Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON], який діє як представник за дорученням від імені та в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини та про зміну способу їх стягнення. Позовні вимоги мотивує тим, що із громадянином [PERSON], [INFO], мешканцем [ADDRESS], позивачка, [PERSON], перебувала в зареєстрованому шлюбі із 25 жовтня 2014 року, який на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 31.01.2017 року (справа №305/43/17) розірвано. Рішення суду, у відповідності до положень ч.2 ст.114 СК України, набуло законної сили. За час проживання в зареєстрованому шлюбі в позивачки із відповідачем народилася одна дитина: син, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із позивачкою. Відомості про батька в запис актів про народження дитини внесені на підставі положень ч.1 ст.122 СК України, тобто, на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дітей. Дитина на даний час перебуває на спільному утриманні та відповідному вихованні батьків дитини. Зокрема, на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.06.2016 року (справа №305/820/16-ц) позивач, [PERSON], сплачує на користь відповідачки, [PERSON], щомісячно аліменти на утримання сина, [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, починаючи із 13.05.2016 року аж до досягнення дитиною повноліття. На день звернення позивачки до суду із даною позовною заявою, заборгованості по сплаті боржником, [PERSON], стягувачу, [PERSON], аліментів за рішенням/виконавчим листом, виданим Рахівським районним судом Закарпатської області, не має. Разом з тим, аналізуючи обставини справи, які мають місце та склалися на даний час, діючи від імені та в інтересах позивача, та виконуючи її волю, вважає за необхідне поставити перед судом на його розгляд питання щодо збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утриманні його дитини, виходячи із наступних об'єктивних доводів та фактичних обставин. Пред'явлення зазначеного позову не являється переглядом судового рішення від 06.06.2016 року по цивільній справі №305/820/16-ц в світлі вимог Розділу V «Перегляд судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України, а являється окремим позовом, пред'явленим позивачкою до відповідача в порядку Розділу ІІІ цього ж Кодексу - «Позовне провадження», суть якого зводиться до наступних обґрунтувань. Збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на користь позивачки, на сьогоднішній день є вкрай необхідним, оскільки, з часу винесення судом первинного рішення про стягнення аліментів (червень місяць 2016 року) в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, адміністративні та інші послуги, роботи тощо. Крім того, слід зазначити, що на час винесення судом первинного рішення по справі про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної із відповідачем дитини, зокрема, сина, [PERSON], останній мав лише п'ять з половиною місяців від дня свого народження. На сьогоднішній день дитина, на утримання якої за рішенням суду відповідач повинен сплачувати позивачці аліменти, вже являється трьохрічною малолітньою особою, яка постійно відвідує дошкільний навчальний заклад №2 «Смерічка» міста Рахова, в зв'язку із чим значно збільшився розмір витрат як на утримання дитини, так і на відповідне її виховання. Позивачка, [PERSON], проживає в будинку своїх батьків, власного житлового майна не має, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання №1 від 10.01.2019 року. Малолітня дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні та вихованні, що стверджується довідкою виконавчого апарату Рахівської міської ради №10 від 10.01.2019 року. Інших доходів позивачка не має, на обліку в районному центрі зайнятості по пошуку роботи не знаходиться. Враховуючи наведені правові норми, в тому числі, те, що платник аліментів, він же відповідач, на даний час не має постійного доходу (заробітку), працює посезонного за межами області, вважає за можливе та необхідне, діючи в інтересах позивачки, яка є законним представником малолітньої дитини та представляє її інтереси, клопотати перед судом про збільшення розміру стягуваних аліментів та стягнення їх із відповідача на користь позивачки в частці його заробітку (доходу). Відповідач, являючись особою відносно молодого віку, має відповідну можливість, в тому числі, фінансову, для сплати на користь позивачки аліментів у розмірі, визначеному нею у позовній заяві. Інших утриманців відповідач не має. На даний час відповідач сплачує позивачці аліменти в твердій грошовій сумі, розмір якої є менший, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Заборгованості по сплаті ним аліментів на утримання дитини не має. Однак, працюючи за кордоном, відповідач отримує певні доходи, з яких він повинен відповідно до положень ст.181 СК України сплачувати аліменти в частці від своїх доходів (заробітку). Відповідач же свої доходи приховує, у зв'язку із чим визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі підлягає зміні та вираженню у відсотковому розмірі в частці від його доходів, як платника аліментів. За таких об'єктивних обставин та інших відповідних правових доводів, в тому числі, виходячи із росту цін на основні продукти харчування, предмети гардеробу, росту цін на транспортні, побутові послуги, послуги охорони здоров'я тощо, виходячи із обов'язку батьків щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття, визначених положеннями ст.180 СК України, просить винести рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Збільшити розмір аліментів, які стягуються із громадянина [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] (номер картки платника податків - [NUMBER]) на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.06.2016 року (справа №305/820/16-ц) на користь громадянки [PERSON], [INFO], мешканки [ADDRESS], на утримання сина, [PERSON], [INFO], змінивши спосіб їх стягнення з твердої грошової суми на частку з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], встановивши аліменти, які слід стягувати з громадянина [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] (номер картки платника податків - [NUMBER]) на користь громадянки [PERSON], [INFO], мешканки [ADDRESS], на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з дня набуттям рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 18.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09:00 годину 15 лютого 2019 року. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, слідує, що відповідач, [PERSON] отримав ухвалу про відкриття провадження по справі - 25.01.2019. У встановлений ч.1 ст.193 ЦПК України та визначений ухвалою суду про відкриття провадження від 18.01.2019 у справі п'ятнадцятиденний строк, відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач позов не визнає, вважає його безпідставним, необгрунтованим та таким, який не може бути задоволеним виходячи з наступного. Він належним чином виконує свій батьківський обов'язок, щомісячно сплачує грошові кошти на утримання дитини, бере участь у додаткових витратах на дитину. Факт належного виконання обов'язку зі сплати аліментів, підтверджується довідкою Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області від 28.01.2019, в якій зазначено, що в [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON], згідно виконавчого листа №305/820/16-ц. При прийнятті рішення по справі 305/820/16-ц, суд виходив з того, що відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Станом на сьогоднішній день, його життєві обставини не змінилися. Він офіційно не працевлаштований, перебивається сезонними заробітками, пов'язаними із здійсненням будівельних робіт (являється підсобником, різноробочим на будівництві), має мінливий і нерегулярний дохід, який є не прогнозованим. Дані обставини підтверджуються довідкою форми ОК-5, виданою Управлінням ПФУ в Рахівському районі від28.01.2019, де чітко видно, що страхові внески не сплачуються та копією трудової книжки [NUMBER]. Крім того, він не перебуває на обліку в Рахівській районній філії Закарпатського обласного центру зайнятості, що підтверджується довідкою №183 від 28.01.2019. Аліменти на утримання дитини у частині від заробітку стягуються, коли платник аліментів отримує регулярний документально підтверджений дохід. Натамість він офіційно не працевлаштований, має не прогнозований, мінливий, нерегулярний дохід, тому відсутня можливість стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 від заробітку. Станом на сьогоднішній день, він сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 1000, що є більше ніж мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, встановленого законом. Крім того, він має проблеми зі здоров'ям, що стверджується довідкою №112 від 28.01.2019 виданою Рахівською РЛ. Діагноз - ВСД по змішаному типу з враженими вегетативними проявами, тривожним компонентом, як наслідок потребує довготривалого лікування. На підставі наведеного просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові. Вважає безпідставним посилання відповідача на те, що не має підстав для зміни способу стягнення аліменів, оскільки він офіційно не працевлаштований, має не прогнозований, мінливий, нерегулярний дохід. У відповідності до ч.3 ст.181 СК України, позивач [PERSON], як одержувач аліментів та особа на утриманні якої знаходиться дитина, має право змінити спосіб стягнення аліментів. Також просив взяти до уваги той факт, що стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів є мінімальним, тому безпідставними є посилання відповідача на те, що він має проблеми зі здоров'ям, відтак не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частина від заробітку. На підставі наведеного просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що позивач та його адвокат не надали доказів того, що погіршився матеріальний стан позивача. Натомість, його матеріальний стан з часу винесення рішення про стягнення аліментів не покращився. Він офіційно ніде не працює, має не прогнозований, мінливий, нерегулярний дохід, часто хворіє, тому не має можливісті стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 від заробітку. На підставі наведеного просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторонни [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2014 року, який між ними було розірвано 31.08.2017, що стверджується рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області по справі №305/43/17, провадження по справі №2/305/324/17. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO], що стверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 листопада 2015 року. На даний час малолітня дитина знаходяться на матеріальному утриманні позивача [PERSON], що стверджується довідками виконавчого апарату Рахівської иіської ради Закарпатської області №94, №95 від 10.01.2019 та актом обстеження матеріально-побутових умов №1 від 10.01.2019. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 06 червня 2016 року по справі 305/820/16-ц, провадження по справі №2/305/684/16 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій суму у розмірі 1000 гривень, починаючи з 13.05.2016 до досягнення дитиною повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідно до змін, прийнятих Верховною радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», зазначено про те, що прожитковий мінімум з 01 січня 2019 року на одну дитину віком до 6 років становить 1626 гривень. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років не може бути меншим ніж 813 грн. Крім того, у відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину має бути відповідним вартісній величині, достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що у позивачки змінилось матеріальне становище з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів (червень 2016 року), збільшилися витрати на утримання дитини, оскільки в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, адміністративні та інші послуги, роботи тощо. Крім того, з часу винесення судом первинного рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної з позивачкою дитини, остання підросла, у зв'язку із чим значно збільшився розмір витрат, як на її утримання, так і на її виховання. Разом з тим, відповідачем надано докази того, що він заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу №305/820/16-ц, станом на 28.01.2019 не має, офіційно не працевлаштований, має мінливий і нерегулярний дохід, який є не прогнозованим, не перебуває на обліку в Рахівській районній філії Закарпатського обласного центру зайнятості. Дані обставини підтверджуються: довідкою начальника відділу ДВС Рахівського РУЮ від 28.01.2019, довідкою форми ОК-5, виданою Управлінням ПФУ в Рахівському районі від 28.01.2019, копією трудової книжки серії [NUMBER]. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З вище наведеної норми Закону, випливає, що виключно позивачу [PERSON], як одержувачу аліментів та особі на утриманні якої знаходиться дитина, надається право вибору, у який спосіб з відповідача, як платника аліментів будуть стягуватися аліменти: у твердій грошовій сумі, чи у частці від його доходу (заробітку). Більше того в Сімейному кодексі України не зазначено в яких випадках суд повинен стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а коли у частці від доходу платника аліментів. В зв'язку з наведеним, суд, вважає безпідставним посилання відповідача на те, що не має підстав для зміни способу стягнення аліменів, оскільки він офіційно не працевлаштований, має не прогнозований, мінливий, нерегулярний дохід. Крім того, суд, бере до уваги той факт, що стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів є мінімальним, тому безпідставними є посилання відповідача на те, що він має проблеми зі здоров'ям, відтак не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). У зв'язку з наведеним, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дитини сина, [PERSON], [INFO], змінивши спосіб їх стягнення з твердої грошової суми на частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, призначивши їх в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, починаючи з дня набуттям рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам діитини та є гарантією, визначеною зазначеними вище Законами України. Відповідно до абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Аліменти на утримання дитини згідно ч.1 ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку, змінений розмір аліментів повинен стягуватись з дня набрання рішення суду законної сили. У зв'язку із задоволенням позову, у відповідності до ст.137, ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача судові витрати по справі, які підтверджені документально, а саме, витрати за надання правничої допомоги в сумі 1500 гривень. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач, [PERSON] при пред'явленні позову, була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved