Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] згідно з посвідченням серії [NUMBER] має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій (а.с.6). Середньоденна заробітна плата [PERSON] до призову на військову службу складала 345,47 гривень (а.с.7). Відповідно до витягу з наказу військового комісара [INFO] (по стройовій частині) від 27.03.2015р. за № 31, [PERSON] призваний 27.03.2015р., та вважається таким що прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків (а.с.8). 24.02.2016р. на термін дії особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України з Міністерством оборони України в особі Військового комісара Донецького обласного військового комісаріату оперативного командування «Схід» Сухопутних військ ЗСУ (а.с.9-13). Відповідно до статті 119 КЗпП України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України\~"Про військовий обов`язок і військову службу"\~і\~"Про альтернативну (невійськову) службу",\~"Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України\~"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Частина 2 статті 39 Закону України \~«Про військовий обов`язок і військову службу» передбачає, що громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами\~третьою\~та\~четвертою\~статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61\~Закону України\~"Про освіту". Відповідно до ч.2 статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про оплату праці» джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Частиною 1 статті 27 цього закону передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Пунктом 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995р., передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. \~ \~ \~ \~Цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках (в т.ч.) залучення працівників до виконання військових обов`язків. \~ \~ \~ \~Середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до наказів №106/2 від 17.09.2015р., №60/1 від 16.05.2016р., №173/1 від 29.12.2016р., № 239/1окд від 31.05.2017р., виходячи з фінансових можливостей ПАТ «ШУ «Покровське» визначило розмір коефіцієнта зростання тарифних ставок (посадових окладів) при розрахунку заробітної плати за періоди за якими згідно законодавства зберігається середня заробітна плата. Даний коефіцієнт дорівнює - «1» (а.с.27-30). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач встановлюючи коефіцієнт підвищення «1», діяв відповідно до норм чинного законодавства, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки має пільги встановлені для ветеранів війни-учасників бойових дій. Відповідно до ч. 7 статті 141 ЦПК України \~якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідачем у даній справі судові витрати не понесені, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, тому судові витрати, які підлягають відшкодуванню відсутні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed