Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 червня 2014 року звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» (надалі - ПАТ «Волиньгаз») про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії. В позовній заяві посилається на те, що 01.08.2013р. року між [PERSON], [PERSON] (орендодавці) та ним (як орендарем) укладено договір оренди приміщення №01/08/13, у відповідності якого орендодавець передає, а він, як орендар, приймає в строкове платне користування виробничі та побутові приміщення автомийки та косметичного салону для автомобілів загальною площею 640,2 м.2 за адресою: [ADDRESS]. Договір оренди укладається терміном до 01.03.2016 року. Пунктом 2.5. договору на орендаря покладено обов'язок укласти від свого імені договори із постачальниками комунальних послуг та неухильно дотримуватись їх вимог. 01.08.2013року згідно акту приймання-передачі орендованих приміщень, орендодавець згідно з вищевказаним договором оренди приміщень передав, а орендар прийняв у платне строкове користування (оренду) нежитлові приміщення загальною площею 640,2 м.2, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. З метою укладення договору з газопостачання 14.01.2014 року він звернувся до відповідача із заявою про укладення договору з паспортом, договором оренди, актом приймання-передачі нежитлових приміщень та технічним паспортом на приміщення, проте відповідач відмовив в укладенні договору. Крім того, листом від 07.03.2014 року №448/06-06 відповідач повідомив, що на даний час за адресою: [ADDRESS] ніби-то діє договір із попереднім користувачем підприємцем [PERSON], а також в останнього є заборгованість згідно вказаного договору за природний газ. При цьому ПАТ «Волиньгаз» в листі вказало, що на підставі п.6.8. Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012 року з новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, після розірвання договорів із споживачем, який звільнив приміщення та проведення ним повного розрахунку за спожитий газ . 05.05.2014 року він повторно звернувся до ПАТ «Волиньгаз» із заявою про укладення договору на постачання природного газу . Листом від 16.05.2014 року за №903/06-06 відповідач повторно повідомив, що діє договір на постачання природного газу із попереднім власником підприємцем [PERSON], у зв'язку із чим договір на постачання природного газу ним не може бути укладено до повного розрахунку за спожитий газ. Вважає дії відповідача щодо відмови в укладені договору на постачання природного газу неправомірними . У відповідності п. 10.1. Договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1-625 від 29.12.2012року, укладеного з підприємцем [PERSON], цей договір набуває чинності з дати підписання та відповідно до ч.3 ст. 631 ЦК України, поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.01.2013 року та діє до 31.12.2013 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Наведене свідчить, що договір на постачання природного газу укладений із підприємцем [PERSON] припинився 31.12.2013року. Договір діє лише в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Враховуючи, що договір на постачання природного газу із підприємцем [PERSON] в частині газопостачання припинився 31.12.2013 року, а тому ПАТ «Волиньгаз» без будь-яких на те правових підстав відмовляє йому в укладенні договору на постачання природного газу. Крім того, пункт 6.8 Правил користування природним газом для юридичних осіб, на які посилається відповідач при відмові в укладенні договору на постачання природного газу, регулює правовідносини між попереднім споживачем та газопостачальною організацією і визначає їхні взаємні обов'язки. Не виконання вказаних обов'язків одним із учасників вказаних правовідносин не можуть обмежувати права інших осіб, а саме його право на укладання договору. Враховуючи, що він не є учасником договірних відносини між ПАТ «Волиньгаз» та підприємцем [PERSON], то і відмова відповідача в укладенні договору з підстав наявності заборгованості підприємця [PERSON] за природний газ є неправомірною. У своєму листі від 16.05.2014 року ПАТ «Волиньгаз» посилається на Правила користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012 року, дія яких згідно п.1.2 цих Правил поширюється на юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому він орендує приміщення як фізична особа і підприємцем не зареєстрований. Таким чином, відповідач у зв'язку із наявністю заборгованості попереднього споживача підприємця [PERSON], без правових підстав ухиляється від укладення з ним договору на постачання природного газу. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати дії публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» щодо ухилення від укладення із [PERSON] договору на постачання природного газу приміщень, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] неправомірними. Зобов'язати публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» укласти із [PERSON] договір на газопостачання природного газу приміщень, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві та просив його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача не визнала позову та пояснила, що на об'єкті газоспоживання за адресою: [ADDRESS], діють укладені договори постачання природного газу за регульованим тарифом та на розподіл природного газу з фізичною особою-підприємцем [PERSON] З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, після розірвання договорів із споживачем, який звільнив приміщення. Підприємець [PERSON], не маючи наміру здійснити розрахунки з газопостачальним підприємством, уклав фіктивний договір оренди на об'єкт газоспоживання з [PERSON] від 01.07.2013 року. В позовній заяві про розірвання договору постачання природного газу [PERSON] посилався на цей договір, як на підставу розірвання договору на постачання газу з товариством та вказував, що орендар позбавлений права використовувати дане приміщення за цільовим призначенням, оскільки згідно п.2.5. договору оренди саме на орендаря покладено обов'язок укласти договори на постачання комунальних послуг від свого імені. В заявах позивача [PERSON] від 2014 року міститься посилання на інший договір оренди № 01/08/13 від 01.08.2013року, який укладений ним з [PERSON], яка є дружиною [PERSON], та [PERSON]. Крім того, [PERSON] виступав представником споживача фізичної особи-підприємця [PERSON] ( є його найманим працівником, або іншою довіреною особою) під час складання ПАТ „Волиньгаз" акту пломбування металевого ящика, за адресою : [ADDRESS] , який складався ПАТ „Волиньгаз" 18.06.2013 року. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2013р. року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як орендарем, укладено договір оренди приміщення №01/08/13, копія якого міститься в матеріалах справи . У відповідності до п.1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування виробничі та побутові приміщення автомийки та косметичного салону для автомобілів загальною площею 640,2 м.2. Виробниче приміщення знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 2.1.договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Відповідно до п. 2.2. договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.2.1. цього договору і укладається терміном до 01.03.2016 року. З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2013року згідно акту приймання-передачі орендованих приміщень, орендодавець [PERSON], згідно з договором оренди приміщень №01/08/13 від 01.08.2013 року передав, а орендар [PERSON] прийняв у платне строкове користування (оренду) нежитлові приміщення загальною площею 640,2 м.2, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією акту приймання-передачі , який міститься у матеріалах справи.(а.с.5-7) Як встановлено судом, з метою укладення договору з газопостачання, позивач неодноразово звертався до відповідача із заявою про укладення договору , проте йому було відмовлено, оскільки діє договір із попереднім користувачем підприємцем [PERSON], а також в останнього є заборгованість згідно вказаного договору за природний газ. При цьому ПАТ «Волиньгаз» в листі вказало, що на підставі п.6.8. Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012 року з новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, після розірвання договорів із споживачем, який звільнив приміщення та проведення з ним повного розрахунку за спожитий газ . Як вбачається з матеріалів справи, 28.06.2013року господарським судом Волинської області було винесено рішення по справі № 903/816/13, яким стягнуто з фізичної особи-підприємця [PERSON] заборгованість в сумі 412 337,53 грн., донарахованих у зв'язку із втручанням в роботу засобу вимірювальної техніки (лічильник), який встановлений на об'єкті газопостачання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.10.2013 року по справі 903/816/13 дане рішення суду було залишене без змін та набрало законної сили. На його виконання виданий наказ, що зараз перебуває на виконанні в органах державної виконавчої служби 07.08.2013року на адресу товариства надійшла перша заява [PERSON] від 26.07.2013 року, в якій позивач повідомив, що 01.07.2013 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 01/07/13 оренди приміщення за адресою: [ADDRESS] площею 640,2 м2. В поданій заяві від 26.07.2013 року [PERSON] посилаючись на Закон України „Про засади функціонування ринку природного газу", постанову НКРЕ від 22.09.2011 року №1580, постанову НКРЕ від 13.09.2012 року № 1181, просив укласти договір на постачання природного газу за регульованим тарифом на об'єкт за адресою: [ADDRESS]. Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, у відповідь на заяву [PERSON] від 26.07.2013 року ПАТ „Волиньгаз" 21.08.2013 року направило на адресу позивача лист-відповідь № 1487/06-06 від 21.08.2013 року, яким повідомлено про те, що на об'єкті газоспоживання за адресою: [ADDRESS], діють укладені договори постачання природного газу за регульованим тарифом та на розподіл природного газу з фізичною особою-підприємцем [PERSON] ПАТ „Волиньгаз" також зазначило, що на підставі п. 6,8. Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ № 1181 від 13.09.2012 року, з новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема, цих правил та нормативних документів, після розірвання договорів із споживачем, який звільнив приміщення. 05.08.2013року на адресу ПАТ „Волиньгаз" надійшла заява фізичної особи-підприємця [PERSON] від 02.08.2013 року про розірвання договору про постачання природного газу за регульованим тарифом, у відповідь на яку відповідач 22.08.2013 року направив на адресу [PERSON] лист-відповідь № 1486/06-06 від 21.08.2013 року, яким роз'яснив, що останнім було порушено вимоги п.6.8 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ № 1181 від 13.09.2012 року в частині своєчасного повідомлення постачальника про звільнення займаного приміщення та проведення повного розрахунку із постачальником. 