Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що в с. Ворзель, Київської області по вул. Лісовій (Пролетарській) № 57, знаходиться земельна ділянка з будівлями у користуванні [PERSON], позивача по справі, та [PERSON], [PERSON], [PERSON] Між ним га іншими користувачами, триває багаторічний спір щодо способу встановлення прав власності па нерухоме майно - садибу, що по вищезазначеній адресі. Однією із складових садиби була земельна ділянка. На тепер земельна ділянка садиби розформована - не є обєктом цивільного права. Однією із причин отриманого стану є процес виконання приватизації земельних ділянок розділеної земельної ділянки садиби. На 2008 р. вісім частин земельної ділянки, які у користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], були приватизовані, отримали кадастрові номери, занесені до Державного земельного кадастру. Ознаки розформування земельної ділянки. Виконавцем робіт було КП «Іртиське земельно-кадастрове бюро» начальник [PERSON] Другий етап процесу приватизації" було розпочато тим же виконавцем у 2011 р. та не мав завершення у звязку з недійсністю правочину. Прострочені договори було розірвано в односторонньому порядку лише в 2014 р.. На виконання "робіт" було потрачено його кошти. Виконавці робіт" відмовляються повернути отримані кошти. Сторонами спору є він, фізична особа [PERSON], позивач - з одної сторони та юридична особа публічного права - КП «Ірпінське земельно-кадастрове бюро» з начальником [PERSON] з другої сторони. Предметом спору є повернення коштів, отриманих від нього КГІ «Ірпінське земельно- кадастрове бюро» начальником [PERSON] «на виконаная робіт та підготовку технічної документації із землеустрою що посвідчує право власності на земельну ділянку». За існуючих умов, нікчемний правочин. На врегулювання спору за домовленістю [PERSON] відмовилась. Відповідь [PERSON]І від 19.10.2016 р. 16.03.2011 р. юридичною особою КП «Ірпінське земельно-кадастрове бюро» з начальником [PERSON] було розпочато роботи по Договору № 66В з земельними ділянками, що у його користуванні; 16.07.2011 р. закінчився термін зобовязання по договору. Договір не був розірваний. 21.10.2011 року [PERSON] звільнився з посади начальника КП «Ірпінське 3КБ». Невдовзі було змінено назву юридичної особи з КП «Ірпінське земельно-кадастрове бюро» начальник [PERSON] на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бучанське земельно-кадастрове бюро» директор [PERSON]. юридична особа публічного права, стала приватного права. Договір не розірвано. З 01.06.2012 р. по 02.06.2014 р,, продовжив роботи" по солідарному зобов'язанню КІІ «Ірпінське 3КБ» начальник [PERSON] потім начальником стала [PERSON]. В 2014 р., без офіційного оформлення, прострочені Договори було розірвано в односторонньому порядку. Відповідь [PERSON] від 02.06.2014 р. Зазначена причина є прямим доказом недійсності правочину. Відповідь [PERSON] не містить причини відмови від повернення отриманих нею коштів та причини неможливості виконання зобов'язання, як визнання особистої вини. Виконавцями процесу приватизації" на її другого етапу були [PERSON], Держземагенство м. Ірпінь та [PERSON]. Результатом роботи" стали три Кадастрових плани земельних ділянок підписаних [PERSON] Таким чином ніяких робіт [PERSON] не було проведено. В договорі № 60 не зазначені обставини та умови реального стану справи. Форма Договору № 60 не відповідає нормам ст.79-1 ЗК України. [PERSON] - другий виконавець робіт по зобов'язанню. 01.06.2012 р. прийняла технічну документацію на обєкт від [PERSON], з завідомо незаконним результатом. Більше ніяких робіт нею не було проведено крім затягування процесу з розірванням договору. В діях [PERSON] I I. вбачається застосування службового становища для особистого збагачення. Ст. 364 КК України. За договором № 60 узгоджена ціна мала складати 690 гр., але до оплати [PERSON] надала відомості ще на 180 грн. Квитанція № к55/1 /88 Банку «Надра» від 01 червня 2012 р. Після тривалого часу неможливості виконання зобовязання, виконавцем [PERSON], уже як директором ТОВ «Бучанське 3КБ», було запропоновано змінити Боржника в зобов'язанні, на КП «Ірпінське 3КБ» начальник [PERSON] (потім начальником стала [PERSON] І.). Що і було виконане укладенням договору № 60 від 01.06.2012 р.. Оскільки [PERSON] свідомо ухилилась від традиційної форми оформлення договору, а також типових умов договору (ст.79-1 ЗК), тож вона, як боржник в зобовязанні відповідає за дії інших осіб процесу приватизації ". Враховуючи свідоме затягування розірвання договору [PERSON] та значні інфляційні процеси з національною валютою за цей період (1$ змінився з 8 грн. до 25грн,). поверненню підлягають кошти в 870 * 3 = 2 610 грн. Згідно до ч. 1 ст.216, при виконанні робіт, поверненню підлягає вартість робіт за цінами, які існують на момент відшкодування. [PERSON] ніяких робіт не було проведено, але кошти було отримано. Нею було порушено вимоги ст. 526 ЦК і тому, за існуючих умов грошовий еквівалент зобовязання має бути у відповідності до в іноземної валюти. Просив стягнути з КП «Іргіінське земельно-кадастрове бюро» Начальник [PERSON] 2\~610 грн. на його користь, зобов'язати Відповідача повернути сплачений ним судовий сбір - 551 грн. 20 коп. В подальшому під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та посилався на те, що в с. Ворзель. Київської області по вул. Лісовій (Пролетарській) № 57, знаходиться земельна ділянка з будівлями у користуванні [PERSON], позивача по справі, та [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Між ним та іншими користувачами, триває багаторічний спір щодо форми та способу встановлення прав власності на нерухоме майно - садибу, що по вищезазначеній адресі. Однією із складових садиби є земельна ділянка. На тепер земельна ділянка садиби розформована - не є обєктом цивільного права. Однією із причин отриманого стану є процес виконання приватизації земельних ділянок розділеної земельної ділянки садиби. Згідно до Архівної довідки КП «Північне бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 р., зареєстровано за обєктом нерухомості - домоволодіння № 57 по вул. Пролетарській в смт. Ворзель Київської області, право власності в частинах чотирьох суб'єктів власності. Оскільки в цивільному кодексі такої норми власності не передбачено, то застосовувалась норма право власності. Ст. 316 ЦК України. Чим було закладено конфлікт прав власності між ним та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] замовниками вищезазначеної форми власності. Конкретним застосуванням свого "права стали їхні дії з земельною ділянкою домоволодіння. Виконавцем робіт, процес було розділено на виконання робіт за договорами з кожним "власником. Тож у 2008 р. роботи по правочинам з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було виконано, а розпочаті в 2011 р. роботи по правочину із "землеустрою з ним не було завершено через невідповідність технічної документації нормам закону. Виконавцями робіт з землеустрою земельної ділянки були Держземагенство (Держгеокадастр) м. Ірпінь та посередник КП «Ірпінське земельно-кадастрове бюро». Учасниками юридичної особи КП «Ірпінське ЗКБ» був. [PERSON], на тепер [PERSON] В позові ним пропонується розгляду спір з останнім виконавцем дій з земельною ділянкою, [PERSON] в частині повернення нею його коштів перерахованих ним на банківські рахунки за вказівкою [PERSON] Грошова маса підлягає уточненню у зв'язку з інфляційними обставинами з національною грошовою одиницею. Сторонами спору є він, фізична особа [PERSON], позивач - з одної сторони та а учасник юридичної особи публічного права КП «Ірпінське земельно-кадастрове бюро» [PERSON] - Відповідач, з другої сторони, ч.З ст. 96 ЦК України. Предметом спору с повернення коштів перерахованих ним на банківські рахунки за вказівкою [PERSON] «на виконання робіт та підготовку технічної документації із землеустрою що посвідчує право власності на земельну ділянку». За існуючих умов, нікчемний правочин. На врегулювання спору за домовленістю [PERSON] відмовилась, відповідь [PERSON] від 19.10.2016 р. Маніпулювання термінами: земельні ділянки обєкта власності, субєкти права власності та ін., як правовими нормами. Викривлене тлумачення змісту правочину. З Виконавцем комплексу робіт по інвентаризації земельної ділянки в смт. Ворзель вул. Пролетарська 57 [PERSON] 16.03.2011 р. було укладено договір 66В та проведено попередню оплату на банківські рахунки надані Виконавцем. Причини невиконання договірних зобовязань виконавець не міг пояснити на протязі 7- ми місяців, [PERSON] звільнився 21.10.2011 р.. Відповідь [PERSON]І, від 19.10.2016 р. З наступним Начальником КП «Ірпінське 3КБ» [PERSON] знову було укладено договір № 66 01.06.2012 р.. На вимогу учасника КП «Ірпінське 3КБ» [PERSON] ним знову було проведено попередню оплату. Невдовзі Начальником КП «Ірпінське 3КБ» стала [PERSON]. в цей раз договір не оформлювався. Зобовязання не виконувалось та лише в 2014 р. [PERSON] надала відповідь про