Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди землі від 21.08.2014 року № 90 у розмірі 20 477,60 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що між Кіровоградською міською радою та [PERSON] 21.08.2014 року укладено Договір оренди землі № 90 (рішення про державну реєстрацію прав № 15462994 від 29.08.2017 року), відповідно до пункту 1.1 розділу 1."Предмет договору" орендодавець на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 11.12.2012 року № 2156 "Про передачу [PERSON] в оренду земельної ділянки по [ADDRESS] " надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (код КВЦПЗ 03.07) для розміщення магазину 0,0101 га, яка знаходиться: [ADDRESS] . Договором встановлено, що в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 0,0101 га, які використовуються в комерційних цілях, для розміщення магазину за рахунок земель житлової та громадської забудови. Плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 6476,16 грн. на рік, або 539,68 грн. на місяць. Вказує, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення, коефіцієнтів індексації визначених законодавством. В разі зміни коефіцієнтів індексації, індексів інфляції визначених законодавством, орендар самостійно розраховує нормативну грошову оцінку земельної ділянки на момент сплати орендної плати без укладання додаткової угоди з орендодавцем. Вважає, що Міська рада міста Кропивницького, діючи в межах та у спосіб, визначених Конституцією України та законами України, правомірно надала земельну ділянку у користування відповідачу. Відповідно до розрахунку заборгованості по орендній платі за земельну ділянку, з урахування індексів інфляції, заборгованість складає 20 477,60 грн. З посиланням на зазначене сторона позивача просила задовольнити позовні вимоги повністю /а.с. 1-5/. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін /а.с. 30-31/. Відповідачем 15.04.2021 року до суду подано відзив на позовну заяву, яким заперечила проти позовних вимог, оскільки зазначений договір оренди є недійсним (нікчемний правочин). Вказала, що договором № 90 від 21.08 2014 року, укладеним між відповідачем та Кіровоградською міською радою, на оренду земельної ділянки, яка належить, відповідно до законодавства України співвласникам багатоквартирного будинку, в тому числі відповідачу. Вважає, що Кіровоградська міська рада не може розпоряджатися цією земельною ділянкою, виступати орендодавцем і бути стороною договора оренди зазначеної земельної ділянки /а.с. 53-56/. 23.04.2021 року від представника позивача судом отримано відповідь на відзив, відповідно до якої позовні вимоги підтримав. Зазначив, що на час розгляду справи судом договір оренди № 90 від 21.08.2014 не розірвано та не визнано недійсним, у відповідача мається заборгованість по орендній платі у розмірі 20 477,60 гр, а отже вважає позов в частині стягнення заборгованості по орендній платі з [PERSON] підлягає задоволенню /а.с. 61-62/. До суду 23.07.2021 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, по якому посилається на те, що звернення Кропивницької міської ради щодо стягнення орендної плати за недійним договором протирічить законодавству України та не може бути задоволений /а.с. 72-75/. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити позов повністю. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити, посилаючись на заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу /ч.1 ст. 15 ЦК України/. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 21.08.2014 року між Кіровоградською міською радою та [PERSON] укладено Договір оренди земельної ділянки № 90 (рішення про державну реєстрацію прав № 15462994 від 29.08.2017 року). Рішенням міської ради міста Кропивницького №3 «Про перейменування» від 04.12.2020 року, міську раду міста Кропивницького (код ЄДРПОУ 26241020) перейменовано на Кропивницьку міську раду. Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Договору оренди земельної ділянки, орендодавець на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 11.12.2012 року № 2156 "Про передачу [PERSON] в оренду земельної ділянки по [ADDRESS] " надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (код КВЦПЗ 03.07) для розміщення магазину 0,0101 га, яка знаходиться: [ADDRESS] . Розділом 2 Договору оренди земельної ділянки визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0101 га землі, які використовуються в комерційних цілях, для розміщення магазину за рахунок земель житлової та громадської забудови. Кадастровий номер земельної ділянки - 3510100000:39:325:0063. На земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна, що належить орендарю на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 25.04.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 927. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про грошову оцінку земельної ділянки від 01.08.2013 року № 290/04-10-13 становить: 107 936 грн. 61 коп. (сто сім тисяч дев`ятсот тридцять шість гривень 61 коп.) Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, відсутні. Земельна ділянка встановлена в натурі (на місцевості) у встановленому законодавством порядку. Згідно розділу 4 Договору оренди земельної ділянки орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: у грошовій формі у розмірі 6 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 6 476 грн. 16 коп. у рік, або 539 грн. 68 коп. на місяць згідно розрахунку, що додається до цього договору, починаючи з дня державної реєстрації договору оренди землі. Кошти за оренду земельної ділянки вноситься на р/р 33218815700002 в УДКС м. Кіровограді, МФО 8230І6, ЄДРПОУ 38037409, отримувач - УДКСУ у м. Кіровограді Кір-д/код платежу: 13050500. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення, коефіцієнтів індексації визначених законодавством. В разі змін коефіцієнтів індексації, індексів інфляції, визначених законодавством, орендар самостійно розраховує (індексує) нормативну грошову оцінку земельної ділянки на момент сплати орендної плати без укладання додаткової угоди орендодавцем. Розділом 10 Договору передбачено, що одним з обов`язків орендаря визначено своєчасно й у повному обсязі вносити орендну плату. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно ст.\~288\~Податкового кодексу\~України,\~підставою для\~нарахування орендної\~плати за\~земельну ділянку\~є договір\~оренди такої\~земельної ділянки.\~Платником орендної\~плати є\~орендар земельної\~ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. При цьому, згідно з п. 288.4 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Відповідно до п. 288.5 ПК України визначено обмеження щодо максимального та мінімального розміру орендної плати за землю. Інші елементи механізму справляння орендної плати за землю - податковий період, порядок обчислення орендної плати, строку сплати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно до п. 288.7 ПК України встановлюються статтями 285-287 цього кодексу. Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання), то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.\~1,\~2\~ст.\~612\~ЦК України,\~боржник вважається\~таким,\~що прострочив,\~якщо він\~не приступив\~до виконання\~зобов`язання\~або не\~виконав його\~у строк,\~встановлений договором\~або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у відповідності до умов договору. Цивільного кодексу України та інших нормативних актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону «Про оренду землі» у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625\~ЦК України\~визначено,\~що боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На офіційному сайті Державної служби статистики України опублікована інформація щодо індексів інфляції. Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель нссільськогосподарського призначення за 2018 рік становить 1,0. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік -1,703, 1997 рік-1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182,2001 рік-1,02. 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249. 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06, 2017 рік - 1,0. Тому, індексації підлягає орендна плата у розмірі 539,68 грн. помноженої на добуток коефіцієнтів індексації за 2014-2017 роки (1,8972*539,68 грн. =1023,88 грн.), оскільки згідно п. 4 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. У порушення істотної умови, визначеної розділом 10 Договору оренди, положень ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач у встановлений строк взяті на себе зобов`язання не виконала, орендна плата не сплачена, у зв`язку з чим за період з 01.01.2018 року по 29.08.2019 року за нею виникла заборгованість в сумі 20 477,60 грн., що підтверджується розрахунком /а.с. 16/. Розмір заборгованості не спростовано відповідачем, як і не надано власного розрахунку заборгованості. Договір оренди земельної ділянки № 90 від 21.08.2014 року укладений сторонами, на час розгляду справи, не розірвано та є чинним. Вимог про визнання договору в цілому або його частин недійсним або розірвання договору з передбачених законом підстав [PERSON] не заявляла. Разом з цим, відповідач обґрунтовуючи свої заперечення посилалась на те, що укладений договір протирічить вимогам ст.. 42 Земельного кодексу. Так, відповідно до вимог ст.42\~ЗК України (у\~редакції станом\~на 13.08.2014\~року)\~ земельні\~ділянки,\~на яких\~розташовані багатоквартирні\~жилі будинки,\~а також\~належні до\~них будівлі,\~споруди та\~прибудинкові території\~державної або\~комунальної власності,\~надаються в\~постійне користування\~підприємствам,\~установам і\~організаціям,\~які здійснюють\~управління цими\~будинками. У\~разі приватизації\~громадянами багатоквартирного\~жилого будинку\~відповідна земельна\~ділянка може\~передаватися безоплатно\~у власність\~або надаватись\~у користування\~об`єднанню\~власників. Порядок\~використання земельних\~ділянок,\~на яких\~розташовані багатоквартирні\~жилі будинки,\~а також\~належні до\~них будівлі,\~споруди та\~прибудинкові території,\~визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.. Однак, матеріали справи не містять відомостей про існування заперечень відносно укладеного 21.08.2014 року між Кіровоградською міською радою та [PERSON] Договору № 90 оренди земельної ділянки балансоутримувача будинку [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 21.08.2014 року №90 становить 20 477,60 грн., а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 2 102,00 грн. внесеного судового збору.

Outcome: approved