Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила суд встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 14.10.1977 року з виправленнями (закресленнями) по батькові " [PERSON] " на "Егоровна" на російській мові. В обґрунтування заяви заявник посилалася на те, що вона звернулася до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з питання нарахування їй пенсії у зв`язку із досягненням пенсійного віку. При огляді її трудової книжки серія [NUMBER] від 14.10.1977 року було виявлено погрішності заповнення документу, а саме на сторінці 1 трудової книжки є запис щодо особи, якій трудова книжка видана, а саме: « [PERSON] » (російською мовою), потім це прізвище закреслене та вище вказано: прізвище - « [PERSON] » (російською мовою), ім`я та по батькові « [PERSON] » (російською мовою), потім по батькові закреслене та вище вказано: « [PERSON] » (російською мовою). Заявник наголосила, що саме по батькові « [PERSON] » (російською мовою) є правильним та відповідає її свідоцтву про народження, та паспорту громадянки України. На цьому ж аркуші трудової книжки є запис, виконаний працівником відділу кадрів, в якому зазначено: «фамилия « [PERSON] » изменена на « [PERSON] » согласно [INFO] о заключении брака II - ВЛ [NUMBER] », а також другий запис, виконаний працівником відділу кадрів, в якому зазначено: «год рождения и отчество на 12 ноября 1959 г [INFO] верить» (російською мовою) та поруч із записами на підписі працівника відділу кадрів міститься печатка відділу кадрів «Всесоюзного науково-дослідницького та проектно- конструкторського інституту «Кондиціонер» в м. Харкові. Працівник пенсійного фонду вказав на виправлення по батькові та дати народження в трудовій книжці та зазначив, що виправлення в трудовій книжці таким чином не допускаються, оскільки не зазначена підстава виправлення, і роз`яснив, що заявниці необхідно встановити факт, що трудова книжка належить саме їй. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2019 року відкрите провадження у справі та призначено її до розгляду. Заявник та представник заявника - адвокат Кундіус Т.В. у судове засідання 14.11.2019 року не з`явились, до суду надійшло клопотання представника про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені вимоги вона підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засіданні не з`явився, в матеріалах справи міститься відзив на адміністративний позов в порядку ст.ст. 44, 47 КАС України (вхідний № 26504 від 30.10.2019 року), поданий в межах розгляду заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, яка розглядається в порядку окремого провадження, в якому представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області- начальник Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова Мезенцев Є., який діє на підставі довіреності № 26329/08-20 від 12.08.2019 року, просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , та розглянути справу без його участі. В обґрунтування відзиву посилається на те, що у трудовій книжці [PERSON] допущені виправлення в даті народження та по батькові останньої з виправленням (закресленням) " [PERSON] " на "Егоровна", виправлення не були оформлені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 рку за № 110, про що була повідомлена [PERSON] , та у зв`язку з чим до страхового стажу не був зарахований певний період. Слід зазначити, що дана справа розглядається в порядку окремого провадження в порядку п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, проте відзив на адміністративний позов поданий представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в порядку ст.ст. 44, 47 КАС України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких розумні строки розгляду справи судом. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»). Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції). З урахуванням наведеного, суд вважає, що представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області помилково подано відзив в порядку ст.ст. 44, 47 КАС України, та приймає до розгляду надані в ньому пояснення в межах даної справи, яка розглядається за правилами окремого провадження. Суд, з`ясувавши всі обставини справи, повно та всебічно дослідивши надані суду матеріали, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~\~ В ході судового розгляду встановлено, що звернулася до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо нарахування їй пенсії у зв`язку із досягненням пенсійного віку. Проте при огляді її трудової книжки серія [NUMBER] від 14.10.1977 року виявлено, що на сторінці 1 трудової книжки є запис, що трудова книжка видана « [PERSON] » (російською мовою), яке закреслене та вище вказано: прізвище - « [PERSON] » (російською мовою), ім`я та по батькові « [PERSON] » (російською мовою), потім по батькові закреслене та вище вказано: « [PERSON] » (російською мовою). Заявник наголосила, що саме по батькові « [PERSON] » (російською мовою) є правильним та відповідає її свідоцтву про народження, та паспорту громадянки України. На цьому ж аркуші трудової книжки є запис, виконаний працівником відділу кадрів, в якому зазначено: «фамилия « [PERSON] » изменена на « [PERSON] » согласно [INFO] о заключении брака II - ВЛ [NUMBER] », а також другий запис, виконаний працівником відділу кадрів, в якому зазначено: «год рождения и отчество на 12 ноября 1959 г [INFO] верить» (російською мовою) та поруч із записами на підписі працівника відділу кадрів міститься печатка відділу кадрів «Всесоюзного науково-дослідницького та проектно- конструкторського інституту «Кондиціонер» в м. Харкові. Заявником в обґрунтування заяви надані письмові докази, отримані на адвокатський запит, що свідчать про належність трудової книжки заявниці, які досліджені судом, а саме: заява про прийняття на роботу; особиста картка форми Т-2; особистий листок; наказ (розпорядження) про прийняття на роботу та автобіографія заявниці. Зі змісту вказаних письмових доказів вбачається, що заявниця дійсно працювала у Всесоюзному науково-дослідницькому та проектно-конструкторському інституті «Кондиціонер» в м. Харкові, але при оформленні на роботу, нею помилково вказано у заяві про прийняття на роботу по батькові « [PERSON] » (російською мовою), та, відповідно, в усіх інших документах, що оформлялися на підставі заяви про прийняття на роботу по батькові заявниці зазначено « [PERSON] » (російською мовою). Під час звільнення з «Всесоюзного науково-дослідницького та проектно-конструкторського інституту «Кондиціонер», працівником відділу кадрів було виправлено розбіжності по батькові - закреслено « [PERSON] » (російською) та виправлено на « [PERSON] » (російською) відповідно до паспорта заявниці. Належність заявниці трудової книжки підтверджується тим, що у особистій картці форми Т-2 та особистому листку зазначена адреса її реєстрації: [ADDRESS] , де вона зареєстрована з 23.04.1976 року і до цього часу. У автобіографії та на зворотному стороні особистого листка зазначена інформація, що мати заявниці « [PERSON] » (російською мовою), прізвище батька « [PERSON] » (російською мовою), що відповідає свідоцтву про її народження. Крім того, заявниця звернулася із заявою до Українського бюро лінгвістичних експертиз та надала для дослідження копії вищевказаних документів. Зі змісту експертного висновку лінгвістичної експертизи № 506/977-а від 19.08.2019 року, зокрема, вбачається, що у практиці лінгвістичних експертиз відомі випадки зближення в усному мовленні (із наступним перенесенням в офіційні документи) етимологічно споріднених імен на зразок [PERSON] та [PERSON] . З урахуванням зазначеного записи форм імені по батькові « [PERSON] » (російською [PERSON] ) та « [PERSON] » (російською [PERSON] ) у документах, наданих на експертизу, є ідентичними. Таким чином,\~суд вважає\~доведеним факт\~належності заявниці трудової\~книжки серії [NUMBER] , виданої 14.10.1977 року з виправленнями (закресленнями) по батькові " [PERSON] " на "Егоровна" на російській мові. На підставі викладеного,

Outcome: approved