Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. 10.07.2018 року відбулося затоплення квартири позивача, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з вини власника квартири, розташованої поверхом вище, за адресою: [ADDRESS] , відповідача у справі - [PERSON] . Розмір спричиненої шкоди, позивачем оцінено, на підставі звіту оцінки майна від 27.11.2020 року, проведеного ЗТБ „Гілея", який, виходячи із вартості ремонтно-відновлюваних робіт, вартості будівельних матеріалів і виробів, становить 148 879,76 гривень. Вартість послуг оцінювача становить 1 000,00 гривень, вартість пошкоджених меблів позивача становить 11 450,00 гривень. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у вищезазначеному розмірі - 148 879,76 гривень, вартість послуг оцінювача у розмірі 1 000,00 гривень, вартість пошкоджених меблів у розмірі 11 450,00 гривень, а також стягнути на його користь понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 663,30 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень. Ухвалою суду від 04.01.2021 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову, визначених в ухвалі суду. 22.01.2021 року на виконання ухвали суду позивачем через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків позову та уточнений позов. Ухвалою суду від 01.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 31.03.2021 року представником відповідача [PERSON] подано відзив на позов, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних доказів про те, що залиття його квартири було спричинено саме відповідачем, а також доказів пошкодження майна позивача саме внаслідок залиття квартири, яке сталося 10.07.2018 року. Крім того, в обгрунтування заперечень проти позову відповідач наполягає на тому, що позивачем не надано належних документів, відповідно до яких встановлено розмір залиття квартири, перелік пошкодженого майна, стан квартири після її залиття, причини залиття квартири та особу, яка його вчинила, тоді як у звіті ЗТБ „Гілея", на який посилається позивач в обгрунтування позову, в ході візуального обстеження квартири позивача, виявлені пошкодження стелі, стін та підлоги, стосовно яких встановити причину залиття на час складання висновку та визначити дату залиття не вбачається можливим. Відповідач вважає необгрунтованим визначення розміру шкоди, виходячи із суми договірної ціни за ремонт квартири, а не суми встановлених збитків, внаслідок її залиття, тому надані позивачем докази в обгрунтування спричиненої шкоди у заявленому розмірі вважає неналежними, які також містять виконання робіт, розмір яких включено до розміру матеріальної шкоди, які не стосуються предмету позову. Крім того, відповідачем 31.03.2021 року подано письмову заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 05.04.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на обґрунтованості позову щодо спричинення шкоди, завданої саме відповідачем, що вважає підтвердженим актами КП „Запоріжремсервіс" від 11.07.2018 року, 27.08.2018 року, якими зафіксовано факт і сліди залиття квартири позивача та встановлено його причину - протікання непридатного гнучкого шлангу під умивальником у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] , яка розташована над квартирою [ADDRESS] . Крім того, позивач вважає обґрунтованим визначення розміру спричиненої шкоди, виходячи із вартості ремонтно-відновлюваних робіт, вартості будівельних матеріалів і виробів за цінами на день залиття квартири, зазначаючи, що пошкодження квартири зафіксовані також на відео - і фото - файлах. Ухвалою суду від 11.05.2021 року розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання заперечень щодо наведених у відповіді позивача пояснень на відзив. 03.06.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно з яким відповідач наполягає на неналежності поданих позивачем доказів в обгрунтування спричинення заявленої до стягнення матеріальної шкоди саме діями відповідача, вважає позовні вимоги необгрунтованим та у їх задоволенні просить відмовити. Ухвалою суду від 27.07.2021 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальне підприємство „Запоріжремсервіс" Запорізької міської ради, запропоновано третій особі надати пояснення за позовом у визначений строк; закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові, наполягав на його задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні проти проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність, у задоволенні позову просила відмовити. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив ухвалити рішення у справі на розсуд суду, пояснень на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] , [INFO] , на праві власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.10.2009 року, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Пянтковською О.Г., зареєстровано в реєстрі за № 5038, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 7847223 від 19.10.2009 року. В обгрунтування підстав для відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття його квартири, позивачем надано копію Акту КП „Запоріжремсервіс" ЗМР від 11.07.2018 року, яким зафіксовано факт залиття квартири позивача, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яке відбулося 10.07.2018 року (по зверненню мешканця квартири [ADDRESS] ). Зі змісту дослідженої судом копії Акту вбачається, що на момент обстеження 11.07.2018 року квартири [ADDRESS] , виявлено: квартира [ADDRESS] - 3-х кімнатна, розташована на 1-му поверсі, ремонт виконано приблизно у 2010 році; спальня (дворовий фасад): на стінах спостерігається часткове відшаруваня шпалер на стиках; підлога (паркет) волога по всій площі; стеля огляду не доступна, так як декорована тканиною; спальня (головний фасад): на стінах локальними містами спостерігається часткове відшарування шпалер на стиках; підлога (паркет) вкрита по всій площі ковроліном, який на момент обстеження вологий на S приблизно 3,5м2.; стеля огляду не доступна, так як декорована тканиною; зал: на стінах спостерігається відшарування шпалер по 3-м стикам; підлога (паркет) вкрита по всій площі ковроліном, який на момент обстеження вологий на S приблизно 2,5м2.; стеля огляду не доступна, так як декорована тканиною; кухня: стіни (євродоска) спостерігається часткове деформування на S приблизно 1,0м2 та вологі плями над плінтусом 1 приблизно 1,8м.п.; на підлозі спостерігається деформація та здуття ламінату по швам на S приблизно 6,0м2; на стелі (набірний пластик) сліди залиття не постерігаються; коридор: на стінах сліди залиття не спостерігаються; на підлозі спостерігається деформація та здуття ламінату по швам на S приблизно 4,0м2; на стелі (набірний пластик) сліди залиття не спостерігаються. При обстеженні вищерозташованої квартири [ADDRESS] , встановлено: квартира [ADDRESS] , розташована на 2-му поверху, знаходиться у відмінному стані, ремонт виконано приблизно у 2016 році. 10.07.2018 року, згідно заяви мешканця даної квартири, у ванній кімнаті під умивальником зірвало гнучкий шланг. Комісією під час обстеження складено наступні висновки та рекомендації: „Залиття квартири [ADDRESS] , відбулося з причини непридатного гнучкого шлангу під умивальником в кв. [ADDRESS] ". Крім того, позивачем надано копію Акту від 27.08.2018 року, затвердженого уповноваженою особою КП „Запоріжремсервіс" ЗМР, складеного за наслідками обстеження технічного стану квартири [ADDRESS] , на предмет наслідків залиття, яке мало місце 10.07.2018 року (по зверненню мешканця квартири [ADDRESS] від 11.07.2018 року), згідно з яким при обстеженні 27.08.2018 року квартири [ADDRESS] , виявлено наступне: квартира [ADDRESS] - 3-х кімнатна, розташована на 1-му поверху, ремонт виконано приблизно у 2010 році; спальня (дворовий фасад): на стінах мешканцями зняті шпалери, у 2-х вертикальних кутках спостерігається темні плями по висоті, відшарування шпаклювального шару розміром 0,3м. х 0,3 м.; на підлозі частково деформовано паркет на S приблизно 4,0 м.2; стеля огляду не доступна, так як декорована тканиною; спальня (головний фасад): на стінах сліди залиття відсутні; на підлозі по всій площі частково деформовано паркет; стеля огляду не доступна, так як декорована тканиною; зал: на стінах мешканцями зняті шпалери; на підлозі частково деформовано паркет на S приблизно 8,0 м.2; стеля огляду не доступна, так як декорована тканиною; кухня: стіни (євродоска) спостерігається часткове деформування на S приблизно 1,0 м.2; на всій площі підлоги спостерігається часткова деформація та здуття ламінату, на стелі (набірний пластик) сліди залиття не спостерігаються; коридор: на стінах сліди залиття не спостерігаються; на всій площі підлоги спостерігається часткова деформація та здуття ламінату; на стелі (набірний, пластик) сліди залиття не спостерігаються; залиття квартири [ADDRESS] відбулося з причини непридатного гнучкого шлангу дід умивальником в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В ході розгляду справи, судом встановлено, що відповідно до відповіді на адвокатський запит від 05.04.2021 року вих. № 9/2/01-05, КП „Запоріжремсервіс" ЗМР повідомлено, зокрема, наступне: звернень в період з 10.07.2018 року по 11.07.2018 року від мешканців квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] щодо залиття квартир не надходило; відомостей про причину затоплення квартири [ADDRESS] саме 10.07.2018 року не має; відомостями про проведені ремонтні роботи щодо усунення залиття квартири [ADDRESS] підприємство не володіє; за час управління КП „Запоріжремсервіс" ЗМР з 01.11.2017 року по 31.03.2019 року звернень від мешканців квартири [ADDRESS] не