неможливість виконання заявлених робі т. Зрозумілої відповіді щодо причини неможливості виконання зобовязання та реального стану з нормативно-правовою документацією ні від [PERSON] та від Держземагенства він отримати не міг. Тому він звернувся до Держгеокадастру у Київській області, на що отримав відповідь від 27.01.2017 р.. З наданої відповіді виходить, що необхідно привести усю технічну документацію на обєкт нерухомості до норм закону. Теперішній стан, наслідок дій Виконавців робіт, в тому числі і [PERSON] В цьому процесі він - постраждала сторона. Йому завдано значної матеріальної шкоди. Продовження правовідносин з учасниками робіт по приватизації, обумовлений необхідністю отримання від монополіста виконання робіт з земельними ділянками та утримувача даних, інформації та повторного виконання робіт. Другим пунктом його звернення до суду є повернення його коштів, застосувавши вимоги про наслідки нікчемного нравочину. Для початку багатоетапного повернення стану до порушення необхідно встановити факт порушення, що є також доказом нікчемності правочину. У відповіді [PERSON] від 19,10.2016 р., зазначаються обставини неможливості повернення коштів. Дві взаємовиключаючі обставини. Проведені роботи по «... виконано геодезичні обміри земельної ділянки, створено зведений план...». Неможливість оформлення технічної документації із землеустрою. У своїй відповіді від 19.10. 2016 р. [PERSON]І, зазначає « ...було проведено ряд робіт щодо інвентаризації земельної ділянки... В кінцевому результаті Вам було надано кадастрові плани на земельні ділянки...». [PERSON]І, і [PERSON] зазначають про проведені ними одні і ті роботи, нікчемність яких встановлена ч.І ст.79-1 ЗК, розформування земельної ділянки. Зазначений [PERSON] № 66В не вважається укладеним бо сторонами не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Підставою для виникнення правовідносин з [PERSON] є правочин ч.2 1) ст. 11. ч.З ст.202, ч. 1, 2. ст. 207 ЦК України. Договори № 66В та № 60 - зобовязання по одностороннім правочинам. Зобовязання стосуються встановлення цивільних прав стосовно обєкта нерухомості - земельної ділянки. Не час виконання своїх дій з обєктом нерухомості по вищезгаданій адресі, в земельному кадастрі було зареєстровано сім земельних ділянок. Відповідь Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 27.01.2017 р.. Керуватись цією обставиною мали [PERSON]І, а тим більш [PERSON], що входило до сфери її зобовязань. Навіть у своїх відповідях 2014 р. та 2016 р. достовірної, правдивої та фахової відповіді він не отримав. Затягування з виконанням зобовязання [PERSON]І вплинуло на грошову масу у звязку з інфляційним процесом, за цей строк, з національною валютою. [PERSON] - учасник юридичної особи публічного права КІТ «Іриінське земельно- кадастрове бюро». Юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника. Ч. З ст. 96 ЦК України. За договором № 60 узгоджена ціна мала складати 690 гривень, але до оплати [PERSON] надала відомості ще на 180 гривень. Загалом 870 гривень. Згідно до ч. 1 ст.216, при виконанні робіт, поверненню підлягає вартість робіт за цінами, які існують на момент відшкодування. [PERSON] ніяких робіт не було проведено, але кошти було отримано. Ст. 96 ЦК. Нею було порушено вимоги ст. 526 ЦК. Зобов'язання "виконувалось неналежним чином та не відповідало вимогам Кодексу. Недобросовісність та нерозумність. Тому, за існуючих умов грошовий еквівалент зобовязання має бути у відповідності до в іноземної валюти. В звязку із викладеними обставинами позивач просив зобовязати [PERSON] повернути йому 2\~610 гривень; зобовязати відповідача повернути сплачений ним судовий збір 551,20 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, пояснив, що він просить стягнути з відповідача кошти по договору № 60, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином , причини неявки суду не повідомила. В звязку із цим суд, заслухавши думку позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача та проти заочного розгляду справи, вважав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2010 року між [PERSON] (замовник) та КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро (виконавець) в особі начальника виконавця [PERSON] був укладений Договір № 66В на виконання комплексу робіт по інвентаризації земельних ділянок приватного сектору в Ірпінському регіоні, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання щодо виконання робіт по інвентаризації земельних ділянок приватного сектору в Ірпінському регіоні (додаткові роботи) на земельній ділянці за адресою смт. Ворзель, вул. Пролетарська, 57. В судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2012 року між КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро (виконавець) та [PERSON] (замовник) був укладений Договір № 60 на виконання робіт та підготовку технічної документації із землеустрою що посвідчує право власності на земельну ділянку, відповідно до якого замовник доручає (приймає), а виконавець бере на себе зобовязання виконання наступних робіт на виконання робіт із землеустрою щодо складання держаного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку, місце розташування обєкту смт. Ворзель, вул. Пролетарська, 57/4. За виконані роботи згідно договору замовник перераховує виконавцю на розрахунковий рахунок кошти в сумі 690,0 гривень, т.ч. ПДВ 20% - 115,00 гривень. На виконання цього договору позивачем було сплачено кошти у сумі 870 гривень. Встановлено, що листом від 02.06.2014 року № 6 начальник КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро [PERSON] надала відповідь в. о. Ірпінського міського голови секретарю ради [PERSON] та [PERSON] про те, що КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро повідомляє, що по Технічній документації із землеустрою згідно договору на виконання робіт за № 60 від 01.06.2012 року за адресою смт. Ворзель, вул. Пролетарська, 57 неможливо провести погодження та визначення кадастрового номера, в звязку з тим, що [PERSON] є власником не цілого будинку, а лише його частини і тому неможливо отримати окрему земельну ділянку для обслуговування цієї частини будинку. Оскільки житловий будинок належить співвласникам на праві спільної часткової власності, то й земельна ділянка має перебувати також у спільній частковій власності. У випадку, якщо можливо поділити будинок між співвласниками з виділенням кожної частки в окремий будинок з присвоєнням окремих адрес, для кожного окремого будинку вже буде окрема земельна ділянка, яку можна приватизувати окремо. 17.03.2016 року начальник КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро [PERSON] листом повідомила [PERSON] про те, що заявнику [PERSON] неможливо оформити технічну документацію із землеустрою щодо становлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в звязку з тим, що земельна ділянка використовується спільно сумісної власності з сусідами в смт. Ворзель по вул. Пролетарська, 57. Також повідомила, що у 2005-2011 році начальником КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро являвся [PERSON]. Також, начальник КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро [PERSON] листом від 19.10.2016 року № 44/02 повідомила [PERSON] у відповідь на його заяву від 03.10.2016, що справа була сформована, створена та зібрана документація. Так як його ділянка знаходиться у спільній сумісній власності, неможливо оформити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в звязку з тим, що земельна ділянка використовується в спільній сумісній власності з сусідами в смт. Ворзель по вул. Лісова, 57. Роботу по створенню даної документації було проведено, виконано геодезичні обміри земельної ділянки, створено зведений план, тому кошти не можуть бути повернені. Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача, матеріалами справи. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що на виконання Договору № 60 на виконання робіт та підготовку технічної документації із землеустрою що посвідчує право власності на земельну ділянку, відповідно до якого замовник доручає (приймає), а виконавець бере на себе зобовязання виконання наступних робіт на виконання робіт із землеустрою щодо складання держаного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку, місце розташування обєкту смт. Ворзель, вул. Пролетарська, 57/4 від 01 червня 2012 року КП КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро не оформлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на виконання даного договору позивачем була сплачена сума 870,0 гривень, тому слід зобовязати начальника КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро [PERSON] повернути [PERSON] кошти у сумі 870,0 гривень, частково задовольнивши позовні вимоги. Також слід стягнути із КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро на користь [PERSON] судові витрати у сумі 551,20 гривень. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог суду надано не було. На підставі викладеного ,

Outcome: partial