Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом, з урахуванням змінених позовних вимог , просить скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області Смоляк Людмили Станіславівни від 17.10.2018 року за вих. 950/02-31 та зобов`язати приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області Смоляк Людмилу Станіславівну завести спадкову справу після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На обгрунтування позову вказує, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 23.05.2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Селищанської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, на праві приватної власності [PERSON] належав житловий будинок в цілому, який розташований в [ADDRESS] позначений літ. «А», житловою площею 41,0 м2, загальною площею 63,1м2; добудови літ «а»; ганку літ. «к»; гаража літ. «Б»; погріба літ. «П/Б»; сараю літ. «В»; сараю літ. «в»; сараю літ. «в2», вбиральні літ. «Г»; огорожі №1-4. Згідно закону спадкоємцем усього майна, що належало [PERSON] є його син [PERSON] . Мати позивача [PERSON] , померла [INFO] . [PERSON] з померлим [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувала. За життя [PERSON] не залишав заповіту. 23.09.2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. за реєстровим № 8092, серія НВТ 291386 посвідчено заяву [PERSON] про те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті батька на його ім`я, залишилось майно, яке він усе приймає. Одночасно повідомив, що інших спадкоємців у померлого не має. Вказану нотаріально посвідчену заяву позивач подав до приватного нотаріуса Смоляк Людмили Станіславівни, яка її отримала і 26.09.2016 року вих. №781/01-02 надала [PERSON] письмову відповідь в якій зазначила, що для заведення спадкової справи необідно надати відповідні документи. Також зазначила, що у разі відсутності оплати та вказаних вище документів, спадкова справа нею не буде заводитись. До 22.12.2016 року надала строк для надання документів. 17.10.2018 року вих. № 950/02-31 приватний нотаріус Смоляк Л.С. після пред`явлення їй 17.10.2018 року [PERSON] вказаних документів винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину , мотивуючи тим, що спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилася і, оскільки [PERSON] не прийняв спадщину після померлого батька [PERSON] , вона не може видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просит його задоволити з підстав, викладених у заяві. Відповідач приватний нотаріус Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С. позов визнала. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, позов задоволити , що виходячи з наступного. [INFO] в с.Селище Тиврівського району помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.15). Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , який розташований в [ADDRESS] , що налажали померлому на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 23.05.2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Селищанської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 196.05.2017 р., який зареєстровний за [PERSON] в КП «ВООБТІ» 15.06.2007року (а.с. 22-23). [PERSON] - його син, що стверджується свідоцтвом про його народження, спадкоємець за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до довідки виконкому Селищенської сілської Раи від 10.10.2018року [PERSON] на момент смерті батька [PERSON] ,який пмер [INFO] проживав з батьком без реєстрації в [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, а саме в установлений законом шестимісячний строк - до 26.09.2016року подав до Тивріввського районногонотаріального округу Смоляк Л.С. за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Дана заява 23.09.2016 року була посвідчена нотаріально приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. за реєстровим № 8092, серія НВТ 291386 , в якій позивач вказав , що [INFO] помер його батько [PERSON] , який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті батька на його ім`я, залишилось майно, яке він усе приймає. Одночасно повідомив, що інших спадкоємців у померлого не має. Дана заява відповідачем була отримана в строк до 26.09.2019року, що вбачається з її відповіді позивачу від 26.09.2019року вих. № 781/01-02 (а.с. 20), згідно якої вона відмовила позивачу у заведенні спадкової справи, мотивуючи свою відмову необхідністю надати документи, зокрема, документи на майно, яке буде оформлятись; паспорт та код позивача; свідоцтво про народження, а також здійснення оплати перевірки наявності або відсутності заповіту та спадкової справи в розмірі 500 гривень. В подальшому , 17.10.2018 року вих. № 950/02-31 приватний нотаріус Смоляк Л.С. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де вказала, що спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилася, оскільки [PERSON] не прийняв спадщину після померлого батька [PERSON] ,а відтак вона не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] . Статтею 7 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріуси у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Автономної Республіки Крим, крім того, - законодавством Автономної Республіки Крим, наказами Міністерства юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Згідно п. 2.1. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 282/20595 від 22.02.2012 року зазначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Відповідно до п. 3.5 Глави 10 даного Порядку , якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Оскільки , в данному випадку відповідачу позивачем в установлений законом шестимісячний строк була подана нотаріально посвідчена заява про прийняття спадщини, яка містила ідентифікуючі відомості про спадкоємця ( що були перевірені нотаріусом при посвідченні заяви ) та спадкодавця і чинне законодавство не передбачає права нотаріусу відмовляти спакомцям у реєстрації спадкової справи через неоплату перевірки наявності або відсутності заповіту у спадковому реєстрі , а затребувані нотаріусом документи є необхідними для вирішення питання про можливість видання свідоцтва про право на спадщину , зазначені дії нотаріуса не відповідають вимогам чинного законодаства. Згідно п.4 Глави 13 вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. В пункті 14 постанови Пленуму «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992року року судам роз`яснено, що на справи за скаргами на нотаріальні дії або відмови в їх вчиненні поширюються загальні правила цивільного процесуального законодавства. При задоволенні скарги на нотаріальні дії суд має їх скасувати, зазначивши, які саме нотаріальні дії, коли і ким вчинені, скасовуються. Задовольняючи скаргу на відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд в резолютивній частині рішення зазначає про скасування постанови (іншого відповідного акта) про це (з наведенням дати і органу, що її прийняв) і яку нотаріальну дію та хто повинен вчинити. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер" їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. За таких обставин позов слід задоволити. Скільки позивач є учасником бойових дій згідно посвідчення учасника бойових дій, виданого 12.09.2018 року, серія [NUMBER] №015521, тому згідно п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а відтак , відповідно до ст. 141 ЦПК України , судовий збір в сумі 768,40рн. слід стягнути з відповідача прибуток держави.

Outcome: approved