Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] «Страхова компанія» Провідна», ТОВ «Глобинський м»ясо комбінат» із залученням третьої особи [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.09.2014 року вироком Глобинського районного суду Полтавської області [PERSON] засуджено за ч.1 ст. 286 ч.1 КК України. Вирок набрав законної сили 20.10.2014 року. Згідно вироку водій ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» [PERSON] 02.08.2013 року близько 7 год. 30 хв. в м. Глобине, під час виконання ним трудових обов»язків, виїжджаючи на проїзну частину вулиці [PERSON] з прилеглої території ТОВ «Глобинський м»ясо комбінат» за кермом технічно справного автомобіля [NUMBER], що належить вказаному підприємству, порушив вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху України, здійснюючи поворот вліво, не надав дорогу мотоциклу «Сузукі Бандіт 205», під керуванням [PERSON], який рухався по вул.. К.Маркса і мав переваги в русі, внаслідок чого відбулося зіткнення. Як наслідок, [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої вертлюжної впадини, вивих правого стегна, забійні рани, садна нижніх кінцівок, які відносяться до середнього ступеня тяжкої за ознакою довготривалого розладу здоров»я, внаслідок чого став інвалідом. Позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] працює водієм в ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат», і автомобіль , яким той керував і з участю якого відбулося зіткнення, належить вказаному товаристу, а тому обов»язок щодо відшкодування шкоди [PERSON], законодавством покладено на ТОВ Глобинський м»ясокомбінат». Також. Відповідно до п.7 Договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8825585 укладеного 04.01.2013 року між ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» та [PERSON] «Страхова компанія «Провідна», об»єктом страхування є автомобіль [NUMBER]. Внаслідок вказаного травмування в період з 02.08.2013 року по 15.08.2013 позивач перебував на стаціонарному лікуванні, а в подальшому на амбулаторному лікуванні. Під час лікування позивачу проведено оперативне втручання із встановленням імплантів та придбано ним, згідно з лікарським призначенням лікарські засоби на загальну суму 11983,94 грн. [PERSON] вказує, що відповідно до ч.1 ст. 1197 ЦК України, йому підлягають відшкодування неотриманні ним доходи в сумі 22523,33 грн.. Оскільки, відповідно довідки до акта огляду МСЕК 10 ААА №203004 позивачу встановлена з 24.03.2014 року третю групу інвалідності, тому йому підлягає відшкодування розмір страхового відшкодування за шкоду, пов»язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у разі встановлення ІІІ групи інвалідності. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач прохає стягнути з [PERSON] «Страхова компанія» Провідна» 83444,39 грн., з яких: - 11983,94 грн. шкода пов»язана з лікуванням, - 22523,33 грн. шкода, пов»язана із тимчасовою втратою працездатності потерпілим, - 5000,00 грн. моральної шкоди, - 43937,12 грн. матеріальної шкоди., З ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» позивач прохає стягнути на його користь 65500,00 грн., з яких: · 500,00 грн. франшизи, · 65000,00 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача позовні вимоги підтримали, прохали позов задовольнити, дали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.. Відповідач ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав повністю з підстав зазначених у своїх запереченнях. Відповідач [PERSON] «Страхова компанія» Провідна» в судове засідання не з»явився, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заявою до суду прохав справу розглядати у відсутності свого представника, заявлений позов не визнає, з підстав, зазначених у наданих ним суду запереченнях. Третя особа [PERSON]М находить, що позов задоволенню не підлягає. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, надійшов до слідуючого. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Згідно вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 17.09.2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні щодо позивача [PERSON] кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді двох років виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням із суми заробітку в доход держави десяти відсотків без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі п.»в» ст..1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від відбування призначеного основного покарання [PERSON] звільнено. Цивільний позов потерпілого [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої злочином залишено судом без розгляду, відповідно поданої позивачем заяви. Вирок набрав законної сили 20.10.2014 року. Відповідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою». У відповідності з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною сьомою ст. 128 КПК України передбачено, що особа, яка не пред'явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Частиною першою ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З вказаного вироку вбачається, що водій ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» [PERSON] 02.08.2013 року близько 7 год. 30 хв. в м. Глобине, під час виконання ним трудових обов»язків, виїжджаючи на проїзну частину вулиці [PERSON] з прилеглої території ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» за кермом технічно справного автомобіля [NUMBER], що належить вказаному підприємству, порушив вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху України, здійснюючи поворот вліво, не надав дорогу мотоциклу «Сузукі Бандіт 205», під керуванням [PERSON], який рухався по вул.. К.Маркса і мав переваги в русі, внаслідок чого відбулося зіткнення. Як наслідок, [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої вертлюжної впадини, вивих правого стегна, забійні рани, садна нижніх кінцівок, які відносяться до середнього ступеня тяжкої за ознакою довготривалого розладу здоров»я та став інвалідом ІІІ групи Ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З матеріалів справи вбачається та сторонами не оспорюється, що власником автомобіля [NUMBER] є ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САК №837009, виданого Семенівським ВРЕВ ДАІ в Полтавській області 23.05.2012 року. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8825585 від 03.01.2013 року, виданого [PERSON] "Страхова компанія "Провідна", ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду третім особам, яка настає під час ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу-автомобіля марки «ГАЗ-33021-212 ЗНГ», д.н.з. [NUMBER]. Крім того, згідно п. 4 полісу №АВ/8825585 від 03.01.2013 року, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданого ПАТ "Страхова компанія "Провідна", ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю визначено у розмірі 100 000 грн., а за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн. Відповідно п.5 полісу №АВ/8825585 від 03.01.2013 року розмір франшизи визначено 500 грн. Таким чином, відповідно до вимог ст. 990 ЦК України та ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик несе відповідальність по відшкодуванню шкоди згідно умов договору та в межах ліміту страхової виплати. Згідно ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне ( транспортне) страхове бюро України, потерпілі. Згідно пункту 22.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами по справі, 06.08.2013 року [PERSON] звернувся до [PERSON] "Страхова компанія "Провідна" з повідомлення про дорожню-транспортну пригоду,яка сталася 02.08.2013 року вулиці К.Маркса м. Глобине, у зв»язку з чим страховиком було зареєстровано страхову справу Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи за №457 від 28.08.2013 року, вартість матеріальної шкоди, завданої [PERSON] - власнику мотоцикла [NUMBER], внаслідок ДТП, яка сталася 02.08.2013 року дорівнює вартості мотоцикла на момент ДТП та становить 24911 грн. 33 коп. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №336 від 25.11.2014 року: · Вартість мотоцикла [NUMBER], до ДТП, яка сталася 02.08.2013 року становить 24911 грн. 33 коп., · Вартість відновлювального ремонту мотоцикла [NUMBER], що належить [PERSON] в цінах на момент ДТП, яка сталася 02.08.2013 року становить 43710 грн. 29 коп. · Вартість відновлювального ремонту мотоцикла [NUMBER], що належить [PERSON] станом на теперішній час становить 77579 грн. 17 коп. · Ринкова вартість непошкодженого мотоцикла [NUMBER], що належить [PERSON] в технічному стані до ДТП, яка сталася 02.08.2013 року, в цінах на теперішній час становить 44437 грн. 12 коп. Відповідно до звіту №898 від 11.12.2013 року стосовно ринкової вартості деталей, вузлів та агрегатів транспортного засобу, ринкова вартість залишків ТЗ ( після аварійного ТЗ)«SUZUKI BANDIT 250 д.н.з. [NUMBER] складає 9553,21 грн. Згідно пункту 30.1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. 30.2. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи, що за вироком суду, який набрав законної сили, вартість мотоцикла [NUMBER], внаслідок ДТП, яка сталася 02.08.2013 року дорівнює вартості мотоцикла на момент ДТП та становить 24911 грн. 33 коп., а за висновком судової автотоварознавчої експертизи за №336 від 25.11.2014 року вартість відновлювального ремонту мотоцикла [NUMBER], що належить [PERSON] в цінах на момент ДТП, яка сталася 02.08.2013 року становить 43710 грн. 29 коп., суд приходить до висновку, що згідно пункту 30.1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а тому вказаний транспортний засіб є фізично знищеним. Таким чином відшкодуванню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 14858 грн. 12 коп. з розрахунку (24911,33 грн-9553,21 грн.-500,00 грн.), де : 24911,33 грн. вартість транспортного засобу до ДТП, 9553,21 грн. вартість транспортного засобу після ДТП, 500,00 грн. франшизи.\~ \~Згідно довідки Глобинської філії ПАТ «Полтаваобленерго» від 03.04.2015 року за № 13-03/819, [PERSON] згідно наказу №96-к від 14.03.2005 року працює на вказаному підприємстві на посаді інженера абонентської групи з 14.03.205 року і по даний час. Відповідно листка непрацездатності серії АГА «759247 Глобинської ЦРЛ [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі з 02.08.2013 року по 14.09.2013 року Відповідно листків непрацездатності серії АГЕ №811216, серії АГЕ № 811560, серії АГЕ №811813, серії АГР №648059, АГЕ №048059, АГР №648416 Глобинської ЦРЛ [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні з 15.09.2013 по 24.10.2013 року, з 25.10.2013 по 03.12.2013 року, з 04.12.2013 по 12.01.014 року, 13.01.2014 по 21.02.2014 року, з 2.2.2014 по 28.03.2014 року.. За\~\~час\~\~проходження\~\~лікування позивач, на придбання медичних та лікарських препаратів витратив\~\~грошові\~\~кошти на\~\~загальну\~\~суму 11983,94 грн. що\~\~підтверджується\~\~копіями\~\~квитанцій\~\~та чеків. Протягом\~\~восьми\~\~місяців, з 02.08.2013 року по 28.03.2014 року в період\~\~лікування, позивач\~\~не\~\~працював, про що свідчать копії\~\~листів\~\~непрацездатності. За зазначений період непрацездатності позивачу виплачено лікарняних в сумі 23356,67 грн, що підтверджується довідкою Глобинської філії ПАТ «Полтаваобленерго» за №05-03/1947 від 27.10.2014 року. Згідно довідки про доходи Глобинської філії ПАТ «Полтаваобленерго» від 23.10.2014 року №05-03/1936, середньомісячна зарплата [PERSON] за період 02.08.2013 року по 28.03.2014 року становила 4768,99 грн. \~Статтею 8\~\~Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік"\~установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень. Відповідно до\~ст. 1195 ЦК України\~фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. \~\~ Згідно до\~ст. 1197 ЦК України\~1. Розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. 2. Для визначення розміру відшкодування у разі професійного захворювання може братися до уваги за бажанням потерпілого середньомісячний заробіток (дохід) за дванадцять або за три останні календарні місяці перед припиненням роботи, що було викликано каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. 3. До втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку.\~\~\~ Судом встановлено, що розмір\~\~середньомісячного заробітку позивача, що він отримував до ДТП, є меншим ніж п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, а тому розрахунок суми стягнення повинно бути здійснено виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, яка складає з 01.01.2013 року - 1147 грн., що становить 5х1147,00 грн.=5735,00 грн. А тому, відшкодуванню підлягають неотримані [PERSON] доходи в сумі 22523,33 грн. ( з розрахунку 5735,0 грн. х 8 місяців 23356,67 грн) На думку суду,\~\~довідка МСЕК є належним та допустимим доказом втрати позивачем тимчасової працездатності\~\~відповідно до вимог\~ст. 58-61 ЦПК\~\~України. Згідно витягу з наказу №3157 від 10.10.2011 року ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» [PERSON] прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів в транспортних цех з 10.10.2011 року. З огляду на п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. У такому випадку обов»язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілю, що належить роботодавцю, покладається на власників цього джерела підвищеної небезпеки, а не на винного водія ( висновки Верховного Суду України, викладені у постанові №6-108цс13 від 06.11.2013 року). Відповідачем ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» не надано суду жодних доказів, які б підтверджували обставини передбачені ч.4 ст. 1187 ЦК України і на які посилається вказаний відповідач у своїх запереченнях від 12.11.2014 року та спростовується подорожнім листом №262409 вантажного автомобіля від 02.08.2013 року, з якого вбачається вибуття з території ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] 02.08.2013 року о 07 год. 28 хв. з метою доставки вантажу (ковбасні вироби) до наседених пунтів Семенівка, Хорол. Такий виїзд дозволений механіком та медпрацівником, що підтверджується підписами та штампами останніх у вказаному подорожньому листу. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] 02.08.2013 року близько 7 год. 30 хв. в м. Глобине керував автомобілем [NUMBER], під час виконання ним службових обов»язків. Згідно із вимогами\~ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до вимог\~ст.1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно\~\~ п.36.6\~\~Закону України\~\~ «Про\~\~ обов'язкове\~\~страхування\~\~\~\~цивільно-правової\~\~ відповідальності\~\~ власників\~\~ наземних\~\~ транспортних\~\~\~\~засобів »\~страхувальником\~\~ або\~\~ особою, відповідальною\~\~за завдані\~\~збитки\~\~, має\~\~бути компенсована\~\~сума\~\~франшизи, якщо вона\~\~ була\~\~ передбачена\~\~ договором\~\~страхування. Так як майнова\~\~\~\~шкода\~\~заподіяна\~\~\~\~ з вини\~\~ відповідача, який\~\~і є\~\~ страхувальником за договором\~\~ страхування\~\~,\~\~то\~\~ обов'язок\~\~компенсації\~\~франшизи\~\~ покладається\~\~на\~\~\~\~нього. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 500грн. франшизи.\~ Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи». Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди » ( далі - Постанова ) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " за № 4 від 31.03.1995 року, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Безперечно, вказана подія злочину призвела до душевних страждань, фізичного болю у потерпілого [PERSON] та внаслідок цього, позивач вимушений був тривалий час лікуватися стаціонарно та амбулаторно, отримані травми позивачем, призвели до визнання останнього інвалідом 3-ї групи (довідка до акта огляду МСЕК 10 ААА №203004 від 28.03.2014 року), порушенням звичного способу життя позивача, оскільки він може пересуватись лише за допомогою палиці. Суттєво зменшились та погіршились його здібності до виконання звичної роботи. Згідно ст. 22.3. ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог кодексу. статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, завдання моральної шкоди позивачу відповідачем не викликає сумнівів в його наявності, але суд критично ставиться до заявленої суми моральної шкоди в розмірі 65000 грн., так як позивач не надав суду пояснень, з чого саме він виходив при визначенні суми відшкодування, чому саме така сума у 65000 гривень, яка ним заявлена, є достатньою для компенсації спричинених йому фізичних та моральних страждань. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає виходячи з вимог розумності, справедливості, а також істотності зазначених змін в звичному складі життя позивача у зв'язку з отриманням тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення і вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі 45000,00 грн. Відповідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент укладання договору страхування) - при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 22.3 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, яка, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 ст. 9 цього Закону - 100000 грн., що складає 5000 грн. Отже, відповідно до характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, а також з урахуванням вимог розумності і справедливості суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ст. 9 Закону в межах ліміту відповідальності, позовні вимоги до ПАТ «СК «Провідна» щодо відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в сумі 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Також, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне судові витрати між сторонами розподілити пропорційно задоволених вимог,

Outcome: partial