Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач Кооперативний автогараж легкових автомобілів "Автобусник" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнаннянезаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, який у подальшому уточнив та просить: - визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності від 22.08.2013 року на гаражний бокс № [NUMBER] в обслуговуючому кооперативі "Кооперативний автогараж легкових автомобілів "Автобусник" по [ADDRESS] у м. Львові видане на ім`я [PERSON] та скасувати державну реєстрацію права власності на гаражний бокс; - визнати недійсним договір дарування гаражного боксу № [NUMBER] в обслуговуючому кооперативі "Кооперативний автогараж легкових автомобілів "Автобусник" по [ADDRESS] від 27.11.2015 зареєстрованого в реєстрі за №1567; -cкасувати державну реєстрацію права власності на гаражний бокс № [NUMBER] в обслуговуючому кооперативі "Кооперативний автогараж легкових автомобілів "Автобусник" по [ADDRESS] зареєстрованого на ім`я [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що в серпні 2016 члени правління кооперативного автогаражу легкових автомобілів " Автобусник " випадково дізналися, що на належний кооперативу гаражний бокс № [NUMBER] площеню 17,3 кв.м. на [ADDRESS] оформлено право власності на колишнього голову правління кооперативу [PERSON] . Право власності на вищевказаний гараж оформлено шляхом видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.08.2013 року, індексний №8381943, що видане державним реєстратором Реєстраційної служби ЛМУЮ Гриб О.Б. Згодом [PERSON] подарував вищевказаний гаражний бокс своєму синові [PERSON] на підставі договору дарування, який був укладений 27.11.2015 та посвідчений нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Михайленко О.В. Державна реєстрація права власності на вищевказаний гаражний бокс на гр. [PERSON] була проведена на підставі наданих ним документів, зокрема: рішення зборів членів правління КАЛА "Автобусник" від 02.02.2013, довідки КАЛА "Автобусник" від 01.08.2003 №784, виданої та підписаної головою правління кооперативу [PERSON] на своє ім`я та довідки ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 05.08.2013. Однак позивач вважає, що вищевказані документи не могли бути законною підставою для державної реєстрації права власності на вищевказаний гаражний бокс, оскільки вважає, що питання про прийняття рішення про розпорядження майном кооперативу, зокрема щодо виділення гаражного боксу та надання права на передачу його у власність члену кооперативу, не належить до повноважень правління кооперативу, а є виключними повноваженнями Загальних зборів кооперативу, або Зборів уповноважених членів Кооперативу. Зазначив, що правління КАЛА "Автобусник" приймаючи рішення від 02.02.2013 в частині п.3 щодо виділення у користування [PERSON] гаражного боксу з подальшим правом оформлення права власності, перевищило свої повноваження, тому це рішення не могло бути законною підставою для державної реєстрації права власності на цей гаражний бокс. Ввважає, що гаражний бокс № [NUMBER] вибув із власності кооперативу без згоди уповноваженого органу, тобто загальних зборів або зборів уповноважених, тобто з порушенням закону. Зазначив, що вищевказаний гаражний бокс належав кооперативу, оскільки він перебував у власності кооперативу та був в користуванні одного із членів [PERSON] , що підтверджується витягом із книги обліку членів кооперативу за 1971-1986 роки. [PERSON] до своєї смерті був членом кооперативу, який користувався цим гаражем, сплачував пайові внески. Обставини незаконного заволодіння [PERSON] гаражним боксом підтвердилися після ревізії господарської діяльності правління кооперативу, за результатами якої було складено відповідний акт від 28.05.2016. З цього вбачається, що [PERSON] набув право власності на спірний гаражний бокс на підставі безоплатного договору дарування у свого батька [PERSON] , який у свою чергу незаконно набув право власності на це майно, а отже не мав права на його відчуження. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28.08.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22.03.2018 провадження у справі в частині позовних вимог Кооперативу автогаражу легкових автомобілів «Автобусник» до [PERSON] про визнання недійсним та скасування договору дарування, скасування державної реєстрації права власності закрито. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22.07.2019 зупинено провадження у цивільній справі № 464/5146/17 за позовом Кооперативу автогаражу легкових автомобілів «Автобусник» до [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Михайленко Ольга Вікторівна, про визнання недійсним та скасування договору дарування, скасування державної реєстрації права власності до набрання законної сили судовим рішенням у справі №464/2725/19 за позовом [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Кооперативний автогараж легкових автомобілів «Автобусник», третя особа- [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.03.2020 поновлено провадження у справі. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги заперечили повністю, з мотивів викладених у відзиві та поясненнях до відзиву. Вказали, що відповідачем [PERSON] після смерті батька було виявлено документи щодо оформлення батьком [PERSON] права власності на предмет даного спору, а саме гаражний бокс № [NUMBER] , площею 17,3 кв.м за адресою: [ADDRESS] . 12.08.2010 головою КАЛА "Автобусник" було надіслано запити до ОКП "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" щодо приватизації та права власності на ряд гаражних боксів на території КАЛА "Автобусник", на що було надано відповідь, що ряд гаражних боксів приватизовано, однак інформація реєстрації права власності на гаражний бокс № [NUMBER] відсутня. Згідно даної відповіді встановлено, що позивач ніколи не був власником гаражного боксу № [NUMBER] . 22.01.2013 після отримання даної відповіді [PERSON] звернувся до позивача з заявою про надання йому вільного гаражного боксу № [NUMBER] та прийняття його в члени кооперативу. 02.02.2013 рішенням зборів членів правління КАЛА "Автобусник" було виділено [PERSON] гаражний бокс № [NUMBER] у користування з подальшим правом оформлення права власності з виплатою суми в розмірі 12000 грн. первинного внеску, що і було сплачено ним на користь позивача. 22.08.2013 державним реєстратором прав власності на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського МУЮ Гриб О.Б. було прийнято рішення про реєстрацію права власності на гаражний бокс № [NUMBER] , площею 17, 3 кв.м за адерсою [ADDRESS] за [PERSON] , і такому було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Вказує, що на даний час рішення про реєстрацію права власності ніким не оспорювалося та не скасовано. Вважають, що станом на даний час немає жодних підстав стверджувати про незаконність набуття права власності [PERSON] гаражного боксу № [NUMBER] . Заслухавши сторони та їх представників, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Нормою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини сторін внормовані Законом України «Про кооперацію», згідно із статтею 2 якого обслуговуючий кооператив - це кооператив, який створюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг, переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою здійснення їх господарської діяльності. Відповідно до статті 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності від 22.08.2013 індексний номер 8381943 вбачається, що власником гаражу [ADDRESS] а площею 17.3 кв.м. є [PERSON] (а.с.7 Том 1). Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8 Том1) вбачається, що власником вищезазначеного гаражного боксу є [PERSON] до якого право власності перейшло на підставі договору дарування виданого 27.11.2015 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Михайленко О.В. У матеріалах справи наявний наказ №1151/7 від 27.09.2016 Міністертва Юстиції України, яким відмовлено у задоволенні скарги членів правління гаражного кооперативу "Автобусник" від 19.07.2016 у зв`язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог ч.5 ст. 37 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки вона не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують порушення прав скаржника в результаті прийняття рішення про державну реєстрацію прав (а.с.9 Том1). Відповідно до заяви [PERSON] (а.с.36 Том 1) вбачається, що такий звертався до позивача із проханням про виділення вільного гаражного боксу № [NUMBER] в гаражному кооперативі " Автобусник " з подальшою можливістю оформлення права власності на нього. Рішенням зборів членів правління кооперативного автогаражу легкових автомобілів "Автобусник" від 02.02.2013 вирішено виділити [PERSON] гаражний бокс № [NUMBER] у користування з подальшим правом оформлення права власності з виплатою суми в розмірі 12000 грн. первинного внеску (а.с.37 Том 1) Згідно довідки позивача №784 від 01.08.2003 (а.с.38 Том.1 ) вбачається, що пайовий внесок за гаражний бокс сплачено [PERSON] повністю. Відповідно до довідки ОКП Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" №1-10981 від 05.08.2013 (а.с.39 Том.1) виданої [PERSON] встановлено, що оспорюваний гаражний бокс на праві особистої власності не зареєстровано і свідоцтво про право власності не видавалося. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07.10.2019 у позові [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу "Кооперативний автогараж легкових автомобілів Автобусник", третя особа [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення відмовлено. Постановою Львівського апеляційного суду від 28.01.2020 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07.10.2019 залишено без змін. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.05.2017 (а.с.73 Том.1). Відповідно до листа приватного нотаріуса Цьолковської І.С. вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся син [PERSON] , дружина померлого відмовилася від прийняття спадщини (а.с. 106 Том.1). Як вбачається із долучених до матеріалів справи квитанцій (а.с.150-152, 159 Том.1) вбачається, що [PERSON] здійснив плату за гаражний бокс. Відповідно до п.1.3. Статуту Кооперативного автогаражу легкових автомобілів "Автобусник" член кооперативу, який повністю вніс вступний/пайовий внесок за гараж наданий йому в користування, або збудував гараж власними силами, одержує на цей гараж право власності і особисто несе відповідальність за протипожежну безпеку та санітарний стан гаражу. Постановою Львівського апеляційного суду від 28.01.2020 зазначено, що станом на 22.01.2013 року гаражний бокс № [NUMBER] був вільним, позивач [PERSON] цим гаражем не користувався. При цьому, попереднім володільцем гаражного боксу № [NUMBER] був [PERSON] , а не позивач. Однак [PERSON] не оформив право вланості на зазначений гараж, що не заперечується позивачем у позові. Враховуючи викладене та зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів в підтвердження належності позивачу оспорюваного гаражного боксу, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed