Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з відповідною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б\\н від 21.04.2008 р., укладеного із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , у розмірі 6753,90 грн., посилаючись на те, що остання [INFO] померла. Натомість, відповідач по справі є спадкоємцями належного померлій майна, який прийняв спадщину. 04.05.2018 р. Банком направлена претензія кредитора до Новокаховської нотаріальної контори та 08.06.2018 р. було отримано відповідь, з якої вбачається, що спадкоємцем належного майна померлої є [PERSON] , якому 03.03.2019 р. направлено лист-претензію з вимогою сплати боргу. Однак, вимоги кредитора задоволені не були. Враховуючи, що на час відкриття спадщини зобов`язання померлої [PERSON] за кредитним договором з повернення кредитних коштів та відсотків, нарахованих за її життя, залишилися не виконані, представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав відповідну заяву про розгляд справи за своєї відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи в спрощеному позовному провадженні, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази суд дійшов наступного висновку. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 21.05.2018 року змінено найменування з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", про що зазначено у п.1.7. Статуту АТ КБ "ПриватБанк". Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 21.04.2008 року, відповідно до умов якої, позивач надав відповідачу кредит в сумі 3000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З тексту заяви вбачається, що відповідач виявив бажання отримати платіжну кредитну картку. Своїм підписом [PERSON] погодилась з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов`язання, що є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ці зобов`язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом підписання заяви про отримання кредитної карти, було укладено в письмовій формі кредитний договір. Таким чином, факт укладення між сторонами кредитного договору доведений належними та допустимими доказами. З огляду на матеріали справи, свої зобов`язання за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» виконав в повному обсязі. З копії свідоцтва про смерть, виданого 14.06.2017 р. виконавчим комітетом Таврійської міської ради міста Нова Каховка Херсонської області, вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №48. Згідно наданого розрахунку та тверджень позивача, викладених у позові, станом на дату смерті заборгованості позичальника перед Банком за кредитним договором №б\\н від 21.04.2008 р. становить 6753,90 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 6597,21 грн., нарахованої пені в сумі 156,69 грн. Спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом на підставі заяви від 25.04.2018 р., є чоловік померлої [PERSON] , тобто відповідач по справі, що підтверджується матеріалами спадкової справи, що була надана на виконання ухвали суду про витребування доказів . Свідоцтво про право на спадщину за законом видано 11.05.2018 р., згідно якого чоловік померлої [PERSON] та син померлої [PERSON] успадкували по 1\\2 частці квартири [ADDRESS] . 10.05.2018 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено до Новокаховської державної контори претензію кредитора, у якій зазначається про намір реалізувати право, як кредитора спадкодавця, пред`явити право вимоги до спадкоємців, яка в подальшому була перенаправлено приватному нотаріусу Олійник І.І. Приватним нотаріусом Новокаховського міського округу Олійник І.І. 15.05.2018 р. направлено повідомлення [PERSON] щодо претензії кредитора. 08.06.2018 р. ПАТ КБ «Приватбанк» отримано повідомлення від приватного нотаріуса Олійник І.І., у якому зазначено про те, що в порядку ст. 1281 ЦК України зареєстровано претензію кредитора та 11.05.2018 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку спадкового майна на ім`я [PERSON] 14.01.2019 р. АТ КБ «Приватбанк» направлено [PERSON] лист-претензію з вимогою сплати заборгованості за договором спадкодавця [PERSON] , яка була проігнорована. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (ч.1). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ч.2). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги(ч.3). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч.4). Згідно частини 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У наведеній нормі права передбачається спеціальний, додатковий за своєю правовою природою, спосіб захисту цивільних прав та інтересів кредитора спадкодавця. Отже, зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини. Строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог. Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч.2 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Дізнавшись від Новокаховської державної нотаріальної контори 08.06.2018 року про відкриття спадщини та про коло осіб, яким видано свідоцтва про право на спадщину, їх місце проживання, в силу порядку ст. 1281 ЦК України, позивач звернувся з претензією кредитора до спадкоємців, які набули відповідного статусу, в установлений законом строк . Крім того, спадкоємця [PERSON] було повідомлено про зазначену претензію Банку, останній був обізнаний з кредитним договором спадкодавця, що вбачається з матеріалів спадкової справи №22\\2018. Відповідач, як спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст. ст.1281,1282 ЦК України, зобов`язаний у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Беручи до уваги, що спадкоємець в добровільному порядку не виконав обов`язки щодо задоволення вимог кредитора в межах вартості майна одержаного в спадщину (відповідно до положень ст.1282 ЦК України) у позивача в порядку положень ст. 16 ЦК України виникло право на звернення до суду за захистом свого порушених прав та інтересів. Однак, з наданим позивачем АТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості за договором б/н від 21.04.2008 року, за яким як зазначає позивач, станом на день смерті заборгованість становить 6753,90 грн., суд частково не погоджується, оскільки з нього вбачається, що станом на 13.06.2017 р., заборгованість за наданим кредитом становить 4637,31 грн., яка складається з тіла кредиту. Так, з вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що вже після смерті [PERSON] було здійснено нарахування пені у розмірі 156,69 грн., збільшення розміру тіла кредиту до 6597, 21 грн., у зв`язку з чим виникла заборгованість у названому позивачем розмірі. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та сума боргу за кредитним договором в розмірі 4637,31 грн. підлягає стягненню в повному обсязі з [PERSON] , оскільки він є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті позичальника [PERSON] . Враховуючи зазначене та оскільки [PERSON] протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, тобто зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, натомість відповідач по справі, є спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті боржника [PERSON] , внаслідок чого успадкував всі права та обов`язки які належали позичальнику і не припинились на момент її смерті, суд дійшов висновку, що порушене право позивача на повернення суми наданого кредиту, підлягає судовому захисту шляхом часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на його користь суми борги, а також судових витрат, понесених ним при зверненні до суду, що складаються з судового збору - пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial