Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач 29.10.2018 року звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, у який проситьзняти арешт нерухомого майна щодо об'єкту обтяження: невизначене майно, все майно, власником якого є [PERSON], зареєстрований 29.01.2007 року за № 4417578 реєстратором: Куп'янська державна нотаріальна контора, 62000, Харківська обл., м. Куп'янськ, пр. Куп'янський, 4, на підставі повідомлення, б/н, 27.10.2003, ВДВС в Куп'янському районі Харківської області, перенос заборони № 66466-1 від 31.10.2003. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на наступні обставини. [PERSON] є співвласником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER], виданого Новоосинівським виробничим управлінням житлово-комунального господарства 12 вересня 2005 року, право власності на 1/3 частку у праві власності зареєстровано Куп'янським БТІ за реєстраційним номером 12116907, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8393234 від 20.09.2005, виданого Куп'янським БТІ, оригінал витягу знаходиться у позивача. Позивач посилається також на те, що вона змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». У жовтні 2018 року позивач звернулася до нотаріуса з метою укладання правочину щодо розпорядження належною їй 1/3 часткою у праві власності на квартиру за вищевказаною адресою, але під час підготовки документів з оформлення правочину вонадізналася про те, що на її майно накладено арешт. Крім того, у позові вказано, що рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 05 серпня 2003 року, яке набрало законної сили 05 вересня 2003 року, стягнуто з [PERSON] в рахунок відшкодування заборгованості зі сплати за теплову енергію на користь Комунального підприємства «Куп'янські теплові мережі» 397,41 грн. та держмито в дохід держави в сумі 51 грн., але копію вказаного рішення суду позивач отримала 25 жовтня 2018 року. Позивач вказує також на те, що Комунальне підприємства «Куп'янські теплові мережі» припинено. 16 жовтня 2018 року відділ державної виконавчої службиповідомив їй, що станом на 16 жовтня 2018 року на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах та місту Куп'янськ Головного територіального управління юстиції в Харківській області, виконавчих проваджень у відношенні [PERSON] не перебуває. У позові вказано також те, що арешт накладено на невизначене майно, все майно, власником якого є [PERSON], арешт зареєстрований 29.01.2007 року на підставі повідомлення, б/н, 27.10.2003, ВДВС в Куп'янському районі Харківської області , перенос заборони № 66466-1 від 31.10.2003, що підтверджується відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна з інформаційної довідки від 28.10.2018 року № 143015066 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта. Арешт накладено на невизначене майно, все майно, власником якого є [PERSON], арешт зареєстрований 29.01.2007 року за № 4417578 реєстратором: Куп'янська державна нотаріальна контора. Позивач зазначає, що дані обставини порушують її право на розпорядження власністю, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав. В підготовче судове засідання сторони та треті особи не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач вказав, що у рішенні покладається на розсуд суду, заперечень суду не надав. При таких обставинах суд вважає, що ухвалення рішення у підготовчому засіданні не суперечить вимогам ст. 200 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва по право власності на нерухоме майно від 12.09.2005р., виданого Новоосинівським виробничим управлінням житлово-комунального господарства, [PERSON] належитьна праві спільної часткової власності 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER]. Право власності зареєстровано Куп'янським БТІ за реєстраційним номером 12116907, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8393234 від 20.09.2005, виданого Куп'янським БТІ. (а.с.10-11). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/3 частки власності 2-х кімнатної квартири за адресою:[ADDRESS] (а.с. 17-18). Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 5 серпня 2003 року, яке набрало законної сили 5 вересня 2003 року, стягнуто з [PERSON] в рахунок відшкодування заборгованості зі сплати за теплову енергію на користь Комунального підприємства «Куп'янські теплові мережі» 397,41 грн. та держмито в дохід держави в сумі 51 грн (а.с.12). Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куп"янському, Шевченківському районах та місту Куп"янськ Головного територіального управління юстиції в Харківській області на заяву [PERSON] своїм листом від 16.10.2018 р. надав їй роз"яснення про випадки і порядок зняття арешту з майна, у томі числі, за рішенням суду. Крім того, у вказаному листі зазначене, що згідно перевірки автоматизованої системи виконавчого провадження, журналу реєстрації загальної вихідної кореспонденції та журналу реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження станом на 16 жовтня 2018 року на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах та місту Куп'янськ Головного територіального управління юстиції в Харківській області, виконавчих проваджень у відношенні [PERSON] не перебуває.(а.с.13). За даними Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що містяться на офіційному сайті Міністерства Юстиції України Комунальне підприємство "Куп'янські теплові мережі" припинено, запис від 16.03.2009; номер запису: 14751170010000257 (а.с.14-16). Згідно відомостей, які містяться в Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта арешт накладено на невизначене майно, все майно, власником якого є [PERSON], арешт зареєстрований 29.01.2007 року за № 4417578 реєстратором: Куп'янська державна нотаріальна контора, Харківської обл.. на підставі повідомлення, б/н, 27.10.2003, ВДВС в Куп'янському районі Харківської області, перенос заборони № 66466-1 від 31.10.2003, що підтверджується відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна з інформаційної довідки від 28.10.2018 року № 143015066 (а.с.19-20). Зміна прізвища позивача з «[PERSON]» на «Звіринську» підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 10 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с.9). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 двохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Куп'янського районного суду Харківської обл.. від 5.08.2003 р. ухвалено стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування заборгованості зі сплати за теплову енергію на користь Комунального підприємства «Куп'янські теплові мережі» 397,41 грн. та держмито в дохід держави в сумі 51 грн.29.01.2007 р. зареєстрований арешт Куп'янською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення від 27.10.2003 р ВДВС в Куп'янському районі Харківської області. В теперішній час станом на 16.10.2018 р. відкритих виконавчих проваджень стосовно [PERSON] ([PERSON]) не перебуває. Таким чином, у теперішній час позивач позбавлена свого конституційного права володіти, користуватися і розпоряджатися належною їй власністю. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6 (в редакції від 30.06.1978 №5) надані розяснення, що вимоги особи, яки ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», розяснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону з своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до приписів ст. 316,. 317, ст. 319, ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що обмеження право власності можливо виключно на підставі закону. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. У зв'язку із відсутністю у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах та по місту Куп'янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області, виконавчих проваджень у відношенні [PERSON], припиненням Комунального підприємства «Куп'янські теплові мережі», то арешт, накладений на майно позивача, підлягає зняттю. Враховуючи відсутність у позивача будь-яких зобов'язань по виконавчому провадженню, в межах якого був накладений арешт на нерухоме майно, вона має право вимагати усунення перешкод у користуванні належним їй нерухомим майном, відновлення становища, яке існувало до порушення ,шляхом зняття арешту з цього майна. Отже, у зв'язку із закінченням виконавчого провадження державний виконавець повинен був зняти арешт, накладений на майно (кошти) боржника, виключивши відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувавши інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, але вказаних дій зроблено не було, що в подальшому потягнуло порушення права позивача, як власника майна. При таких обставинах суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved