Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Представник позивача 21.01.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що 17.12.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 1773, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 110600 грн. на строк користування кредитними коштами до 17.12.2017 року зі сплатою 15 % річних за користування кредитом. Також, 19.12.2007 року на забезпечення усіх грошових зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно. Внаслідок порушення виконання зобов'язань за договором відновлюваної кредитної лінії № 1773 у позичальника станом на 24.12.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 210350,94 грн. Внаслідок порушення позичальником умов договору у кредитора виникло право вимагати повернення усієї суми заборгованості, у зв'язку з чим позивач просить суд: в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» ( ЄДРПОУ 09328601, МФО 328845, р/р № 37396900050001 в Одеському облуправлінні АТ «Ощадбанк») за договором відновлюваної кредитної лінії № 1773 від 17.12.2007 року у розмірі 210350,94 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 19.12.2007 року, зареєстрованого за Р№ 5473, а саме на: житловий будинок під [ADDRESS],, що складається в цілому з: житлового будинку саман., загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м. літ «А», сарай саман. літ Б, споруд № 1,2, на земельній ділянці розміром 3750 кв.м., що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16.09.1992 року Білгород-Дністровською районною державною нотаріальною конторою за Р№ 1-2102, зареєстрованого КП «Білгород-Дністровське БТІ» 18.05.2007 року, Р№ 18904130, № запису:121 в книзі 1, а також на земельну ділянку, площею 0,2500 га, яка розташована на землях, що знаходиться у віданні Широківської сільської ради за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Широківською сільською радою 03.10.2007 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею за № 010751500016 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій; виселити [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS], та зняти з реєстраційного обліку в Головному управлінні Державної міграційної служби України в Одеській області; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»(ЄДРПОУ 09328601,МФО 328845, р/р № 37396900050001 в Одеському облуправлінні АТ «Ощадбанк») суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2103,50 грн. Представник позивача надала до суду заяву проханням задовольнити позовні вимоги,проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.69). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.67,68). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.66). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За кредитним договором банк зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1054 ЦК України). Для забезпечення виконання сторонами зобов'язань за кредитним договором застосовуються будь-які види забезпечення, передбачені главою 49 ЦК України. Найбільш ефективним серед видів забезпечення виконання зобов'язань вважається застава, зокрема, іпотека, яка характеризується тим, що виконує забезпечувальну функцію; передбачає встановлення додаткового (акцесорного) зобов'язання, яким забезпечується основне зобов'язання; передбачає настання певних майнових наслідків у випадку неспроможності боржника. Іпотека є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України). За юридичною природою іпотека як вид застави є речовим зобов'язанням. Іпотека регулюється Законом України «Про іпотеку». Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом (ст.1 Закону «Про іпотеку»). Згідно статті 7 Закону України «Про іпотеку» та загальних правил, визначених статтею 572 ЦК України, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно статті 33 Закону «Про іпотеку», частини 1 статті 589 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст.590 ЦК України). Судом встановлено, що 17.12.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», яке змінило назву на ПАТ «Державний ощадний банк України» був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 1773, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та строки, визначені цим договором. Остаточним терміном повернення кредиту сторони визначили 17.12.2017 року (а.с.30-33). Також, 19.12.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», яке змінило назву на ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № б/н, відповідно до п. 1.2. якого іпотекодавець передала в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок під [ADDRESS], що складається в цілому з: житлового будинку саман., житловою площею 34,2 кв.м., загальною площею 44,7 кв.м. літ «А», сарай саман. літ «Б», споруд №1,2 на земельній ділянці розміром 3750 кв.м., що належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16.09.1992 року Білгород-Дністровською районною державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2102, зареєстрованого КП «Білгород-Дністровське БТІ» 18.05.2007 року, реєстраційний номер: 18904130, № запису:121 в книзі 1, а також земельну ділянку, площею 0,2500 га, яка належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Широківською сільською радою 03.10.2007 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010751500016 , розміщену на землях, що знаходяться у виданні Широківської сільської ради за адресою:[ADDRESS] (а.с.24-27). Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором відновлюваної кредитної лінії № 1773, утворилась заборгованість яка станом на 24.12.2014 року становила 210350,94 грн., з яких: · 92152 грн. - прострочений основний борг по кредиту; · 50749,11 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; · 24231,40 грн. - пеня за прострочений основний борг по кредиту; · 15165,96 грн. - пеня за прострочені проценти за користування кредитом; · 22159,17 грн. - сума інфляційних втрат за прострочення сум по кредиту; · 5893,30 грн. - 3% річних від простроченої заборгованості по кредиту (а.с.5-16). Представником позивача неодноразово надсилалися письмові повідомлення [PERSON] про виникнення заборгованості та вимоги щодо погашення боргу за кредитним договором № 1773 від 17.12.2007 року (а.с.17-23). Право вибору способу захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належить виключно позивачеві ( ч.1 ст.20 ЦК, п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5). Невиконання [PERSON] як позичальником зобов'язань за кредитним договором мало місце і не є спірним, відтак, право ПАТ "Державний Ощадний банк України" вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій є доведеним. Виконання зобов'язань за кредитним договором як основним зобов'язанням забезпечено іпотекою (заставою нерухомого майна). [PERSON] як іпотекодавець відповідає перед банком за невиконання основного зобов'язання. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації з прилюдних торгів підлягає встановленню на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Право ПАТ "Державний Ощадний банк України" на звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено параграфом 6 глави 49 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», укладеним кредитним договором та договором іпотеки. Відтак враховуючи неналежне виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, та як наслідок утворення заборгованості, яка станом на 24.12.2014 року становила 210350,94 грн., позивач довів обставини, на які посилався як на підставу вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, суд приходить до висновку, що позов публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"про звернення стягнення на предмет іпотеки- є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved