Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про виділ частки у натурі із нерухомості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що домоволодіння [ADDRESS] , а також земельна ділянка за цією ж адресою розміром 0,0411 га, кадастровий номер 1210100000:453:0023, на праві спільної часткової та спільної сумісної власності належать позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2012 року видане Четвертою Дніпропетровською державної нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за №2-1654, [PERSON] належить 61/100 частина домоволодіння [ADDRESS] та на праві спільної сумісної власності земельна ділянка за цією ж адресою розміром. Також, право спільної сумісної земельної ділянки розміром 0,0411 га, кадастровий номер 1210100000:453:0023 за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за позивачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2012 року видане Четвертою Дніпропетровською державної нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за №2-1656. Право власності відповідача [PERSON] на 39/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , зареєстровано на підставі договору дарування від 24.05.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за №2-1487, право власності на частину земельної ділянки зареєстровано на підставі зареєстровано на підставі договору дарування від 24.05.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за №2-1489. Позивачем надано висновок будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної судової експертизи №1276-10 від 10.03.2020 року, складений судовим експертом Міністерства юстиції України Івченко В.В. Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, згідно з яким запропоновано єдиний варіант розподілу домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на те, що спільне володіння та користування домоволодінням та земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , на думку Позивача, є неможливим, оскільки сторони по справі є чужими один одному людьми, крім цього, між ними склалися конфліктні відносини, тому з урахуванням уточнених позовних вимог позивачка просила суд виділити у натурі, [PERSON] , в рахунок її частині у житловому будинку [ADDRESS] в квартира у будівлі житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 55.1 м2 з будівлями та спорудами домоволодіння ринковою вартістю 278 805 грн. з фактичною часткою 61/100 частин (60.90 %): житловий будинок літ. «Б-1» факт. площею 22.3 м2; житлова прибудова літ. «Б1-1» факт. площею 20.2 м2; прибудова літ. «6-1» факт. площею 8.2 м2; прибудова літ. «61-1» факт. площею 4.4 м2; ґанок літ. «б» факт. площею 0.96 м2; вбиральня літ. «Г» факт. 1 шт.; сарай літ. «Е» факт. площею 2.5 м2; 1/2 частини огорожи літ. «№ 1» факт. площею 4.7 м2; хвіртки літ. «№ 2» факт. 1 шт. огорожа літ. «№ 5» факт, площею 21 м2; 9/46 частин огорожа літ. «№ 6» факт. Площею 5.4 м2; яма вигрібна літ. «№ 7» факт. 1 шт.; сходи літ. «№8» факт. Площею 0,5 м2; 1/2 частини вимощення літ. «І» факт. площею 22,45 м2. [PERSON] виділити у натурі в рахунок її частині житловому будинку [ADDRESS] у будівлі житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 37.4 м: будівлями та спорудами домоволодіння ринковою вартістю 178 977 грн. з фактичною часткою 39/100 частин (39.10 %): житловий будинок літ. «А-1» факт, площею 37.4 м2; прибудова літ. «а-1» факт, площею 8 м2; ґанок літ. «а» факт, площею 0.7 м2; сарай літ. «В» факт, площею 8.9 м2; сарай літ. «Д» факт, площею 59 м2; сарай літ. «Ж» факт, площею 5.1м2; навіс літ. «З» факт, площею 12 м2; душ літ. «М» факт, площею 1.2 м2; 1/2 частин огорожа літ. «№ 1» факт, площею 4.7 м2; ворота літ. «№ 3» факт, площею 5.7 м2; 37/46 частин огорожа літ. «№ 6» факт, площею 22.2 м2; 1/2 частин вимощення літ. «І» факт, площею 22.45 м2. \~ \~ \~ \~Зобовязавти [PERSON] здійснити наступні будівельні роботи: перенести станцію підкачування джерельної води із влаштуванням нової свердловини з будівлі прибудованого сараю літ. «Е»; перенести споруду воріт літ. «№3» на належну їй долю частини земельної ділянки. Розподілити в натурі земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1210100000:453:0023) наступним чином: \~ \~ \~ \~ [PERSON] на ідеальну 1/2 частину земельної ділянки площею 205.5 м2 виділити земельну ділянку фактичною часткою 48/100 частин (48.08 %) площею 197.6 м2 (189.9 м2+7.7 м2) ринковою вартістю 53 961 грн. з межами: 5.21-28.14-7.30-2.64-8.49-2.19-5.94-2.34-8.87 м. [PERSON] на ідеальну 1/2 частину земельної ділянки площею 205.5 м2 виділити земельну ділянку фактичною часткою 52/100 частин(51.92 %) площею 213.4 м2 (169.8 м2+35.9 м2+7.7 м2) ринковою вартістю 58\~275 грн. з межами: 3.32-8.87-2.34-5.94-1.05-14.78 м; 1.32-7.30-19.35-8.73-19.88 м. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію у сумі 2 599 грн. 00 коп. за наслідком перевищення ідеальної частки фактичною часткою. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] та на земельну ділянку за цією ж адресою. Відповідач надав відзив на позовну заву та додаткові пояснення до відзиву в яких заперечували проти позову в повному обсязі, посилаючись на те, що у запропонованому експертом варіанті розділу земельної ділянки домоволодіння відповідно до варіанту розподілу будівель житлових будинків за адресою: [ADDRESS] зазначено наступне: Співвласнику гр. [PERSON] на ідеальну 1/2 частину земельної ділянки площею 205,5 м2 виділяється земельна ділянка (жовтій колір на план-схемі) фактичною часткою 48/100 частин (48,08%) площею 197,6 м2 (189,9 м2 + 7,7 м2) ринковою вартістю 53961 грн. з визначеними межами; Співвласнику гр. [PERSON] на ідеальну 1/2 частину земельної ділянки площею 205,5 м2 виділяється земельна ділянка (синій колір на план-схемі) фактичною часткою 52/100 частин (51,92%) площею 213,4 м2 (169,8 м2 + 35,9 м2 + 7,7 м2) ринковою вартістю 58275 грн. з визначеними межами; У загальне користування пропонується виділити земельну ділянку площею 15,4 м2. Виділення земельної ділянки площею 15,4 м2 у загальне користування обґрунтоване експертом тим, що Позивачу необхідно для догляду за будинком та здійсненням його поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки відстань не менше ніж 1,0 м, відповідно до вимог ДБН В.1.1-25., у той час, коли Відповідачу для проходу до свого будинку вдовж будинку Позивача необхідно забезпечити ширину смуги пішохідного руху не менше ніж 0,75 м., відповідно до вимог ДБН В.2.3-5-2018 «Вулиці та дороги населених пунктів». Відповідач вважає, що у результаті запропонованого поділу земельної ділянки домоволодіння вона фактично залишається без окремого виходу на червону лінію вулиці, через наявність між запропонованими для виділу їй земельними ділянками ділянки з режимом загального користування, що у разі проведення Позивачем робіт з поточного ремонту будинку або погіршення добросусідських відносин, взагалі зробить неможливим її вихід на вулицю Інгульська, відвідування її лікарем, доступом нарядів пожежної охорони у разі виникнення пожежі тощо. Також, зазначені 7,7 м2 із режимом загального користування хоча й входять до загальної площі земельної ділянки домоволодіння, що запропонована для виділу їй, проте їх неможливо виділити в натурі на місцевості межовими знаками, а отже ця невизначеність, на думку відповідача, може стати причиною постійних сварок із [PERSON] . У зв`язку з вище викладеним відповідач вважає, що відповідно до конфігурації земельної ділянки та порядоку розташування житлового будинку та господарських будівель і споруд, які призначені для його обслуговування, виділ у натурі частки Позивача із спільного майна є технічно неможливим. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач та її представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти позову надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов, також відповідачка додатково зазначила, що вона є пенсіонером та єдиним джерелом її доходу є пенсія, у зв`язку з чим в разі задоволення позову вона не зможе виконати обов`язки покладені на неї судом, щодо переобладнання території та сплати компенсації за перевищення ідеальної частки фактичною. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, висновок судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №1276-10 від 10.03.2020 року, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2012 року видане Четвертою Дніпропетровською державної нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за №2-1654, [PERSON] належить 61/100 частина домоволодіння [ADDRESS] та на праві спільної сумісної власності земельна ділянка за цією ж адресою розміром(а.с.8). Також, право спільної сумісної власності земельної ділянки розміром 0,0411 га, кадастровий номер 1210100000:453:0023 за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2012 року видане Четвертою Дніпропетровською державної нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за №2-1656 (а.с.10). Право власності відповідача [PERSON] на 39/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , зареєстровано на підставі договору дарування від 24.05.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за №2-1487 (а.с.72), право власності на частину земельної ділянки зареєстровано на підставі зареєстровано на підставі договору дарування від 24.05.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за №2-1489(а.с.73). Частиною другою\~статті 16 ЦК України\~передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст.356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Статтею 364 ЦК України\~передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до\~ст.367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до статті 358\~ЦК України право\~спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття передбачає те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358\~ЦК України при\~встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.7\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" №7 від 04 жовтня 1991 року\~з наступними змінами і доповненнями, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Судом установлено, що сторони по справі не досягли згоди щодо виділу в натурі належних їм часток у праві спільної часткової власності, а тому позивачем було проведено судову будівельно-технічну експертизу та отримано висновок судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №1276-10 від 10.03.2020 року, складеного судовим експертом Міністерства юстиції України Івченко В.В., згідно з яким запропоновано один варіант розподілу домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.1\~ст.88 ЗК України\~володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. У п.6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" №7 від 04.10.91 року\~зазначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту\~ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Суд вважає,\~що наданий\~експертом варіант\~розподілу спірного\~домоволодіння\~та\~земельної ділянки\~не відповідає\~інтересам кожного\~співвласника,\~а саме\~в частині\~розподілу земельної\~ділянки. При цьому зауважує, що експертом запропонований лише один варіант поділу спірного\~домоволодіння\~та земельної ділянки. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе провести поділ спірного\~домоволодіння\~відповідно до єдиного варіанту поділу, запропонованого експертом, а саме: Виділити в натурі [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] )в рахунок її частини у житловому будинку [ADDRESS] квартиру у будівлі житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 55,1 м2 з будівлями та спорудами домоволодіння ринковою вартістю 278\~805 грн. фактичною часткою 61/100 частин (60.90%): житловий будинок літ. «Б-1» факт. площею 22.3 м2 вартістю 121128.31 грн.; житлова прибудова літ. «Б1-1» факт. площею 20.2 м2 вартістю 92126.32 грн.; прибудова літ. «6-1» факт. площею 8.2 м2 вартістю 36071.96 грн.; прибудова літ. «61-1» факт. площею 4.4 м2 вартістю 15772.41 грн.; ґанок літ. «б» факт. площею 0.96 м2 вартістю 328.47 грн.; вбиральня літ. «Г» факт. 1 шт. вартістю 4289.98 грн.; сарай літ. «Е» факт. площею 2.5 м2 вартістю 819.77 грн.; 1/2 частини огорожи літ. «№ 1» факт. площею 4.7 м2 вартістю 2280.56 грн.; хвіртки літ. «№ 2» факт. 1 шт. вартістю 3521,18 грн. огорожа літ. «№ 5» факт, площею 21 м2 вартістю 10189,06 грн.; 9/46 частин огорожа літ. «№ 6» факт. Площею 5.4 м2 вартістю 2118.31 грн.; яма вигрібна літ. «№ 7» факт. 1 шт. вартістю 3477,29 грн.; сходи літ. «№8» факт. Площею 0,5 м2 вартістю 75,04 грн.; 1/2 частини вимощення літ. «І» факт. площею 22,45 м2 вартістю 837,11 грн. Виділити в натурі [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в рахунок її частини у житловому будинку [ADDRESS] квартиру у будівлі житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 37,4 м2 з будівлями та спорудами домоволодіння ринковою вартістю 178977 грн. фактичною часткою 39/100 частин (39.10%): \~ \~ \~ \~житловий будинок літ. «А-1» факт, площею 37.4 м2 вартістю 45319.49 грн.; \~ \~ \~ \~прибудова літ. «а-1» факт, площею 8 м2 вартістю 6503.64 грн.; \~ \~ \~ \~ґанок літ. «а» факт, площею 0.7 м2 вартістю 171.32 грн.; \~ \~ \~ \~сарай літ. «В» факт, площею 8.9 м2 вартістю 6697.61 грн.; \~ \~ \~ \~сарай літ. «Д» факт, площею 59 м2 вартістю 70201.4 грн.; \~ \~ \~ \~сарай літ. «Ж» факт, площею 5.1м2 вартістю 2081.28 грн.; \~ \~ \~ \~навіс літ. «З» факт, площею 12 м2 вартістю 11001.75 грн.; \~ \~ \~ \~душ літ. «М» факт, площею 1.2 м2 вартістю 3465.26 грн.; \~ \~ \~ \~1/2 частин огорожа літ. «№ 1» факт, площею 4.7 м2 вартістю 2280.56 грн.; \~ \~ \~ \~ворота літ. «№ 3» факт, площею 5.7 м2 вартістю 7479.15 грн.; 37/46 частин огорожа літ. «№ 6» факт, площею 22.2 м2 вартістю 8708.59 грн.; \~ \~ \~ \~1/2 частин вимощення літ. «І» факт, площею 22.45 м2 вартістю 837.11 грн. Зобовязавти [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) здійснити наступні будівельні роботи: Перенести станцію підкачування джерельної води із влаштуванням нової свердловини з будівлі прибудованого сараю літ. «Е». Відповідно до ч. 1.\~ст. 86 ЗК України\~земельна ділянка\~може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова\~власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна\~власність). Частинами 1, 3, 4 88\~ЗК України\~володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. У пунктах 19, 21\~постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"\~міститься роз`яснення про те, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до\~статті 88 ЗК\~бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Таким чином, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Питання, щодо встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою перед судом сторонами не ставилось. Щодо позовних вимог сторін про виділення в натурі часток земельної ділянки, яка перебуває у їх спільній сумісній власності, суд вважає такими, що не підлягають до задоволенню, оскільки судом не було встановлено належних та допустимих доказів якими б підтверджувалась можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним враховуючи розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу та проїзду з вулиці на подвір`я, дотримання вимог санітарних правил і правил протипожежної безпеки при зазначеному в позові варіанті розподілу спірної земельної ділянки між сторонами, крім того із запропонованого варіанту розподілу вбачається неможливим виділення в натурі частини земельної ділянки із облаштуванням окремого входу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує з врахуванням положень\~ст. 141 ЦПК України, і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати пропорційно до задоволених вимог по сплаті судового збору в сумі 1166,90 грн. та вартості експертизи в розмірі 2000,00 грн., а всього 3 166,90 грн.

Outcome: partial