Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з уточнення позовних вимог посилається на те, що 30.08.2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" правонаступником якого стало ПАТ "Державний ощадний банк України", та [PERSON] було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії №6213 на суму 139269 тис. дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % щомісячно, з кінцевим терміном повернення 29.08.2017 року. Забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором здійснено Іпотечним договором від 30.08.2007 року, укладеним між Банком та відповідачкою - [PERSON]., предметом якого є житловий будинок, загальною площею 305,0 кв.м., житловою площею 116,0 кв.м. (до якого відносяться: цегляний сарай-літня кухня літ. "Б", металева огорожа літ. "1", бетонний колодязь літ. "К"), який розташований на [ADDRESS]. Однак, взятих на себе зобов'язань за кредитом відповідач належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.11.2014 року виникла заборгованість в розмірі 620430,85 грн., яка складається з: залишку строкового кредиту - 546729,75 грн., залишку прострочених платежів по кредиту - 16079,33 грн.; залишку нарахованих відсотків за користування кредитом - 9808,59 грн.; суми нарахованої пені по кредиту - 16994,85 грн.; сума нарахованої пені по відсотках - 4412,78 грн.; суми інфляційних нарахувань за період становить 20844,38 грн.; 3% річних від простроченої суми - 5561,17 грн. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту та звернути стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, вважають, що звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців. Просить суд ухвалити рішення, яким звернути стягнення на заставлене майно - житловий будинок, загальною площею 305,0 кв.м., житловою площею 116,0 кв.м. (до якого відносяться: цегляний сарай-літня кухня літ. "Б", металева огорожа літ. "1", бетонний колодязь літ. "К"), який розташований на [ADDRESS], з метою погашення заборгованості в сумі 620430,85 грн., встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки 1508000,00 грн., що визначена на підставі висновку про вартість майна, складеного 19.09.2014 року ТзОВ "Термін ЛТД", визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Також просить виселити відповідачів з цього житла та стягнути з них на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити. Не заперечує з приводу заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно в судове засідання не з'явились, не повідомивши причин, хоча своєчасно повідомлялись про слухання справи (повідомлення про вручення поштового відправлення), а тому суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їхній відсутності, провівши заочний розгляд справи. Третя особа - [PERSON] судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча своєчасно повідомлявся про слухання справи (повідомлення про вручення поштового відправлення). Від Дрогобицького міського відділу Державної міграційної служби України у Львівській області надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, наданими позивачем. Матеріалами справи встановлено, що 30.08.2007 року між позивачем в особі керуючого філією Дрогобицького відділення №6307 [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії №6213, предметом якого було надання [PERSON] кредиту на суму 139269 тис. дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % щомісячно, з кінцевим терміном повернення 29.08.2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено іпотечний договір від 30.08.2007 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON], р. №1958. Проти укладення вказаного договору відповідачка [PERSON]. - дружина [PERSON] не заперечувала. Згідно умов цього договору (п.п. 3.1.5, 3.1.6, 4.2), у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 305,0 кв.м., житловою площею 116,0 кв.м. (до якого відносяться: цегляний сарай-літня кухня літ. "Б", металева огорожа літ. "1", бетонний колодязь літ. "К"), який розташований на [ADDRESS] та належить іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності. Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено матеріалами справи, свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором від 30.08.2007 року позивач виконав належним чином - передав відповідачу предмет договору - грошові кошти. Однак, відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів за його користування належним чином не виконував, внаслідок чого, у зв'язку з погіршенням платоспроможності, за взаємною згодою, між Банком та [PERSON] було укладено Договір про зміну умов до договору відновлювальної кредитної лінії №6213 від 28.08.2009 року (кредитного договору), яким закріпили, що сума фактичної заборгованості станом на 30.08.2009 року становить 139 237,00 доларів США, яка підлягає погашенню за період з 01.09.2009 року по 29.08.2017року щомісячно рівними частинами починаючи з вересня 2009 року в сумі 1451,00 доларів США до останнього робочого дня кожного місяця. Розмір процентної ставки залишився на рівні 12,5%. Крім того, Банком неодноразово проводилась реструктуризація заборгованості [PERSON], зокрема, 22.06.2010 року шляхом укладення Додаткового договору до кредитного договору перенісши суми з рахунку простроченого боргу на рахунок строкової заборгованості з одночасним відтермінуванням сплати основного боргу до шести місяців, 25.02.2011 року проведена реструктуризація відтермінування суми щомісячного платежу зі сплати основної суми боргу протягом шести місяців шляхом зміни графіку погашення кредиту. 08.12.2011 року здійснено чергову реструктуризацію заборгованості за кредитом шляхом заміни валюти зобов'язання з долара США на гривню. Встановлено ліміт кредиту в сумі 995 401,06 грн. зі сплатою процентів за користування кредиту в розмірі 15,5% (п.1.1. Договору то внесення змін від 08 грудня 2011 року). Пунктом 1.6. Договору визначено, що погашення ліміту кредиту за відновлювальною кредитною лінією здійснюється щомісячно по останній робочий день місяця рівними частинами в сумі 14 426,00 грн., починаючи з 30 грудня 2011 року. Окрім змін до кредитного договору, того ж дня, було укладено додатковий договір до іпотечного договору від 30.08.2007 року, з метою приведення його положень у відповідність до нових умов кредитного договору. 28 березня 2013 року здійснено реструктуризацію заборгованості за кредитом шляхом перенесення суми простроченої заборгованості до шести місяців на рахунок обліку строкової заборгованості (Додатковий договір від 28.03.2013 року до договору відновлювальної кредитної лінії від 30.08.2007 року №6213). Пункт 1.6. Договору змінено, погашення кредиту повинно було здійснюватися рівними частинами в сумі 16 080,00 грн. щомісячно по останній робочий день місяця, починаючи за звітним з квітня місяця 2013 року з останнім погашенням кредиту не пізніше 29.08.2017 року. Згідно зі ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 33, ст. 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Такий же порядок також передбачено і укладеними між сторонами іпотечними договорами. З системного аналізу зазначених норм матеріального права можна дійти висновку, що лише правильно визначивши розмір кредитної заборгованості можна ухвалювати рішення про звернення стягнення на цю суму. Так, незважаючи на усі реструктуризації, [PERSON] допускав порушення умов договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 14.11.2014 року становить - 620430,85 грн., та складається з : залишку строкового кредиту - 546729,75 грн., залишку прострочених платежів по кредиту - 16079,33 грн.; залишку нарахованих відсотків за користування кредитом - 9808,59 грн.; суми нарахованої пені по кредиту - 16994,85 грн.; сума нарахованої пені по відсотках - 4412,78 грн.; суми інфляційних нарахувань за період становить 20844,38 грн.; 3% річних від простроченої суми - 5561,17 грн. Заборгованість нарахована з урахуванням положень ст. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням, а тому визнає ці розрахунки правильними. Як встановлено в судовому засіданні, вимоги банку про повернення кредиту, відповідачі добровільно не виконали. Таким чином судом встановлено, що свої зобов'язання за вищевказаними кредитним договором від 30.08.2007 року позивач виконав належним чином - передав відповідачу [PERSON] предмет кредитних договорів - грошові кошти в сумі 139269 тис. дол. США. Однак, відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів за його користування належним чином не виконував, протягом періоду користування наданим кредитом, що минув, постійно порушував умови кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів з погашення суми кредиту та процентів за його користування, що призвело до виникнення зазначеної вище простроченої заборгованості, що дає підстави для задоволення позову шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованостей за цими кредитними договорами. При цьому суд також враховує, що вартість предмету іпотеки згідно представленої позивачем оцінки майна станом на 19.09.2014 року становить 1508000,00 грн., що не перевищує розміру заборгованості за кредитним договором. Крім цього, ст. ст. 33, 46, 37 Закону України "Про іпотеку" визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - шляхом проведення прилюдних торгів. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (ст. 12 Закону України "Про іпотеку"). Пунктами 3.1.3, 6.1 договору іпотеки передбачено таке право позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку", одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Таким чином судом встановлено, що забезпечене заставою зобов'язання не виконується належним чином, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідачів у рівних частках слід стягнути на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved