Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

22.02.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно до закінчення останніми навчання у навчальному закладі. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 15.09.1998 року знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від зазначеного шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 09 березня 2005 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом із позивачем і знаходились на її утриманні. На час звернення позивача із позовом до суду, сини продовжують проживати разом із позивачем за адресою: [ADDRESS]. З 01.09.2015 року діти навчаються на другому курсі денного відділення Дзержинського гірничого технікуму за спеціальністю «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів» (бюджет), самостійного заробітку не мають. Навчання продовжуватиметься до червня 2019 року (включно). Позивач працює за спеціальністю молодша медична сестра у Центральній міській лікарні м.Торецька Донецької області та, з огляду на невеликий дохід, самостійно утримувати синів не може, тоді як відповідач - [PERSON], працює у Відокремленому підрозділі «Шахта Північна» Державного підприємства «Торецьквугілля» і має можливість надавати дітям матеріальну допомогу, яку в добровільному порядку надавати відмовляється, при цьому, аліменти нікому не сплачує. Наведені вище факти стали приводом для звернення позивачем до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітніх [PERSON] та [PERSON] до закінчення їх навчання. Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. Відповідач та уповноважений представник відповідача - [PERSON], який діє на підставі договору №б/н про надання правової допомоги від 20.03.2017 року, в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, оскільки вважають аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, які позивач просить стягнути на утримання повнолітніх дітей до закінчення ними навчання, завищеними, у зв'язку з чим наполягають на зменшенні розміру останніх до 1/10 частини. В обгрунтування своїх заперечень уповноважений представник відповідача зазначив, що 19.08.2005 року відповідач - [PERSON], зареєстрував шлюб із [PERSON] Від даного шлюбу відповідач має малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка є дитиною-інвалідом з діагнозом "дитячий аутизм" та знаходиться на індивідуальному навчанні. Дружина відповідача - [PERSON], не працює, а отже, також знаходиться на утриманні відповідача, оскільки змушена піклуватись про дитину-інваліда, яка потребує постійного догляду та медичного лікування. Єдиний дохід, що отримує [PERSON] - це соціальна допомога дітям-інвалідам. Більш того, [PERSON] не так давно перенесла операцію та перебуває під наглядом лікаря ЛОР. Тобто, основним доходом для сім'ї є заробітна плата відповідача. Від сплати аліментів на утримання синів - [PERSON] та [PERSON], відповідач ніколи не ухилявся, проте, у зв'язку із складним матеріальним становищем, яке склалось в результаті необхідності утримувати дружину та малолітню доньку-інваліда, відповідач не має змоги виплачувати аліменти на повнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх його доходів. Більш того, відповідач стверджує, що [PERSON] отримує стипендію. [PERSON] з лютого 2017 року стипендію не отримує, у зв'язку із недостатнім рівнем навчання. Проте, за умов сумлінної праці та підвищення [PERSON] рівня навчання, виплата стипендії в майбутньому може бути поновлена. З огляду на наведене, відповідач просить суд зменшити розмір аліментів на утримання повнолітніх [PERSON] та [PERSON] до 1/10 частини від усіх доходів до закінчення їх навчання. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, вислухавши сторін, судом встановлено наступне: Згідно з ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В свою чергу, відповідно до п.20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, як вбачається з матеріалів справи, з 15.09.1998 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі. 09 березня 2005 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.06.2005 року, актовий запис №56. (а.с.5). Від зазначеного шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] що видане відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська 20.02.1999 року за актовим записом №42, та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] що видане відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська 20.02.1999 року за актовим записом №43. (а.с.6,7). Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом із позивачем і знаходились на її утриманні. На час звернення позивача із позовом до суду, сини продовжують проживати разом із позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідками КП "Торецьккомсервіс" №б/н від 07.02.2017 року. (а.с.12,13). З 01.09.2015 року діти навчаються на другому курсі денного відділення Дзержинського гірничого технікуму за спеціальністю «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів» (бюджет), самостійного заробітку не мають. Навчання продовжуватиметься до червня 2019 року (включно). Наведені вище факти підтверджені довідками навчального закладу №103, 104 від 17.01.2017 року.(а.с.10,11). Позивач працює за спеціальністю молодша медична сестра у Центральній міській лікарні м.Торецька Донецької області. Згідно представленої в якості доказів довідки про доходи №66 від 16.02.2017 року, станом на січень 2017 року позивач отримує заробітну плату у розмірі 3200 грн. (без урахування податку с доходів фізичних осіб в сумі 288 грн.). Інших доходів позивач не має, докази зворотного - відсутні.(а.с.15). В свою чергу, як встановлено судом в ході розгляду справи, відповідач - [PERSON], з 19.08.2005 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Кіровської селищної ради 19.08.2005 року, актовий запис №34. (а.с.27). Від даного шлюбу відповідач має малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджений свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.10.2007 року, виданим виконкомом Кіровської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №76. (а.с.28). Згідно наявної в матеріалах справи довідки Комунального лікувально-профілактичного закладу "Міський психоневрологічний диспансер м.Дзержинська", малолітня донька відповідача - [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом з діагнозом "дитячий аутизм", знаходиться на індивідуальному навчанні, що підтверджено довідкою Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 Торецької міської ради Донецької області. (а.с.30,31). Дружина відповідача - [PERSON], не працює, а отже, знаходиться на утриманні відповідача, оскільки змушена піклуватись про дитину-інваліда, яка потребує постійного догляду та медичного лікування. Єдиний дохід, що отримує [PERSON] - це соціальна допомога дітям-інвалідам в розмірі 1717,40 грн. (станом на січень 2017 року), розмір якої підтверджений довідкою Департамента соціального захисту населення Торецької міської ради №555 від 02.03.2017 року (а.с.35). Більш того, згідно виписок з історії хвороби №Э 4168 від 05.08.2016 року та №Є 4168 від 25.03.2016 року КЗ "Обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова", [PERSON] перенесла операцію та перебуває під наглядом лікаря ЛОР. (а.с.36,37). Тобто, основним доходом для сім'ї є заробітна плата відповідача, розмір якої підтверджений довідкою Відокремленого підрозділу "Шахта "Північна" №01/500 від 10.04.2017 року. Зокрема, в березні 2017 року розмір заробітної плати відповідача склав 7029,95 грн. (а.с.26). Інших доходів відповідач не має, докази зворотного відсутні. Наявними у справі доказами підтверджено той факт, що від сплати аліментів на утримання синів - [PERSON] та [PERSON], відповідач ніколи не ухилявся, про що свідчить довідка про доходи відповідача із зазначенням розміру утриманих з нього аліментів за останні півроку. Зокрема, в серпні 2016 року з відповідача було утримано 1868,98 грн. аліментів, в вересні 2016 року - 2032,76 грн., в жовтні 2016 року - 1854,14 грн., в листопаді 2016 року - 1945,42 грн., в грудні 2016 року - 2139,72 грн., в січні 2017 року - 2151,24 грн., в лютому 2017 року - 832,26 грн. Починаючи з березня 2017 року аліменти з відповідача не утримуються, у зв'язку із досягненням дітьми повноліття 11.02.2017 року. При цьому, судом враховано, що, як вбачається з наявних у справі довідок «Донбаського державного коледжу технологій та управління» (колишня назва Дзержинський гірничий технікум) №274, 275 від 31.03.2017 року, [PERSON] отримує стипендію, яка станом на березень 2017 року складає 830 грн. на місяць (а.с.39). В той же час, стипендія [PERSON] станом на січень 2017 року становила 622 грн. на місяць, однак з лютого 2017 року її виплата була припинена на підставі постанови Кабінету Міністрів України №882 від 12.07.2004 року "Питання стипендіального забезпечення", у зв'язку із недостатнім рівнем навчання. Разом з цим, суд погоджується із запереченнями відповідача, що за умов сумлінної праці та підвищення [PERSON] рівня навчання, виплата стипендії в майбутньому може бути поновлена. Також, суд приймає до уваги той факт, що повнолітні [PERSON] та [PERSON] навчаються на бюджетному відділенні Дзержинського гірничого технікуму за спеціальністю «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів» (бюджет), що розташований у місті Торецьк та проживають в місті Торецьк, а отже, додаткових витрат на оплату житла, харчування, проїзд до місця навчання - не несуть. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, батьків, дітей. Відповідно до п. 4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, з огляду на встановлені судом під час вирішення спору фактичні обставини справи, за результатами надання правової оцінки наявним у справі доказам, суд приходить до висновку щодо часткової обгрунтованості позовних вимог та, як наслідок, наявності правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на повнолітніх дітей в розмірі 1/10 частки з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 22.02.2017 року до закінчення ними навчання, але не більше ніж до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, в задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 213 грн. 12 коп. судового збору.

Outcome: approved