Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] - голови [PERSON] селищної ради Липовецького району Вінницької області про відшкодування матеріальних та моральних збитків та зобов'язання вчинити певні дії. В подальшому, за її клопотанням, ухвалою суду в якості співвідповідача було залучено до участі у справі [PERSON] селищну раду Липовецького району Вінницької області. В своєму позові позивач просить суд стягнути з селищного голови у відшкодування матеріальної шкоди 17 200 гривень, у відшкодування моральної шкоди - 15 000 гривень та зобовязати вчинити дії щодо гарантованого водозабезпечення шляхом більш раціонального утеплення водопровідної труби та підземного каналу, по якому вона проходить. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що проживає в [INFO], яка є не приватизованою. 21.09.1995 року згідно рішення виконкому [PERSON] селищної ради, вона, [PERSON], та інші мешканці житлового будинку № 88, по вул. Миру в смт. Турбів, отримали дозвіл провести воду в квартири та вивести злив. У звязку із самовільним перерізанням водонапірного стояка сімєю Коваль, яка проживає на першому поверсі, водопостачання було припинене. В подальшому водопровідна труба була проведена по зовнішній стіні будинку. Починаючи з 2004 року вона вимушена звертатись до різних органів з приводу перебоїв у водопостачанні, оскільки в зимній період труба перемерзає. Однак до даного часу вказане питання не вирішене, а тому із настанням холодів вода знов може перемерзнути. Ураховуючи наведене позивач вважає, що сільський голова [PERSON] та [PERSON] селищна рада зобовязані сплатити їй у відшкодування матеріальної шкоди 17 200 гривень, яка складається з витрат на проведення водогону, придбання трьох лічильників, які зіпсовані, внаслідок перемерзання, заміни водяних кранів, перехідних клапанів та витрат на матеріали і роботи по ремонту і утепленню водогону. Крім того, матеріальна шкода включає в себе витрати на листування з державними органами з приводу перебоїв з водопостачанням та коштів, які стягнуті з неї за залиття нижньої квартири. Відсутність постійного водопостачання створює їй незручності, оскільки вона вимушена на зиму набирати безліч пластикових бутилок з водою, внаслідок чого втрачається якість води та погіршується стан її здоровя. Заподіяну їй моральну шкоду вона оцінює в 15 000 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, наполягала на його задоволенні, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. На запитання суду пояснила, що [PERSON] має відповідати за позовом, бо його підписи стоять в актах обстежень водогону і квартири, а [PERSON] селищна рада, у звязку з тим, що її квартира неприватизована і всі витрати має нести балансоутримувач. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення проти позову, вказуючи на те, що квартира, в якій проживає позивачка, як і будинок в цілому з 27.11.2002 року не перебуває на балансі [PERSON] ККП, а згідно балансового розмежування систем водопостачання [PERSON] дільниці ДП "Липовецьводоканал" здійснює обслуговування мережі централізованого водопостачання до розподільчого колодязя, а внутрішньо дворова мережа водопостачання належить власникам будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином оповіщений про місце та час розгляду справи. В звязку з цим справа розглянута у його відсутність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази надані сторонами по справі , судом встановлено наступні факти. Згідно договору № 88/9 "Про надання послуг з водопостачання " від 16.07.2014 року укладеного між [PERSON] та ДП "Липовецьводоканал" КП "Вінницяоблводоканал", саме ДП "Липовецьводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" несе відповідальність за безперебійне водопостачання до квартири позивачки, а не відповідачі, яких визначила позивачка. Ураховуючи те, що суд обмежений в дослідженні доказів тими матеріалами, що надані сторонами по справі, встановити балансоутримувача водопроводу, що зєднує водорозподільчий колодязь та квартиру позивачки неможливо, оскільки суду не було надано доказів того, що вказаний водопровід споруджувався, приймався в експлуатацію та передавався на баланс відповідачів відповідно вимог діючого законодавства. Враховуючи викладене в задоволенні позову слід відмовити, оскільки суд не може покласти відповідальність за шкоду, яка була спричинена діями, бездіяльністю третіх осіб на відповідачів, вина яких в заподіянні шкоди, як моральної так і матеріальної не доведена. Крім того, позивачкою взагалі не надано доказів заподіяної їй матеріальної шкоди та понесених нею матеріальних втрат. Позовні вимоги про зобовязання вчинити дії щодо гарантованого водозабезпечення шляхом більш раціонального утеплення водопровідної труби та підземного каналу, по якому вона проходить не підлягають до задоволення також, оскільки відсутні докази, що водопровідна труба та підземний канал перебувають на балансі відповідачів і, що вона взагалі потребує утеплення. Оскільки позивачка була звільнена від спати судового збору при подачі позову до суду, відтак судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed