Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У листопаді 2018 року до суду надійшл заява [PERSON], заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва Відділ обслуговування громадян № 13 про встановлення факту, що має юридичне значення. Як вбачається зі змісту заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] року, у зв"язку з укладенням шлюбу вона змінила прізвище та у свідоцтві про укладення шлюбу, у графі прізвище, що присвоюється дружині після укладення шлюбу зазначено "[PERSON]". [INFO] року від даного шлюбу у сім"ї народився син [PERSON], де в графі прізвище матері зазначено "[PERSON]". Крім того, у паспорті громадянина України, виданого Святошинським РУ ГУ МВС України в м.Києві 27.04.1999 року, у картці платника податків, виданого ДПІ у Святошинському районі м.Києва 11.11.2011 року, у свідоцтві про розірвання шлюбу від 28.02.2003 року, у пенсійному посвідченні, яке видане Пенсійним фондом України 02.10.2018 року її прізвище також зазначено як "[PERSON]". Згідно її паспортних даних вбачається, що вона має право на призначення пенсії за віком. Однак з копії витягу трудової книжки (да також прізвище зазначено "[PERSON]") вбачається, що у період з 11.06.1996 року по 12.01.1998 року вона працювала у ТОВ "КИСПО", проте у документах архівного відділу Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації по ТОВ "КИСПО" її прізвище значиться як "Дудніченко". Робота у цей період повинна зараховуватися до її трудового стажу і також вплине на розмір пенсійного забезпечення. 06.11.2018 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Величко Т.О. 08.11.2018 року Ухвалою судді відкрито провадження у справі. Ухвалою судді від 18.02.2019 року закінчено підготовче провадження та призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з"явився про дату та час судового засдіання повідомлявся належним чином, через канцелярію суду направила заяву у якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з"явилась, про судові засідання була повідомлена належним чином. Процесуальним правом надати відзив на заяву або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] року, у зв"язку з укладенням шлюбу позивач змінила прізвище та у свідоцтві про укладення шлюбу, у графі прізвище, що присвоюється дружині після укладення шлюбу зазначено "[PERSON]". Судом встановлено, що [INFO] року народився син позивача та в графі прізвище матері зазначено "[PERSON]" Судом встановлено, що у паспорті громадянина України, виданого Святошинським РУ ГУ МВС України в м.Києві 27.04.1999 року, у картці платника податків, виданого ДПІ у Святошинському районі м.Києва 11.11.2011 року, у свідоцтві про розірвання шлюбу від 28.02.2003 року, у пенсійному посвідченні, яке видане Пенсійним фондом України 02.10.2018 року її прізвище також зазначено як "[PERSON]". Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК (чинних за Кодексом 2004 р.) Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Проаналізувавши п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану, тощо). Та обставина, що встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізування права на призначення пенсії за віком, підтверджується зібраними у справі доказами. Таким чином, під час розгляду справи, судом встановлено, що відсутні інші заінтересовані особи, права яких могли б бути порушені задоволенням заяви [PERSON] Оскільки у документах є розбіжності в написанні прізвища [PERSON], усунення вказаних розбіжностей іншим способом не вбачається можливим, то заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved