Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

19 липня 2021 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Як підставу позову позивач зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис був виданий протиправно. З наведених вище мотивів та підстав просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який виданий від 26 січня 2021 року №3954. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її вудсутності. Позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Державний виконавець подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Приватний нотаріус в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до\~\~п.1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 січня 2021 року приватним нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М.був виданий виконавчий напис, в якому пропонується стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість в розмірі 6\~594 грн.. У виконавчому написі зазначено, шо заборгованість стягується за період з 16.04.2018 року по 26.01.2021 року року у загальному розмірі 6594 грн., з яких: 1) 2350 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2) 4194 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією; 3) 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Цей виконавчий напис був зареєстрований в реєстрі за №3954 (а.с.38). Надаючи правову оцінку спірному виконавчому напису нотаріуса, суд зазначає наступне. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (в редакції, чинній до 21 лютого 2017 року), для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Одночасно, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в адміністративній справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: «п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу". п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". З цього слідує, що станом на день видання виконавчого напису - 26 січня 2021 року, втратив чинність нормативно-правовий акт, який дозволяв нотаріусам видавати виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а отже оскаржуваний виконавчий напис є незаконним та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги задоволенню. На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 1\~362,00 грн. (908 грн. за подання позову + 454 грн. за заяву про забезпечення позову). Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3750,00 грн., які належним чином підтверджені договором про надання правової допомоги, квитанціями до прибуткового касового ордеру, актом від 06.10.2021 року з детальним описом виконаних робіт. На підставі наведеного та

Outcome: approved