Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-14 00:00:00

10.01.2018 року представник ТзОВ «Фінансова Компанія Кредит - Капітал» Стефанишин Л.І. (ЄДРПОУ 35234236, р/р 265032291, МФО 380805, місцезнаходження: м. Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (ІПН [NUMBER], паспорт серія [NUMBER], виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, 15 березня 2002 року, яка проживає за адресою: [ADDRESS]) про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Кредит - Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, р/р 265032291, МФО 380805) заборгованість за договором № R53700330888B від 13.09.2012 року у розмірі 52 377,13 грн. та 1 600 грн. судового з бору. Позов заявлено з підстав реалізації права на відшкодування та з метою захисту порушених прав в судовому порядку, оскільки таке право оспорюється та не визнається іншою особою. На обгрунтування позовних вимог зазначали. 13.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі Відповідач 1) укладено Кредитний договір № R53700330888В (надалі - Кредитний договір). У тимчасове користування на умовах Кредитного Договору (п.п. 1.1, 1.2) Банк надав Відповідачу кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 46000 (сорок шість тисяч гривень 00 коп.), а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 13.09.2016 року, процентна ставка становить 33 % річних. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у сі рок визначеними умовами Кредитного договору. В порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов'язання - припинив вносити платежі, передбачені умовами Кредитного договору як повернення отриманих коштів та сплачу процентів за користування кредитом. У зв'язку із припиненням здійснення платежів на виконання Кредитного договору у Відповідача станом на 22.12.17 р. утворилася заборгованість за Кредитним договором у сумі 52377,13 (п'ятдесят дві тисячі триста сімдесят сім гривень 13 коп.), а саме: заборгованість по тілу кредиту - 42745,3 грн.; заборгованість по відсотках - 9631,83 грн.; заборгованість по штрафних санкціях (пені) 0 грн., заборгованість по комісії - 0 грн. 14.03.2014 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" уклали Договір про відступлення права вимоги № 140314нв (надалі - Договір відступлення). Згідно Договору про відступлення права вимоги, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Публічне акціонерне товариство«ВТБ БАНК», включно і до [PERSON]. Після укладення договору відступлення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" була здійснена низка заходів щодо врегулювання спору у досудовому порядку, а саме, був відправлений лисі на поштову адресу Відповідача з повідомленням його про зміну кредитора і залишок заборгованості. Також неодноразово були здійснені телефонні дзвінки на відомі Компанії телефонні номери Відповідача. У звязку з невиконанням умов договору змушені звернутися до суду. Відповідач [PERSON], в інтересах якої діє представник за нотаріально завіреною довіреністю від 09.02.2018 [PERSON] (а.с.39) 14.02.2018 на адресу суду подала відзив на позовну заяву просила застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову ТзОВ "фінансова компанія "Кредит капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором у зв'язку зі спливом позовної давності. На обгрунтування заперечень зазначила наступне. Останній платіж на користь ПАТ "ВТБ Банк" (первісний кредитор) за Кредитним договором № R53700330888В (надалі по тексту - Кредитний договір) від 13.09.2012 року відповідачем було здійснено 29 травня 2013 року згідно копії квитанції №102416. За умовами договору, зокрема з п.4.6. Кредитного договору повернення Кредиту та Процентів за кредитом здійснюється щомісячно згідно з Графіком повернення Кредиту і сплати Процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, який визначає кінцеву дату платежу - 8 число кожного місяця, починаючи з 08.10.2012 року та закінчуючи 13.09.2016 року. Оскільки останній платіж відповідачем було здійснено 29 травня 2013 року, а наступний платіж мав бути здійснений до 08 червня 2013 року, проте такого здійснено не було, то починаючи з 09 червня 2013 року ПАТ "ВТБ Банк" довідалося про порушення свого права та відповідно почався перебіг позовної давності. У зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. Зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу). У відповідності до ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. В даному випадку дана норма стосується права вимоги стягнення заборгованості ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит капітал"(новий кредитор) з [PERSON] за Договором про відступлення права вимоги № 140314нв від 14 березня 2014 року (надалі по тексту - Договір). Позивач зазначає в позовній заяві, що після укладення Договору ним була здійснена низка заходів щодо врегулювання спору, зокрема посилається на відправлення листа з повідомленням про зміну кредитора і залишок заборгованості, проте, такі обставини не відповідають дійсності. В матеріалах справи міститься надана позивачем копія Вимоги про погашення кредитної заборгованості без вихідного номеру від 20.12.2017 року, але така взагалі ніколи не направлялась на адресу відповідача. Представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю ТзОВ «Фінансова Компанія Кредит - Капітал» від 29.12.2017 (а.с.59) скористалася правом та 23.02.18 подала відповідь на відзив, в якому зокрема зазначила про те, що твердження щодо повного пропуску позовної давності Позивачем не відповідає дійсності і нормам чинного законодавства, т.я. ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати повернення частини кредиту, що залишилась та сплати процентів, що належать йому від суми кредиту. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що випливають з кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року - таке звернення є правом особи а не її обов'язком. Пунктом 3.2 Кредитного Договору передбачено, що кредитні кошти надаються Позичальнику строком до 13.09.2016 року. Відповідно до п.5.2.1 кредитного договору шляхом його підписання сторони дійшли згоди , що у разі виникнення у Позичальника порушення зобов'язання, що випливає з умов кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплатити нараховані відсотки, можливу неустойку. Пункт 5.2.2 Кредитного договору зазначає, що Банк має право вимагати від Позичальника здійснити дострокове повернення Кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення Позичальнику відповідного повідомлення Банку з вимогою дострокового повернення Кредиту або у інші строки, передбачені умовами цього договору. Отже, умовами договору про дострокове припинення кредитного договору передбачено наявність одночасно 2 передумов : - наявність простроченої заборгованості і - наявність факту повідомлення банком Позичальника про дострокове припинення кредитного договору. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що Банк надсилав повідомлення Позичальнику після виникнення за ним факту прострочення з погашення заборгованості. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу і такий становить тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦПК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно оскільки дата останнього платежу припадала на 13.09.2016 року - позовна давність буде обчислюватись саме з даного моменту Лист вимога про погашення кредитної заборгованості направлявся на адресу Відповідача, яка була надана на момент укладення Кредитного Договору, а саме - м. Львів, вул.Замарстинівська 107 кв.1і така інформація підтверджується списком № 17866 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 24.12.2018 року, згідно доданої копії. 01.03.18 представник відповідача [PERSON] подала до суду заперечення на відповідь на відзив від 21.02.18, в якому не погодилася з позицією представника позивача, яка наглосила на те, що початок перебігу позовної давності починається з моменту, коли закінчився строк кредитування, тобто з 13.09.2016 року. Проте, така позиція не визнається, оскільки в Кредитному договорі № R53700330888В від 13.09.2012 встановлено Графік повернення Кредиту і сплати Процентів та розрахунку вартості супутніх послуг (копія була долучена до відзиву на позовну заяву). За таким Графіком, сплата обов'язкових щомісячних платежів повинна була здійснюватись до 08 числа кожного місяця, починаючи з 08.20.2012 року, закінчуючи 13.09.2016 року (всі платежі, крім останнього мали здійснюватись до 08 числа, останній до 13 числа). Таким чином, Графіком встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку. Як вже зазначалося у відзиві на позовну заяву, останній платіж по кредиту було здійснено 29.05.2013 року. Пунктами 5.2.1 та 5.2, Розділу 5 Кредитного договору передбачено право Банку (первісний кредитор) вимагати дострокового повернення кредиту у випадку невиконання/неналежного виконання зобов'язань щодо сплати платежів, затримання Позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів по кредиту щонайменше за один місяць. Тобто, право достроково вимагати повернення кредиту в первісного кредитора виникло тоді, коли відповідачем на один календарний місяць було затримано повернення частини кредиту. Підтвердженням того, що первісний кредитор реалізував своє право вимоги є власне укладення Договору про відступлення права вимоги №14031нв від 14 березня 2014 року в якому вказано загальний розмір заборгованості (в матеріалах справи міститься копія договору, в якому зафарбовано такий розмір). Тобто, коли за Графіком чергові платежі ще повинні були здійснюватись до 13.09.2016 року, первісний кредитор вже відступає право вимоги за кредитним договором в повному обсязі новому кредитору. Даний факт свідчить про те, шо первісний кредитор, укладаючи договір про відступлення права вимоги підтверджує наявність вимоги повного дострокового повернення кредиту до [PERSON]. Про наявність у позивача права вимоги, відповідач дізналась з позовної заяви від 22.12.2017 року, оскільки, всупереч п. 3.1.6 Розділу 3 позивач не повідомив відповідача про відступлення первісним кредитором ПАТ "ВТБ Банк" права вимоги ТзОВ Фінансова Компанія "Кредит-Капітал". З вищенаведеного представник робить висновок про те, що первісний кредитор відступаючи 14.03.2014 року право вимоги заборгованості в повному обсязі, про шо в подальшому мало б бути протягом 20-ти денного терміну повідомлено відповідача використав своє право вимоги дострокового повернення кредиту та процентів. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Будучи у судовому засіданні представники у своїх поясненнях підтримали: представник позивача позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та відповідь на відзив, а представник відповідача заперечив позовні вимоги з посиланням на відзив і заперечення на відповідь на відзив. Вислухавши усні пояснення представників сторін на підтримання своїх позицій, дослідивши докази, які сторони подали на підтвердження своїх позовних вимог та заперечень, а також письмові пояснення, викладені представником позивача у відповіді на відзив і відзиві представника відповідача на позовну заяву і запереченні на відповідь на відзив, суд установив наступне. 13.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі Відповідач 1) укладено Кредитний договір № R53700330888В (надалі - Кредитний договір). У тимчасове користування на умовах Кредитного Договору (п.п. 1.1, 1.2) Банк надав Відповідачу кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 46000 (сорок шість тисяч гривень 00 коп.), а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 13.09.2016 року, процентна ставка становить 33 % річних. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами Кредитного договору. 14.03.2014 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" уклали Договір про відступлення права вимоги № 140314нв (надалі - Договір відступлення). Згідно Договору про відступлення права вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК», включно і до [PERSON]. Судом встановлено, що останній платіж на користь ПАТ "ВТБ Банк" (первісний кредитор) за Кредитним договором № R53700330888В від 13.09.2012 року відповідачем було здійснено 29 травня 2013 року згідно копії квитанції №102416 (а.с.40). За умовами Кредитного договору, а саме п.4.6, повернення Кредиту та Процентів за кредитом здійснюється щомісячно згідно з Графіком повернення Кредиту і сплати Процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, який визначає кінцеву дату платежу - 8 число кожного місяця, починаючи з 08.10.2012 року та закінчуючи 13.09.2016 року (а.с.41,42). У відповідності до п. 5.2.1 та п. 5.2, Розділу 5 Кредитного договору передбачено право Банку (первісний кредитор) вимагати дострокового повернення кредиту у випадку невиконання/неналежного виконання зобов'язань щодо сплати платежів, затримання Позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів по кредиту щонайменше за один місяць. Тобто, право достроково вимагати повернення кредиту в первісного кредитора виникло тоді, коли відповідачем на один календарний місяць було затримано повернення частини кредиту. Підтвердженням того, що первісний кредитор реалізував своє право вимоги є власне укладення Договору про відступлення права вимоги №14031нв від 14 березня 2014 року в якому вказано загальний розмір заборгованості (в матеріалах справи міститься копія договору, в якому зафарбовано такий розмір). Тобто, коли за Графіком чергові платежі ще повинні були здійснюватись до 13.09.2016 року, первісний кредитор вже відступає право вимоги за кредитним договором в повному обсязі новому кредитору. Даний факт свідчить про те, шо первісний кредитор, укладаючи договір про відступлення права вимоги підтверджує наявність вимоги повного дострокового повернення кредиту до [PERSON]. Як убачається з позовної заяви, така до суду направлена у грудні 2017 року та зареєстрована у суді 10.01.2018 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ст. 257 УК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач подавши відзив на позовну заяву просила застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову ТзОВ "фінансова компанія "Кредит капітал" про стягнення заборгованості за Кредитним договором у зв'язку зі спливом позовної давності (а.с.38). Частиною 1 та 5 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. У зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. Зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З огляду на те, що умовами Кредитного договору, а саме графіком повернення Кредиту і сплати Процентів та розрахунку вартості супутніх послуг встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Зазначена правова позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року (справа № 6-154цс15). Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Оскільки останній платіж відповідачем було здійснено 29 травня 2013 року, а наступний платіж мав бути здійснений до 08 червня 2013 року, а тому починаючи з 09 червня 2013 року ПАТ "ВТБ Банк" довідалося про порушення свого права та відповідно почався перебіг позовної давності. У зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. Зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу). З урахуванням наведеного підстав для задоволення позовних вимог немає. У відповідності до ст.141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позовних вимог судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed