Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 19.08.2004 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну частку (пай) розміром 3,72 умовних кадастрових гектара, на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Від імені [PERSON] 07.06.2001 року за реєстровим № 89 Свиридівською сільською радою Лохвицького району Полтавської області на його ім"я було посвідчено заповіт на все майно. До 2017 року йому було невідомо про існування заповіту та спадкового майна. При зверненні до державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0052674, невірно зазначено прізвище та по батькові спадкодавця. Тому позивач був змушений звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з"явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач - представник Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обсязі та просить справу слухати без участі представника. Третя особа - нотаріус Першої Лохвицької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, рати-фікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його циві-льних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачен-ня, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2004 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19.08.2004 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 140 (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,72 умовних кадастрових гектара, на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0052674, що зареєстрований 03.11.1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 4713. Від імені спадкодавця посвідчувався заповіт 07.06.2001 року за реєстровим № 89 Свиридівською сільською радою Лохвицького району Полтавської області на все майно на користь позивача (а.с.10). Після смерті 19.08.2004 року [PERSON] спадкова справа не заведена, що підтверджується поясненнями Державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори № 348/01-09 від 14.03.2018 року. Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлого, так як він пропустив встановлений законодавстом шестимісячний термін, встановлений для прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори № 1613/02-31 від 04.12.2017 року (а.с.9). Строк необхідний для прийняття спадщини позивач пропустив у зв"язку із тим, що до 2017 року йому не було відомо про існування заповіту та спадкового майна. Отже, причиною пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини є необізнаність про наявність заповіту, що розцінено судом як поважна причина. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім цього, у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0052674, що зареєстрований 03.11.1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 4713 невірно зазначене прізвище "Копійчук" замість "Копитчук" та по батькові "Габрович" замість "Гаврилович". Дана невідповідність виникла внаслідок описки при видачі сертифіката на право на земельну частку (пай). Встановлення факту належності документа потрібно позивачу для належного оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК (в редакції до 15.12.2017 року) факту належності правовстановлюючих документівособі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved