Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідач про визнання права власності на земельну ділянку. Після уточнення позовних вимог позивачі просили визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,9250 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, кадастровий номер 5622687600:11:001:0361; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,9505 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, кадастровий номер 5622687600:11:001:0364; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,9250 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, кадастровий номер 5622687600:11:001:0358; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,9176 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, кадастровий номер 5622687600:11:001:0363; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,9250 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, кадастровий номер 5622687600:11:001:0365; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,9214 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, кадастровий номер 5622687600:11:001:0360; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,9250 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, кадастровий номер 5622687600:11:001:0370; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,9204 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, кадастровий номер 5622687600:11:001:0362; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,9244 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, кадастровий номер 5622687600:11:001:0371; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,9250 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, кадастровий номер 5622687600:11:001:0356; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,9250 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, кадастровий номер 5622687600:11:001:0369; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 2,9250 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, кадастровий номер 5622687600:11:001:0357. Відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії РВ №00043 від 01.03.2001 року земельна ділянка площею 38,0 га, що передана [PERSON] , засновнику ФГ "Колос" для ведення селянського (фермерського) господарства, розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області. Відповідно до статуту фермерського господарства "Колос" всі позивачі є членами господарства. 24 жовтня 2016 року за результатами розгляду заяв позивачам було видано накази "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою". На виконання вказаних наказів кожним із позивачів було виготовлено проекти щодо відведення земельної ділянки у власність кожному. Звернувшись до відповідача про затвердження вказаних проектів їм було відмовлено з тих підстав, що спірна земельна ділянка перебуває у [PERSON] у постійному користуванні, а не у власності. У поданому суду відзиві відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити з тих підстав, що наявність наказів про надання дозволу на виготовлення проектів відведення щодо передачі земель у приватну власність не є ще підставою для подальшого затвердження цих проектів та прийняття наказів щодо передачі земельних ділянок у приватну власність членам фермерського господарства. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22.01.2019 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - фермерське господарство "Колос". Сторони у судове засідання не з`явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву відповідачі не подавали. Згідно поданого позивачами клопотання позовні вимоги підтримують повністю та просять розглянути справу без їх участі. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.1.4 Статуту Фермерського господарства "Колос" позивачі є членами вказаного господарства, а п. 1.2 Статуту визначено, що засновником та власником господарства є [PERSON] . Як вбачається із наявних в матеріалах справи заяв, 22 вересня 2016 року позивачі звернулися до Відповідача з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства в розмірі земельної часки (паю) 3,03 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які знаходяться у постійному користуванні [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району згідно державного акту на право постійного користування землею серії РВ №00043 від 01 березня 2001 року. До вказаних заяв було також подано копію паспорту і коду, обгрунтування відведення земельної ділянки, письмова згода землекористувача, викопіювання з кадастрової карти, довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, довідка про розмір земельної частки (паю), копія державного акту на право постійного користування, довідку з Держгеокадастру про відсутність у нас земельної частки (паю). 24 жовтня 2016 року за результатами розгляду заяв позивачів Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області було прийнято накази "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" №17-4398/16-16-СГ, №17-4391/16-16-СГ, № 17-4389/16-16-СГ, №17-4393/16-16-СГ, №17-4384/16-16-СГ, №17-4382,/16-16-СГ, №17-4385/16-16-СГ, №17-4395/16-16-СГ, №17-4387/16-16-СГ, №17-4396/16-16-СГ, №17-4386/16-16-СГ, №17-4383/16-16-СГ, №17-4381/16-16-СГ, на виконання яких позивачами було замовлено та виготовлено проекти щодо відведення земельної ділянки у власність кожного з нас для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які перебувають користуванні голови ФГ "Колос" [PERSON] та отримано Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з присвоєнням їм кадастрових номерів. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом - визнання прав. Відповідно до ст.7 Земельного кодексу України 1991 року, чинного на час виникнення зазначених правовідносин, у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. Статтею 23 Земельного кодексу України 1991 року передбачено, що право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Пунктом 6 розділу X «Перехідних положень» чинного Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005року №5-рп/2005 п. 6 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України. Отже, передбачається збереження права користування земельними ділянками, які на час введення в дію Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи мали у постійному користуванні. Відповідно до пункту "а" частини другої статті 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Частиною третьою вказаної статті визначено, зокрема, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про фермерське господарство" землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Крім того, відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про фермерське господарство" членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Частиною першою статті 20 Закону України "Про землеустрій" визначено, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі, зокрема надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Оскільки нам усім було надано дозвіл на розроблення проектів відведення земельної ділянки, то і відповідно всі надані нами документи відповідали вимогам земельного законодавства. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved