Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У серпні 2013 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 2 932 грн. 64 коп. та судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. За вказаним позовом було винесено 24.12.2013 року рішення Октябрського суду м.Полтави , яким позов задоволено повністю. Апеляційним судом Полтавської області 26.03.2014 року рішення Октябрського райсуду м.Полтави залишено без змін. Вищим спеціалізованим судом України26.06.2014 року було задоволено касаційну скаргу [PERSON] та рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 24.12.2013 року і ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26.03.2014 року скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила стягнути на користь позивача суму заборгованості 567 грн. індекс інфляції 394грн.52 коп та 3% річних - 164-59 грн. а всього стягнути на користь Полтаватеплоенерго 1126 грн.11 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що надає послуги з теплопостачання у вигляді опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS], загальною опалювальною площею 47,7 кв.м., у відповідності до встановлених тарифів. Власницею даної квартири є [PERSON] За період з 01.04.2006 року по 01.07.2013 року утворилась загальна заборгованість по оплаті наданих послуг у розмірі 567 грн. коп. За цей період нарахована сума інфляції в розмірі 394 грн. 52 коп. та 3% річних в сумі 164 грн. 59 коп., які позивач просить стягнути з відповідачів, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Ці вимоги уточнені представником позивача 24.12.2013 року та підтримані в судовому засіданні 24.11.2014 року. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнавала частково, заперечувала проти стягнення індексу інфляції та 3% річних, оскільки, на її думку, їх стягнення не передбачено ЗУ "Про житлово - комунальні послуги", встановленими тарифами, та договором про надання послуг. Також просила застосувати строк позовної давності за період з 01.04.2006 року по 09.08.2010 рік та відмовити позивачу в стягнення з неї за цей період коштів у розмірі 650 грн. 78 коп. Співвідповідач по справі [PERSON] у судове засідання не прибув не повідомивши суд про причини своєї неявки. Про день, час та місце слухання справи була повідомленою належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено та не заперечується відповідачем [PERSON], що вона отримує послуги з опалення та гарячого водопостачання за адресою її реєстрації та фактичного проживання: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; а норми споживання - кількісні показники споживання житлово - комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Згідно з ст. ст. 64, 67, 68 Житлового Кодексу України, ст. ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", наймач житлового приміщення та члени його сім'ї, власники житла зобов'язані своєчасно проводити оплату за житло та комунальні послуги. В силу ч. 2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. П.п. 14, 17, 35 "Правил утримання житлових будників та прибудинкових територій", затверджених Постановою КМУ від 17.05.2005 року № 76, передбачено, що споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання в строки, встановлені чинним законодавством. Відповідно до п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, споживачі мають оплачувати надані послуги не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим за нормами і тарифами, встановленими обласною державною адміністрацією, якщо договором не передбачений інший строк. 10.04.2006 року між сторонами укладено договір про надання послуг теплопостачання (а.с. 13), п. 4.1. якого зазначено, що споживачі мають сплачувати за спожиті послуги до 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Покладені зобов'язання з оплати послуг з центрального опалення за період з 01.04.2006 року по 01.07.2013 року відповідачі виконували частково, що відповідно до ст. 264 ЦПК України свідчить про визнання ними свого боргу та перериває перебіг позовної давності. Також позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржників, що також перериває перебіг позовної давності. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, а строк, що минув до переривання позовної давності, до нового строку не зараховується. Станом на 24.12.2013 року заборгованість відповідачів становить 567 грн. 74 коп. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача індексу інфляції та 3 % річних слід керуватися роз'ясненнями, викладеними в Практиці застосування судами законодавства при вирішенні спорів із зобов'язань, що виникають із договорів та інших правочинів, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-1390/0/4-12 від 27.09.2012 року. В п. 6 даної Практики вказано, що відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За змістом ч. ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Отже, правовідносини з приводу надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Правові наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов'язання, сплата пені та, на вимогу виконавця, суми втрат від інфляції та трьох процентів річних, з урахуванням зазначених норм матеріального права, визначені сторонами і в укладеному ними договорі. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно -правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 ч. З ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанова від 20 червня 2012 року № 6-68 цс 12). П. 8.1.2. Договору про надання послуг з теплопостачання також встановлена відповідальність боржника за прострочення терміну внесення платежів за послуги шляхом сплати неустойки (пені) за кожен прострочення, у відмотках від загальної суми, згідно з діючим законодавством. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути індекс інфляції в розмірі 394 грн. 52 коп. та 3 % річних в розмірі 164 грн. 59 коп. Ст. ст. 10 та 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні відповідачка фактично визнала той факт, що вона періодично сплачувала борг за комунальні послуги, але були сімейні обставини, які впливали на матеріальний стан, тому оплати були несвоєчасними. Підстав для застосування строку позовної давності до вказаних обставин суд не вбачає оскільки переривання строку позовної давності було в межах строку позовної давності. Вказані обставини підтверджуються матеріалами прави.

Outcome: approved