надходило. Крім того, згідно з повідомленням КП „Запоріжремсервіс" ЗМР, від 26.03.2021 року № 494/01-05, жодних актів залиття за адресою: [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] в період з 11.07.2018 року по 27.08.2018 року, працівники підприємства не складали. Таким чином, суд приходить до висновку про неналежність доказів - копій вищезазначених актів, наданих позивачем в обгрунтування доводів про причини злиття та обсягу спричинених збитків його майну саме відповідачем. Поряд з цим, згідно із актом натурного огляду квартири [ADDRESS] , від 27.11.2020 року, складеного ЗТБ „Гілея", встановлено характер і складено опис ушкоджень об`єкту дослідження: - пошкодження коридору № 1 та кухні №4: має місце деформація ламінатних дошок підлоги, їх набухання; ламінати і дошки мають між собою щілини; спостерігається грибкове ураження під плинтусом; стінові декоративні ламініровані панелі деформовані; порушена їх площинність і вертикальність; спостерігається грибкове ураження; тканинні віконні ролети (рулонні штори) забруднені, мають плями бруду та іржі внаслідок залиття. - пошкодження кімнат №5,6,8: стеля має сліди зволоження, брудні плями та патьоки; подекуди спостерігається грибкове ураження: стінові імпортні шпалери RASCI I (виробництво Німеччина) мають сліди зволоження, забруднені, частково відстали від основи; має місце грибкове ураження; спостерігається деформація паркетних дошок підлоги, їх набухання та відставання від основи; тканинні віконні ролети (рулонні штори) та ковролин забруднені, мають плями бруду та іржі внаслідок залиття; забруднення плямами бруду та іржею радиаторів опалення; - пошкодження кладовки №7: стінові та стельові шпалери мають сліди зволоження, забруднені, частково відстали від основи: має місце грибкове ураження. На переконання суду зазначений доказ - Акт ЗТБ „Гілея" від 20.11.2020 року не є належним в обгрунтування спричинення шкоди позивачу, враховуючи, що, з урахуванням часу, за спливом якого було виявлено ушкодження, про які йдеться у вказаному Акті, у його змісті відсутні висновки щодо достовірного походження виявлених пошкоджень внаслідок залиття квартири, яке мало місце 10.07.2018 року. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових на нерухоме майно № 237596033 від 17.12.2020 року, право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за відповідачем у справі - [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 року, зокрема, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивачем в обгрунтування розміру завданої шкоди суду надано Звіт з оцінки майна (майнового збитку) від 27.11.2020 року, складений ЗТБ „Гілея", яким визначено ринковий майновий матеріальний збиток, нанесений об`єкту дослідження, виходячи з мети оцінки і сфери застосування звіту про оцінку, даних, викладених в цьому звіті, припущень і суджень, обмежень висновків, станом на дату оцінки 10.07.2018 року, становить 148 879,76 гривень, в тому числі ПДВ (20%) - 24 813,29 гривень. Зі змісту дослідженого судом Звіту вбачається, що розмір шкоди, заявленої до стягнення позивачем, визначено, виходячи із вартості ремонтно-відновлювальних робіт, будівельних матеріалів та виробів, проте, такий доказ, на переконання суду, не доводить причинно-наслідкового зв`язку понесених позивачем витрат на ремонт належного його майна із діями відповідача, внаслідок яких таку шкоду могло бути спричинено. Поряд з цим, позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про понесені ним витрати у заявленому до стягнення з відповідача розмірі. Надані позивачем кошториси не підтверджують внесення позивачем коштів на ім`я виконавця ремонтних робіт або оплату за придбання будівельних матеріалів. Крім того, в обгрунтування заявленої до стягнення вартості зіпсованих меблів у сумі 11 450,00 гривень внаслідок можливих неправомірних дій відповідача позивачем не надано жодних доказів. Таким чином, з досліджених судом матеріалів справи не встановлено достовірних даних, які б підтверджували належним чином факт затоплення квартири позивача з вини відповідача, а також суду не надано належних доказів розміру завданої саме діями відповідача матеріальної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами причинного зв`язку спричинення матеріальної шкоди його майну з діями відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими. Поряд з викладеним, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах „Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), „Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та „Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58), згідно з якою, принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі „Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи, суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed