Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що під час шлюбу із [PERSON], у 1972 році вони у [ADDRESS] побудували житловий будинок та звели господарські споруди. [INFO] її чоловік - [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина. Як дружина яка пережила чоловіка у передбачуваний законом строк, вона звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, проте через розбіжності у її прізвищі за свідоцтвом про одруження порівняно - «[PERSON]» із прізвищем чоловіка за свідоцтвом про смерть - «[PERSON]», вона не може довести факт перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] При таких розбіжностей та за обставин, що за життя чоловіка ними не було оформлено право власності на вищевказане нерухоме майно, позивачка, просила суд встановити факт реєстрації шлюбу між нею та померлим чоловіком, а також визнати за нею право власності на ? частину спірного домоволодіння як спільне майно подружжя, а решту ? частину - в порядку спадкування за законом. Позивач та її представник, [PERSON],в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити. Цуренська сільська рада Герцаївського району в судове засідання свого представника не направила, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, так як проти задоволення позову не заперечують. Суд вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Так, з матеріалів справи вбачається що в [ADDRESS] розташоване домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. "А", сараїв літ. "В", "Г", літньої кухні літ. "Д", криниці №1, огорожі № 2-4. Згідно даних погосподарської книги Цуренської сільської ради Герцаївського району, вказаний житловий будинок з господарськими спорудами зареєстрований у сільській раді за [PERSON] 1972 року . Статтею 86 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час побудови спірного жилого будинку встановлено, що право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Як вбачається із свідоцтва про одруження, 07 лютого 1957 року у виконкомі Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON], та [PERSON], актовий запис № 09 . Відповідно до ст.86 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який був чинним на час будівництва спірного житлового будинку, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Нормою ст. 22 КпШС України 1969 року, передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Отже за змістом вищевказаної норми закону, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відтак, зважаючи на те, що житловий будинок який розташований в [ADDRESS]було побудовано під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] то з того часу останні стали його співвласниками в рівних частках, тобто по 1/2 частки. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Герцаївським районним відділом ДРАСЦ ГТУЮ в Чернівецькій області серії [NUMBER] . Статтею 525 ЦК України 1963 року (чинного на час відкриття спадщини) було передбачено, що в день смерті спадкодавця відкривається спадщина. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Згідно із ст. 524 ЦК України 1963 року (чинного на час відкриття спадщини) було передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, визнається що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з довідки Цуренської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області № 455 від 10 квітня 2017 року на момент смерті [PERSON], разом з ним у спірному господарстві була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON], тобто остання вступили в управління спадковим майном. З матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] вбачається, що позивачка 22 серпня 2017 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка. Спадкоємців померлої за законом, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, судом не встановлено. За постановою нотаріуса від 12 серпня 2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та як спільне майно подружжя на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. [ADDRESS] з підстав відсутності запису про державну реєстрацію права власності на спірний житловий будинок за померлим в Реєстрі прав власності . Згідно з статтею 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів має суд, який оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному і безпосередньому розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved