Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У грудні 2016 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (надалі - ТОВ «Порше Лізинг Україна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] - мешканця Автономної Республіки Крим, про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу в загальному розмірі 361887,50 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 19.08.2011 між ТОВ "Порше Лізинг Україна" та відповідачем було укладено Договір про фінансовий лізинг № 00003501. Відповідно до п. 3.1., 3.2. Загальних умов сторони погодили, що предметом лізингу за цим контрактом є транспортний засіб, зазначений у контракті, та обраний у відповідності до специфікацій лізингоодержувачем. Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов лізингу, а саме: вартості об'єкта лізингу; авансового платежу; обсягу фінансування; кількості лізингових платежів; строку лізингу, який становить 60 місяців; щомісячного лізингового платежу; адміністративного платежу. На виконання умов договору ТОВ «Порше Лізинг України» придбало у ТОВ «Крим-Автохолдінг» об'єкт лізингу - автомобіль марки Volkswagen, модель Passat 1.8 І TFSI, 2011 року випуску, та передало його відповідачу. В період з березня 2014 р. по жовтень 2015 р. відповідач не сплачував чергові лізингові платежі, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 201138,53 грн. На вказану суму відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував три проценти річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 11394,97 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» та умов контракту лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмету лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Враховуючи неодноразові прострочення з оплати лізингових платежів позивач у жовтні 2015 р. здійснив спробу доставки відповідачу вимоги про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору, проте вказана вимога була проігнорована. Невиконання відповідачем зобов'язань з повернення об'єкту лізингу та в подальшому з оплати виставлених платежів за період з листопада 2015 р. по серпень 2016 р. призвело до виникнення заборгованості в сумі 123972,04 грн. Три проценти річних від вказаної суми становлять 2609,86 грн., а розмір інфляційних втрат - 10477,64 грн. Окрім того відповідно до п. 8.2., 8.2.1. Загальних умов позивачем нарахована пеня в розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки, що становить 6294,46 грн. 26.04.2015 нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо повернення об'єкта лізингу, та за цим виконавчим написом було відкрито виконавче провадження, в рамках якого об'єкт лізингу оголошено в розшук. Враховуючи факт невиконання відповідачем умов договору, позивач для отримання правової допомоги уклав договір про надання юридичних послуг з ТОВ «КПД Консалтинг», на виконання якого сплатив 6000 грн. Зазначені витрати є збитками, які позивач поніс у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за контрактом, а отже відповідно до п. 8.2.3. договору та ст. 623 ЦК України відповідач повинен їх компенсувати. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.12.2016, постановленою на підставі ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", підсудність цієї позовної заяви визначена Дарницькому районному суду м. Києва. Представник позивача [PERSON] подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті Дарницького районного суду м. Києва, проте в судове засідання вона не з'явилася, заперечення на позов не подала. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 19.08.2011 між ТОВ "Порше Лізинг Україна" (лізингодавцем) та [PERSON] (лізингоодержувачем) було укладено договір про фінансовий лізинг № 00003501 разом з додатками - Загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу та Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (план відшкодування), які є невід'ємними частинами договору лізингу (а.с. 15-29). Відповідно до умов вказаного договору лізингодавець зобов'язався придбати і передати в користування лізингоодержувача на умовах фінансового лізингу транспортний засіб - автомобіль марки Volkswagen, модель Passat 1.8 І TFSI, 2011 року випуску, а лізингоодержувач - прийняти об'єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. За своєю юридичною природою укладений сторонами договір є договором приєднання, умови якого встановлені лізингодавцем в Загальних комерційних умовах внутрішнього фінансового лізингу (надалі - Загальні умови). При укладенні договору сторони дійшли згоди щодо всіх його істотних умов, визначивши вартість об'єкту лізингу у еквіваленті в іноземній валюті - 37857,99 дол. США; авансовий платіж у еквіваленті в іноземній валюті - 15143,20 дол. США; обсяг фінансування у еквіваленті в іноземній валюті - 22714,79 дол. США; кількість лізингових платежів - 60; строк лізингу (місяців) - 60; щомісячний лізинговий платіж у еквіваленті в іноземній валюті - 677,29 дол. США; адміністративний платіж - 567,87 дол. США. На виконання умов договору ТОВ «Порше Лізинг України» придбало у ТОВ «Крим-Автохолдінг» об'єкт лізингу - автомобіль марки Volkswagen, модель Passat 1.8 І TFSI, 2011 року випуску, що підтверджується рахунком-фактурою від 23.08.2011 та видатковою накладною від 25.08.2011 (а.с. 30, 31). Згідно акту приймання-передачі від 29.08.2011 вказаний автомобіль передано відповідачу (а.с. 33). Враховуючи наведене, договірні зобов'язання позивача перед відповідачем за договором про фінансовий лізинг виконані повністю, а виконання в розумінні ст. 527, 530,532 ЦК України здійснено належним чином. Судом встановлено, що до лютого 2014 р. [PERSON] належним чином виконував свої зобов'язання за договором фінансового лізингу, а з березня 2014 р. сплату лізингових платежів припинив. П. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 року № 723/97-ВР (з наступними змінами і доповненнями) визначено, що своєчасна сплата лізингових платежів віднесена до зобов'язань лізингоодержувача. Ст. 16 зазначеного Закону передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: 1) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; 2) платіж, як винагороду лізингодавця за отримане у лізинг майно; 3) компенсацію відсотків; 4) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Водночас пунктом 6.1. Загальних умов визначено, що для експлуатації об'єкта лізингу лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» платежі відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування), що являє собою невід'ємну частину цього контракту. Лізингоодержувач здійснює лізингові платежі відповідно до термінів, визначених у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування) (п. 6.9. Загальних умов). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1. ст. 629 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем були виставлені відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) лізингових платежів, які охоплюють лізингові періоди з березня 2014 р. по жовтень 2015 р. (а.с. 44-63), однак в порушення наведених приписів законодавства та положень укладеного договору рахунки-фактури залишилися несплаченими, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 201138,53 грн. (а.с. 41-43). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). За приписом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних за весь час прострочення. Згідно наданого позивачем розрахунку три проценти річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання по сплаті лізингових платежів за період з березня 2014 р. по жовтень 2015 р. становить 11394,97 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Аналогічні положення містяться в умовах укладеного сторонами договору (п. 8.3., 8.3.2., 12.6., 12.6.1. Загальних умов). В абзаці другому п. 6.17. Загальних умов сторони погодили, що у випадку розірвання контракту/відмови від контракту за ініціативою Порше Лізинг Україна відповідно до п. 12 контракту, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об'єктом лізингу. 05.10.2015 позивач направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору, проте вручити її не вдалося у зв'язку з відсутністю відповідача за зазначеною ним адресою (а.с. 37-38, 39-40). В період з листопада 2015 р. по серпень 2016 р. позивач виставляв відповідачу рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) лізингових платежів (а.с. 64-73), однак ці рахунки залишилися несплаченими, внаслідок чого за вказаний період утворилася заборгованість в розмірі 123972,04 грн. Договором передбачено, що у випадку прострочення сплати платежу до лізингоодержувача застосовується санкція у вигляді пені в розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу (п 8.2., 8.2.1. Загальних умов). Згідно наданого позивачем розрахунку три проценти річних від вказаної суми становлять 2609,86 грн., інфляційні втрати - 10477,64 грн., а пеня - 6294,46 грн. 26.04.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис про повернення [PERSON] на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» об'єкту лізингу (а.с. 74). За вказаним виконавчим написом було відкрите виконавче провадження № 51666370, в рамках якого об'єкт лізингу оголошено в розшук (а.с. 75,76). П. 8.6. Загальних умов визначено, що будь-які збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням стороною своїх обов'язків за контрактом, підлягають відшкодуванню у повному обсязі понад передбачені контрактом штрафні санкції. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ст. 22 ЦК України). Ст. 623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. П. 16.1. Загальних умов встановлено, що незалежно від завершення виконання контракту або проведення операцій, запланованих в рамках цього контракту, усі витрати та збитки (включаючи ті з них, що пов'язані з виплатою гонорарів за юридичні та фінансово консалтингові послуги), завдані у зв'язку з укладенням або невиконанням контракту, відшкодовуються стороною, яка завдала такі збитки. Для отримання правової допомоги 26.05.2015 ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало договір про надання юридичних послуг з ТОВ «КПД Консалтинг» (а.с. 77-78). Вартість послуг ТОВ «КПД Консалтинг» по забезпеченню комплексного представництва позивача у судах по справі ТОВ «Порше Лізинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про фінансовий лізинг № 00003501 склала 6000 грн., що підтверджується заявкою на надання юридичних послуг, актом про надані послуги та випискою з рахунку позивача (а.с. 79-80, 81, 82-83). Відтак загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» за договором про фінансовий лізинг станом на 14.12.2016 складає 361887 грн. 50 коп., з яких: 201138,53 грн. - сума заборгованості по лізинговим платежам; 11394,97 грн. - три проценти річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання по відшкодуванню лізингових платежів; 123972,04 грн. - сума заборгованості по оплаті за користування об'єктом лізингу; 2609,86 грн. - три проценти річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання по оплаті за користування об'єктом лізингу; 10477,64 грн. - сума інфляційних втрат; 6294,46 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язання; 6000 грн. - витрати на оплату юридичних послуг з підготовки позову та представництва інтересів позивача у суді першої інстанції. За загальними правилами, встановленими ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідач [PERSON] не виконав грошові зобов'язання за договором фінансового лізингу, порушені права позивача ТОВ «Порше Лізинг Україна» підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 5428,32 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved