заборгованість, розмір якої склав 633804 грн. 63 коп., з яких 246 544 грн. 25 коп. - заборгованість за кредитом, 214614 грн. 18 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 33634 грн. 93 коп. індекс інфляції, 20091 грн. 68 коп. - штраф та 118919 грн. 59 коп. - пеня. 25.12.2012 року ПАТ КБ "Надра" направило відповідачам по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повідомлення-претензії за №№ 728, 729, 730 з вимогою погасити заборгованість. Однак, останні належним чином не відреагували на вимогу банку. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України, кредитна заборгованість підлягає до стягнення і з поручителя. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про часткову обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості в солідарному порядку з відповідачів по справі [PERSON] як позичальника та [PERSON] як поручителя в сумі 544604 грн. 53 коп., з яких 246544 грн. 25 коп.- заборгованість по кредиту, 214614 грн.18 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 33634 грн. 93 коп.- індекс інфляції, 49809 грн. 17 коп.- пеня за порушення сплати ануітетного платежу, 20091 грн.68 коп. - штраф згідно договору, а всього: в сумі 544604 грн. 53 коп. При цьому суд застосовує вимоги ст..257 ЦК України щодо стягнення пені в річному розмірі. Щодо позовних вимог відносно стягнення кредитної заборгованості з іншого поручителя - [PERSON], то суд приходить до переконання про відмову у задоволені такого позову, враховуючи наступне. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Розділом 4 Кредитного договору №1003/МК від 01.09.2008 року визначено, що якщо позичальник порушує терміни платежів, що встановлені цим договором, це є підставою для вимоги щодо дострокового повернення кредитних коштів у повному обсязі, сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для звернення банком стягнення на заставне майно. Верховним Судом України,у справі № 6-20цс14 було висловлено обов'язкову для усіх судів правову позицію, щодо того, що якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За положеннями частини першої статті 95 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Отже, визначення судового наказу як особливої форми судового рішення свідчить про те, що кредитор за наявності підстав має право на дострокове стягнення всього кредиту в судовому порядку за спрощеною процедурою (судовим наказом). У разі якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання (дострокове виконання основного зобов'язання), звернувшись до суду з вимогою про видачу судового наказу про дострокове стягнення з позичальника суми за кредитним договором, при цьому договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, то шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, для пред'явлення вимоги до поручителя обчислюється з наступного дня видачі судового наказу або з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як дата дострокового повернення всього кредиту. Дану правову позицію було висловлено Верховним Судом України 17.09.2014 року у Постанові по справі № 6-41цс14, прийнятою за наслідком розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) одних і тих самих норм матеріального права, і таке рішення в силу положень ст. 360-7 ЦК України є обов'язковим для всіх судів України. Судом установлено, що у зв'язку з порушенням боржником [PERSON] строків повернення кредиту та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор ПАТ КБ "Надра" використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право та звернувся до Яремчанського районного суду з вимогою про видачу судового наказу про стягнення суми за кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] Судовим наказом Яремчанського районного суду № 2-н-33 від 10.07.2009 року, з [PERSON] та [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 278439 грн. 75 коп. При цьому сума зазначена до стягнення в наказі, відповідає повній сумі кредитної заборгованості, і свідчить про те, що позивачем було пред'явлено вимогу про повне дострокове виконання основного зобов'язання. Таким чином, з врахуванням положень ч. 4 ст. 559, ст. 1050 та 1054 ЦК України, строк пред'явлення кредитором - ПАТ КБ "Надра" вимог до поручителя - [PERSON] про повернення боргових сум повинен обчислюватись з 11.07.2009 року. Оскільки такі вимоги були заявлені до [PERSON] більше ніж через шість місяців після настання строку виконання зобов'язань, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припинила свою дію. Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що позов в частині звернення стягнення з поручителя [PERSON] безпідставний і не підлягає до задоволення. На підставі ст.526,527,530,559,1050,1054 ЦК України,

Outcome: dismissed