Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

22 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнював, в остаточній редакції уточненого позову посилався на те, що його дід [PERSON] побудував житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , однак за життя не встиг належним чином оформити право власності на нього та [INFO] помер, після смерті якого відкрилась спадщина на вищезазначене домоволодіння. Він є спадкоємцем після смерті діда першої черги за правом представлення, оскільки його мати - донька діда [PERSON] померла [INFO] . Інші спадкоємці за законом - діти [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на його користь. Додав, що [PERSON] помер [INFO] і [PERSON] померла [INFO] , спадкоємці після їх смерті відсутні. В установлений законом термін він звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті діда та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок, однак йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки до нотаріальної контори не представлений правовстановлюючий документ про належність спадкодавцю спадкового будинку. У зв`язку з чим, він вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з відповідними господарсько-побутовими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку - А, житлової прибудови - А-1, тамбуру - а, літньої кухні - Б, сараю - В, гаражу - Г, оглядової ями, вбиральні - Д, літнього душу - Е, навісу - Ж, колонки - К, зливної ями - Я, воріт з хвірткою № 1, огорож №№ 2-8, замощення - І, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 34-35). 03 грудня 2018 року позивач усунув недоліки, установлені вищезазначеною ухвалою суду, звернувшись із уточненою позовною заявою (а.с. 39, 40-46). Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року було відкрито провадження у справі (а.с. 47-48). Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 53-54). 11 квітня 2019 року позивач звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 65-72). 30 вересня 2019 року позивач звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 96-103). Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської Ради трудящих № 572 від 30 вересня 1959 року надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці [ADDRESS] площею 600,00 м2, та зобов`язано останнього до 30 жовтня 1959 року отримати від міськкомунгоспу всю технічну документацію на право будівництва будинку на вищезазначеній земельній ділянці, про що свідчить відповідна виписка із зазначеного рішення, надана суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 12). Відповідно до довідки про землекористування, виданої Новомосковським міським бюро технічної інвентаризації, ділянка, розташована на [ADDRESS] перебуває у користуванні [PERSON] на підставі рішення Виконавчого комітету Новомосковського міської Ради трудящих № 572 від 30 вересня 1959 року та має наступні площі: під житловими побудовами - 65 м2; під нежитловими - 28 м2; під подвір`ям - 207 м2; під садом - 300 м2. Всього 600 м2 (а.с. 14). Установлено, що 05 січня 1960 року між [PERSON] та Виконкомом Новомосковської міської Ради трудящих було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно, відповідно до якого останньому надалась у безстрокове використання земельна ділянка площею 600 м2, розташована на [ADDRESS] (а.с. 15). Рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області присвоєно поштову адресу житловому будинку [PERSON] : [ADDRESS] (а.с. 106). Згідно повідомлення Комунального підприємства "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" № 208/19 від 25 березня 2019 року, відповідно до інвентаризаційної справи станом на 29 грудня 2012 року будівництво будинку, розташованого по [ADDRESS] дозволено [PERSON] згідно з рішенням № 572 виконкому Новомосковської міської ради від 30 вересня 1959 року (договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки посвідчений 17 червня 1960 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р. № 3644). Право власності на будинок - не зареєстроване. Згідно з матеріалами інвентаризації, проведеної 15 вересня 2014 року спеціалістом КП "НМБТІ" ДОР", на вказаній земельній ділянці розташовані: житловий будинок "А" житл. пл. 42,0 м2, заг. пл. - 61,1 м2, стіни - глинобиті, об. цем/плиткою; літня кухня "Б"; сарай "В"; гараж "Г"; вбиральня "Д"; літній душ "Е"; навіс "Ж"; колонка "к"; зливна яма "я"; ворота з хвірткою № 1; огорожа № 2-8; замощення "І". Будинок з господарськими будівлями побудований до 1992 року, тому відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держкомітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, самочинним не вважається та не потребує вводу в експлуатацію (а.с. 73). Згідно з п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 91 від 24 червня 2011 року (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), прийняття в експлуатацію об`єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , складеного 15 вересня 2014 року і наданого суду в копії, домоволодіння в цілому складається з: житловий будинок - А, загальною площею - 61,1 м2, житловою площею - 42,0 м2, житлова прибудова - А1, тамбур - а, літня кухня - Б, сарай - В, гараж - Г, оглядова яма, вбиральня - Д, літній душ - Е, навіс (тимчасовий) - Ж, колонка - к, зливна яма - я, ворота з хвірткою № 1, огорожа № 2, огорожа № 3, огорожа № 4, огорожа № 5, огорожа № 6, огорожа № 7, огорожа № 8, замощення - І, 1959-2014 років побудови (а.с. 25-27). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 серпня 2004 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 51). За життя [PERSON] , заповіт на вищезазначений житловий будинок не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 47/2005, відкритої після його смерті (а.с. 60-63). 12 лютого 2005 року позивач [PERSON] звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті діда [PERSON] , інші спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявами про відмову від права на спадщину за законом на користь [PERSON] , мати якого/ дочка спадкодавця [PERSON] померла [INFO] (а.с. 60, 60 зворот, 61). Установлено, що позивач з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок, однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним до нотаріальної контори не подано правовстановлюючий документ на спадковий будинок, крім того право власності на нього не зареєстроване за спадкодавцем в установленому законом порядку (а.с. 11). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1266 ЦК України установлено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Оскільки мати позивача та донька спадкодавця - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 31), тобто до відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкування за правом представлення переходить до позивача [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З огляду на те, що спадкодавцю за життя належало домоволодіння [ADDRESS] , позивач є спадкоємцем за законом після його смерті, який прийняв спадщину, інші спадкоємці звернулись до нотаріуса із окремими заявами про відмову від спадщини на користь позивача, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкове домоволодіння після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати. В тому числі на професійну правничу допомогу. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача, оскільки встановлена відсутність вини відповідача Новомосковської міської ради в спірних правовідносинах.. На підставі викладеного,

Outcome: approved