23.10.2013року на адресу ПАТ «Волиньгаз» надійшла заява про припинення договору без дати (вхідний ПАТ «Волиньгаз» №946 від 23.10.2013 року) від [PERSON], у відповідь ПАТ «Волиньгаз» 01.11.2013 року направило на адресу [PERSON] лист № 1941/06-06 від 31.10.2013 року, яким повідомило, що відповідно до п. 10.1. Договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1-625від 29.12.2012 року цей договір набуває чинності з дати підписання та відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01 січня 2013 року та діє до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Як встановлено судом, за [PERSON] рахується заборгованість за природний газ , поставлений згідно договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1-625від 29.12.2012р. та судові витрати в сумі 420 584,28грн., що підтверджується рішенням суду, що набрало законної сили. ПАТ „Волиньгаз" також було зазначено, що договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1-625від 29.12.2012р., припинить свою дію в момент здійснення споживачем [PERSON] повного розрахунку з ПАТ «Волиньгаз» за цим договором. Судом встановлено, що [PERSON] звертався до господарського суду Волинської області з позовом до ПАТ „Волиньгаз" про розірвання договору на газопостачання з підстав укладення договору оренди приміщення з [PERSON] № 01/07/13 від 01.07.2013р., проте в зв'язку із його неявкою позов було залишено без розгляду. Відповідно до п.4.1 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою НКРЕ № 1181 від 13.09.2012 року (далі - Правила) постачання, транспортування та розподіл природного газу споживачам здійснюється відповідно до укладених договорів, і на даний час на об'єкті газоспоживання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], діють укладені договори на постачання природного газу за регульованим тарифом та на розподіл природного газу з підприємцем [PERSON] Згідно ст. 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» № 2467-VI від 08.07.2010 року, побутові споживачі природного газу (далі - населення) - фізичні особи, які отримують природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень; споживач - юридична особа або фізична особа-підприємець, яка отримує природний газ відповідно до договору про постачання природного газу та використовує його як паливо або сировину. Згідно п. 2 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року, із змінами та доповненнями, які регулюють відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу: об'єкт споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування; внутрішньобудинкові системи газопостачання - газопроводи низького тиску, лічильники газу, газові прилади, пристрої, необхідні для використання газу в побуті; газові прилади і пристрої - плити, котли, водонагрівачі, регулятори тиску та інше обладнання, що використовується споживачем з метою задоволення своїх побутових потреб у природному газі; побутовий споживач (населення) (далі - споживач) - фізична особа, яка отримує природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень. Згідно п. 1.3.Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012 року, які регулюють відносини, що виникають між газопостачальними, газорозподільними, газотранспортними підприємствами та споживачами природного газу (крім населення): об'єкт газоспоживання - газопроводи та споруди на них, в яких розміщені газові прилади і пристрої споживача, інше газове обладнання, що належать споживачу (субспоживачу) на правах власності чи користування та призначені для користування природним газом та/або його обліку; споживач природного газу (далі - споживач) - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка отримує природний газ відповідно до договору про постачання природного газу та використовує його як паливо або сировину; договір на постачання природного газу за регульованим тарифом - договір двох сторін (постачальника природного газу за регульованим тарифом і споживача), зміст якого визначено у Типовому договорі на постачання природного газу за регульованим тарифом, затвердженому постановою НКРЕ від 22 вересня 2011 року № 1580, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2011 року за № 1155/19893. Судом встановлено, що об'єктом газоспоживання, що знаходиться у [ADDRESS] є виробничі та побутові приміщення автомийки та косметичного салону для автомобілів, в яких розміщенні газові прилади : котел «Рівнетерм», конвектори, газова колонка та плита газова, використання природного газу на вказаному об'єкті носить комерційний, а не побутовий характер. Тому, підстав для укладення договору газопостачання з позивачем [PERSON] на даному об'єкті, як з побутовим споживачем, на думку суду, немає. Між ПАТ „Волиньгаз" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] 29.12.2012 року на підставі Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1181 від 13.09.2012р., та інших нормативних актів, що регулюють питання постачання та розподілу природного газу, було укладено Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2013/ТП-ПР-1-625 (далі- договір на постачання) та Типовий договір на розподіл природного газу №2013/Т-ПР-1-625 (далі - договір на розподіл) Згідно вказаних вище договорів постачання природного газу за регульованим тарифом здійснювалось до об'єктів споживача за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.10.1. Договору на постачання цей договір набуває чинності з дати підписання та відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України поширює свою дію на відносини, які склались між сторонами з 01 січня 2013 року та діє до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Як встановлено судом, за споживачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] рахується заборгованість за природний газ , поставлений згідно договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП- ПР-1-625від 29.12.2012р. та судові витрати в сумі 420 584,28грн. , про що свідчить вищевказане рішенням господарського суду, яке набрало законної сили. На даний час, дія договору на постачання природного газу №2013/ТП-ПР-1-625від 29.12.2012р. не припинена аж до повного проведення розрахунків, договір не розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії слід відмовити.

Outcome: dismissed