Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся [PERSON] , в якому просив визнати виконавчий напис № 31857, вчинений 21 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 5334 грн 74 коп. таким, що не підлягає виконанню, та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що стягувач не надав нотаріусу документи, які б свідчили про безспірність заборгованості боржника. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2021 року у справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідач в межах строку, встановленого судом, відзив на позов не надав. Водночас надав заяву про те, що позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню визнає, але просить призначити у справі процедуру врегулювання спору за участю судді, запропонувавши позивачу сплатити відповідачу грошові кошти на погашення заборгованості в розмірі 900,00 грн. Позивач надав заяву, в якій заперечив проти призначення у справі процедури врегулювання спору за участю судді. Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Оскільки заява відповідача про врегулювання спору за участю судді надійшла після початку розгляду справи по суті, а також позивач не надав згоду на врегулювання спору за участю судді, суд не постановляє ухвалу про проведення процедури врегулювання спору за участю судді. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, надав письмові пояснення на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що ТОВ «Фінпром Маркет» були подані всі необхідні документи для вчинення нотаріусом виконавчого напису, які в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують безспірність заборгованості. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 21 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 31982, яким було стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитним договором № 001-04101-151113 від 15.11.2013 року, укладеним ним із Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником якого на підставі договору факторингу № 450/К від 11 травня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», правонаступником якого на підставі договору факторингу № 1/Д від 15 жовтня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», правонаступником якого на підставі договору факторингу № 18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», за період з 10.05.2018 року по 21.12.2020 року включно, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 5284 грн 29 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 0 грн 45 коп., а також плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 50 грн 00 коп., загальна сума, що підлягає стягненню з боржника, складає 5334 грн 74 коп. При вчиненні вказаної нотаріальної дії нотаріус керувався ст. ст. 87 - 91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172». Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 21 грудня 2020 року. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року N 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: пункту 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1 1 такого змісту: «1 1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу". пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Вказана постанова набрала законної сили 22 лютого 2017 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі N 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у вказаній справі. Оскільки станом на 21 грудня 2020 року - на час вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем виконавчого напису, що оскаржується, була визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року N 662, зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», вчинення вказаної нотаріальної дії є безпідставним, а отже, вказаний виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Суд не бере до уваги посилання позивача про те, що нотаріус не дотримався вимог, викладених у ст.ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», Постанові Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, оскільки як зазначено вище, суд дійшов до висновку про те, що стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріусу на час вчинення нотаріальної дії було неможливо за будь-яких умов. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки заява відповідача про визнання позову була подана після початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість посилання відповідача про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А отже, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved