Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У квітні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Коли відповідач дізнався про вагітність позивачки він пообіцяв зареєструвати шлюб, однак виїхав не повідомивши її та не вказавши своє місце знаходження. [INFO] вона народила сина. На час народження їй було видано медичне свідоцтво про народження з перинатального центру №1 міста Маріуполя. Після народження дитини з пологового будинку позивачку забирали її батьки. Приблизно 12-13 травня 2016 року приїхав відповідач і зупинився у неї вдома погодився записати сина на своє ім`я як батько, при цьому пообіцяв зареєструвати шлюб. 17.05.2016 року ними отримано свідоцтво про народження сина в якому батьком був зазначений відповідач. Після реєстрації сина відповідач пожив у позивачки нетривалий час потім забрав свої речі і виїхав, не повідомивши місце свого перебування. З цього моменту відповідач не цікавився сином, про себе ніяких відомостей не повідомляв, фактично ухилився від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Вказувала, що всі турботи по вихованню та утриманню дитини несе сама, ніякої матеріальної допомоги відповідач не надає, батьківської турботи не проявляє, стягнуті з нього аліменти на утримання дитини не сплачує. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та висновок про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] . Просила винести рішення, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини. Ухвалою суду від 09.12.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1, 2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України). [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 17.05.2016 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьком якого зазначений [PERSON] - відповідач по справі, матір`ю - [PERSON] - позивач по справі, актовий запис №340. З витягу з державного демографічного реєстру та довідки ДАП Маріупольської міської ради вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] . Згідно з довідкою про склад сім`ї № 309, виданої КСН "Лучистий" 19.04.2019 року [PERSON] , 1982 року народження мешкає разом із сином [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] . Відповідно до довідки "Медичного центру ОН Клінік Маріуполь" позивачка працює у ТОВ "Медичний центр ОН Клінік Маріуполь з 13.09.2017 року на посаді директора з місячним окладом 6000 грн. Згідно з довідкою КЗ "Маріупольський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - заклад дошкільної освіти №39 імені В.Є. Прокопенка Маріупольської міської ради Донецької області" [PERSON] , [INFO] виховується в групі №1 дошкільного підрозділу закладу № 39 з 10.09.2018 року, мати дитини - [PERSON] займається вихованням сина одна, відвідує батьківські збори, водить дитину до дитячого садку. Батько [PERSON] жодного разу не приходив до закладу, ніколи не проявляв інтересу до розвитку та життя дитини. З виконавчого листа, виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполя 05.11.2018 року справа № 264/1083/18 вбачається що, 05.06.2018 року рішенням суду з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 01.03.2018 року. Відповідно до довідки державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполь від 08.04.2019 року [PERSON] за період з 01.03.2018 року по 08.04.2019 року не отримувала аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнутих з [PERSON] , на підставі виконавчого листа № 264/1083/18 виданого 05.07.2018 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя. З довідки т.в.о. начальника Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області від 03.06.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на теперішній час знаходиться в активному розшуку у справах про несплату аліментів. До теперішнього часу місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради №13-31-144 від 28.08.2019 року, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. За тлумаченням ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням сина не займається, його життям не цікавиться, з його боку відсутня будь-яка турбота про нього, про його розвиток, проживає окремо від нього. Зазначені факти підтверджені наданими письмовими доказами. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка [PERSON] щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки щодо малолітнього сина [PERSON] , а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, в порядку передбаченому ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню понесені позивачкою витрати на судовий збір у сумі у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved