Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У липні 2011 року ПАТ „Марфін Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00399/FО від 05.03.2008 року з додатковою угодою № 1 від 01.10.2008 року та додатковою угодою № 2 від 06.04.2010 року у загальному розмірі 292 535,72 дол.США та 70 396,69 грн. (з яких : заборгованість за кредитом - 251 193,04 дол.США ; заборгованість по процентам за користування кредитом - 41 342,68 дол.США ; заборгованість за пенею за несплату основного боргу - 17 793,82 грн. ; заборгованість за пенею за несплату процентів - 40 349,44 грн. ; заборгованість по несплаті штрафу - 12 253,43 грн.), мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачами своїх зобов'язань за цим договором з додатками щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за кредит у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором з додатками. В січні 2012 року [PERSON] подав зустрічний позов до ПАТ „Марфін Банк" про розірвання кредитного договору, а в липні 2012 року подав адресовану суду заяву про збільшення зустрічних позовних вимог, згідно з якою остаточно вимагає визнати недійсним п.4.1. кредитного договору № 00399/FО від 05.03.2008 року. В судовому засіданні Євдокімова К.В., яка є представником ПАТ „Марфін Банк", підтримала первісний позов банку і не визнала зустрічні позови [PERSON] [PERSON] та його представник, який також представляє інтереси інших відповідачів по справі, визнав позов ПАТ «Марфін банк» частково, так як вважає, що пеня нарахована позивачем завишена, та підтримав свій зустрічний позов. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що первісний позов ПАТ „Марфін Банк" підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно з кредитним договором № 00399/FО від 05.03.2008 року з додатковою угодою № 1 від 01.10.2008 року та додатковою угодою № 2 від 06.04.2010 року відкрите акціонерне товариство „Морський транспортний банк", назва якого згодом була змінена на публічне акціонерне товариство „Марфін Банк", надало [PERSON] кредит у вигляді непоновлюваної лінії у сумі 310 525,83 дол.США, на строк користування з 05.03.2008 року по 03.03.2028 року, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 11,9 % річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором з додатками №№;1,2, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 03.03.2028 року. Цей кредит був наданий [PERSON] на наступні цілі : на придбання квартири 275 360,00 дол.США, та на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених згаданим кредитним договором - 35 16583 дол.США. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON], [PERSON] і [PERSON], про що 05.03.2008 року : між банком і поручителем [PERSON] укладено договір поруки № 03801-СО, між банком і поручителем [PERSON] укладено договір поруки № 03802-СО, та між банком і поручителем [PERSON] укладено договір поруки № 03803-СО. Згідно з п.1.2. цих договорів поруки, поручитель відповідає перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором в тому з розмірі, що й позичальник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. У зв'язку з підписанням між банком і позичальником [PERSON] додаткової угоди № 1 від 01.10.2008 року та додаткової угоди № 2 від 06.04.2010 року до кредитного договору № 00399/FО від 05.03.2008 року, 06.04.2010 року між банком і поручителями [PERSON], [PERSON] і [PERSON] укладено додаткові угоди № 1 до вищевказаних раніше укладених між банком і цими поручителями договорів поруки. Позивач повністю та в строки виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 00399/FО від 05.03.2008 року щодо надання позичальнику [PERSON] кредитних коштів в повному обсязі у відповідності до умов цього договору, що в судовому засіданні не заперечувалось відповідачем [PERSON] Однак встановлені цим договором з додатками №№ 1,2 терміни повернення наданого кредиту та терміни сплати відсотків за кредит [PERSON] не дотримує. Згідно з п.2.3.3. кредитного договору № 00399/FО від 05.03.2008 року, із змінами, внесеними п.11 додаткової угоди № 2 від 06.04.2010 року до цього договору, при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, банк має право змінити умови цього договору -вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісій та відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст.212, 611, 651 ЦК України, щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, комісію й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за цим договором. Позичальник повинен повернути банку суму кредиту в повному обсязі, комісію, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про таку вимогу від банку. Відповідно до п.4.2. цього кредитного договору, за кожний випадок порушення позичальником на строк більш ніж 60 календарних днів зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісій, встановлених в п.1.1. даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити на першу вимогу банку, штраф у розмірі 10 % від суми простроченого платежу, на рахунок, зазначений у п.1.2. даного договору. Сплата штрафу здійснюється в гривні за курсом НБУ на дату нарахування. У відповідності до п.2.1. договорів поруки № 03801-СО від 05.03.2008 року, № 03802-СО від 05.03.2008 року та № 03803-СО від 05.03.2008 року, у випадку невиконання позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого кредитним договором, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов'язання. Банк направив на адресу [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] письмове повідомлення за вих.№ 1235/01 від 01.04.2011 року, згідно з яким вимагав повного дострокового повернення кредиту та сплати усіх нарахувань за ним в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати отримання цього повідомлення, яке було отримано [PERSON] і [PERSON] 11.05.2011 року, а [PERSON] - 20.04.2011 року, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями. Таким чином, встановлений заново термін повернення кредиту та усіх нарахувань за ним вже настав. Проте [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] залишили вищевказану вимогу банку без задоволення. Через невиконання [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № 00399/FО від 05.03.2008 року з додатковою угодою № 1 від 01.10.2008 року та додатковою угодою № 2 від 06.04.2010 року, їх заборгованість перед банком станом на 29.06.2011 року за цим договором з додатками складає 292 535 (двісті дев'яносто дві тисячі п'ятсот тридцять п'ять) дол.США 72 центи, що в еквіваленті по курсу НБУ (7,973000грн. за 1дол.США) станом на 29.06.2011 року становить 2 332 387,30 грн., та 70 396,69 (сімдесят тисяч триста дев'яносто шість) грн. 69 коп., з яких : заборгованість за кредитом -251 193,04 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 2 002 762,11 грн. ; заборгованість по процентам за користування кредитом -41 342,68 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 329 625,19 грн. ; заборгованість по несплаті штрафу - 12 253,43 грн., заборгованість за пенею за несплату основного боргу - 17 793,82 грн., заборгованість за пенею за несплату процентів - 40 349,44 грн. Таким чином, позовні вимоги ПАТ „Марфін Банк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 00399/FО від 05.03.2008 року з додатками №№ 1, 2 підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання частково недійсним кредитного договору, то суд виходить з наступного. Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Сторона договору кредиту - позичальник [PERSON] не є фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності, тому застосування Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» не є можливим до правовідносин, що виникли між сторонами у спорі. Таким чином, підстав для визнання недійсним п.4.1. кредитного договору № 00399/FО від 05.03.2008 року у суду не має, а тому позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: approved