Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2019 року в справі №686/280/17-цв задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Житлово-будівельного кооперативу «Парадіз» про поділ майна подружжя, визнання недійсними договорів відступлення права вимоги, відмовлено, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на майно і майнові права задоволено частково. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04.11.2019 року справу за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2019 року у справі №686/280/17-ц знято з розгляду апеляційного суду та повернуто до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області для усунення недоліків у строк до 04.12.2019 року. Оскільки, у засіданні апеляційного суду було встановлено, що суд першої інстанції не вирішив усі позовні вимоги [PERSON] , які були предметом судового розгляду, а саме про стягнення з [PERSON] коштів у сумі 2772933 грн. (заява про збільшення позовних вимог від 16.11.2018 року - т.6 а.с.204-205). У зв`язку з перебуванням судді Карплюка О.І. на лікарняному, на підставі розпорядження керівника апарату суду №1292 від 02.07.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2020 року, вказана справа надійшла до провадження судді Козак О.В .. Ухвалою суду від 06.07.2020 року прийнято до розгляду та призначено вказану цивільну справу в судове засідання. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та його представники позовну вимогу в частині стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 2772933 грн. підтримали, просили задоволити. Суду пояснили, що підприємницька діяльність була зареєстрована за відповідачем, але діяльність здійснювалась спільно. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник, відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог. Представниквідповідача-позивача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності. Представник відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Парадіз» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що 16.11.2018 року представник [PERSON] подав в судовому засіданні заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог за позовом про поділ спільного майна подружжя. Серед інших позовних вимог про поділ майна подружжя [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 2772033 грн.. В обґрунтування вказаних позовних вимог [PERSON] вказав, що здійснення підприємницької діяльності [PERSON] відбувалось за безпосередньої його ініціативи і фактичної участі у здійсненні такої підприємницької діяльності, зокрема щодо організації безпосереднього керівництва і розвитку бізнесу, а саме магазину дитячих товарів і одягу « [INFO] » ( [ADDRESS] ). Таким чином, на момент припинення ним участі у здійсненні такої діяльності внаслідок передачі всієї бухгалтерської документації, ключів від приміщень магазину тощо, що було пов`язано із припиненням в наступному шлюбних відносин між ними, лише залишок товарно-матеріальних цінностей (дитячий одяг, взуття, товари для дітей, іграшки, книжки тощо) в магазині «Сонячне місто» ( [ADDRESS] ) становив 5071566,50 грн.. В магазині наявне торгівельне, комп`ютерне та інше обладнання, яке придбавалось також за його особисті кошти і спільні кошти подружжя та використовувалось для організації магазину « [INFO] », а саме: ноутбук марки «ХьюлітПаккард», модель «Elite» вартістю 5000 грн.; принтер для етикеток Zebra LP2824, вартістю 2500 грн.; принтер чеків Samsung Biholon SPT-101G, вартістю 3000 грн.; сканер штрихкодов Data Logic Heron D130, вартістю 1000 грн.; система відеонагляду (реєстратор Dahua), вартістю 5000 грн., монітор LG вартістю 1000 грн. та відеокамери в кількості 8 одиниць, вартістю 500 грн. кожна, загальною вартістю 10000 грн.; вішаки для одягу в кількості 5000 штук на загальну суму 30000грн.; торгові меблі (вмонтовані полиці, шкаф, стіл письмовий, стійка продавця, шкаф розсувний, стелажі для товарно-матеріальних цінностей (8 од.), стійки металеві тощо) на загальну суму 300000 грн.; система кондиціювання Hitachi, вартістю 50000 грн.; система пожежної сигналізації, вартістю 10000 грн.; система охоронної сигналізації, вартістю 10000 грн.. Загальна вартість обладнання в магазині «Сонячне місто» становить 416 500 грн.. Оскільки майно набуте ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі, воно є спільним майном подружжя і при поділі належить їм обом в рівних частинах. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2019 року у вимогах первісного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та ЖБК "Парадіз" про виділення йому у власність 1/2 частки нежитлового приміщення, яке знаходиться в будівлі [ADDRESS] , 1/2 частки незавершеного будівництвом (відсоток готовності - 100%) гаража № [NUMBER] для легкового автомобіля по [ADDRESS] , транспортного засобу марки "Toyota Highlander Lux", 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , 1/2 частки паєнагромаджень згідно договорів пайової участі №38,39/11 від 5 листопада 2015 року і №П-8,9/11 від 24 листопада 2015 року на суму 1229875 грн., про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, укладеного між [PERSON] і [PERSON] 30 травня 2016 року та погодженим головою житлово-будівельного кооперативу "Парадіз" Кузишеним К.М., щодо відступлення права на пайову участь згідно договору пайової участі в будівництві №38,39/11 від 5 листопада 2015 року, договору відступлення права вимоги, укладеного між [PERSON] , [PERSON] та житлово-будівельним кооперативом "Парадіз" 30 травня 2016 року, щодо відступлення права на пайову участь згідно договору пайової участі в будівництві №8,9/11 від 24 листопада 2015 року, відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на майно та майнові права задоволено частково: визнано за [PERSON] право особистої приватної власності на 70% нежитлового приміщення №221, загальною проектною площею 120,2 кв.м., яке знаходиться на другому поверсі у торговому центрі по [ADDRESS] , залишивши за [PERSON] право особистої приватної власності на 30% вказаного майна; визнано за [PERSON] право особистої приватної власності на транспортні засоби марки "Toyota Highlander Lux", 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та марки "Volkswagen Tiguan", 2014 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , нежитлове приміщення загальною площею 159,3 кв.м., яке знаходиться будинку [ADDRESS] . В решті вимог зустрічного позову - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 8000 грн.. Отже, стосовно позовної вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] коштів у сумі 2772933 грн., яка була предметом судового розгляду, судом рішення ухвалено не було. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Верховний Суд у постанові від 24.06.2020р. в справі №759/9300/13-ц висловив правову позицію, що цивільний процесуальний закон не забороняє визначеним при автоматичному розподілі суддям знайомитись з матеріалами справи, у чому числі з дослідженими при судовому розгляді доказами, прослуховувати записи технічної фіксації судового процесу, уточнювати певні питання у учасників справи, яких у разі необхідності суд може викликати в судове засідання (частина четверта статті 270 ЦПК України). При таких обставинах Верховний Суд вважає, що відсутність складу колегії суддів апеляційного суду, що ухвалювали у цій справі судове рішення, не є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 20 січня 2007 року, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.09.2016р. № 686/11405/16-ц. Нежитлове приміщення загальною площею 159,3 кв.м., яке знаходиться будинку [ADDRESS] та було предметом розгляду у даній справі зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №78472482 від 19.01.2017р. (т.1 а.с.61). Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2019 року за [PERSON] визнано право особистої приватної власності на вказане приміщення. [PERSON] з 09.06.2009 року зареєстрована фізичною особою-підприємцем (т.1 а.с.79). [PERSON] зареєстрований фізичною особою-підприємцем в м.Вінниця 31.07.2001р.та перебуває на обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області з 02.08.2001р., КВЕД 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний). Податкові декларації за 2014-2016р.р. подано 10.03.2017 року, інформація щодо отриманих доходів за період з 01.01.2007р. по 31.12.2013р. відсутня (т.1 а.с. 159-161, т.3 а.с.161, т.6 а.с. 167-168, 174). Вказані обставини підтверджуються: рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.09.2016р. № 686/11405/16-ц; свідоцтвом про державну реєстрацію ФОП; витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців; листами ГУ ДФС у Вінницькій області від 16.03.2017р., 13.11.2017р.; податковими деклараціями за 2014-2016р.р.. Згідно ч.ч.3,4 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України ). Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог про стягнення з [PERSON] коштів у сумі 2772933 грн. суду надано: видаткові накладні ТОВ «АБ Трейдінг», ТОВ «Нова-люкс»,ФОП [PERSON] , ТОВ «Скаді РК», СПД [PERSON] , ДП «Савсервіс столиця», ДП «Савсервіс Карпати», ТОВ «Терра Трейд» за період 2010р.-2016р. про придбання одягу, іграшок, та інших товарів ФОП [PERSON] ; видаткові накладні, рахунки на оплату ФОП [PERSON] ; рахунки-фактури, договір оренди обладнання ТОВ «Нейшнл Пеймент Енд Колллекшн Процессінг Центр»; акт приймання в експлуатацію охоронної сигналізації в магазині «Сонячне місто» від 06.08.2010р.; акт наданих послуг ДП «Легіон-комплекс ПП «Легіон» від 30.06.2010р.; акт прийняття в експлуатацію системи передавання тривожних сповіщень від 11.08.2010р.; договір на надання послуг спостереження за станом пожежної автоматики та технічним контролем працездатності об`єктового блоку (автодозвону) об`єкта від 11.08.2010р.; рахунки на оплату ТОВ «Пожежне спостереження-Хмельницький» та акти-довідки за період 2010р.-2012р.; договір на впровадження, обслуговування системи пожежного моніторингу (автодозвону) від 17.04.2012р.; рахунки-фактури та акти виконаних робіт ТОВ ТОВ «Пожежне спостереження-Хмельницький» за 2012-2016р.р.; акти здачі-приймання виконаних робіт, рахунки-фактури, акти звіряння ПП [PERSON] (чистка та заміна покриття) за період 2010-2015р.; акти звіряння між ТОВ «Продес» та ФОП « [PERSON] 2014-2016р.; акти звірки ФОП [PERSON] з ПАТ «Перший Український Міжнароджний банк», ТОВ «Скаді РК» (а.с.209-263 т.6, 1-188 т.7); довідку розрахунок залишків товарно-матеріальних цінностей(товарів) в магазині «Сонячне місто» складену позивачем (а.с.208 т.6); перелік вказаних товарів на диску (а.с. 102т.8), згідно яких станом на 01.07.2016 року вартість товару в магазині «Сонячне місто» становила 5071566,50грн. Проте, слід зазначити, що вказані докази достовірно не підтверджують наявність вказаних у них товарно-матеріальних цінностей (товарів) в магазині «Сонячне місто», їх кількість та вартість на день припинення шлюбних відносин між сторонами в вересні 2016 року. Крім того, наданий позивачем розрахунок з переліком товарів не є належним та допустимим доказом на підтвердження вказаних обставин, оскільки він не підтверджений первинними бухгалтерськими документами чи висновком експертизи. Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів і на підтвердження придбання за спільні кошти подружжя, чи за особисті кошти позивача, торгівельного, комп`ютерного та іншого обладнання, яке використовувалось для організації магазину « [INFO] », в тому числі його вартості та наявності на час припинення шлюбних відносин між сторонами. Не доводять вказаних обставин і наявні в матеріалах справи виписки по банківських рахунках сторін. Враховуючи вищевикладене, заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення по справі №686/280/17-ц та відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 2772033грн.

Outcome: dismissed