Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою та просить встановити факт реєстрації шлюбу між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] .. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , а в подальшому, [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельні ділянки, згідно державних актів на право власності на земельні ділянки. Так як спадкова справа не заводилася, а з нею на день смерті був зареєстрований її чоловік [PERSON] , а тому він вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті. [PERSON] за життя залишив на його ім`я заповіт. Він вчасно подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та прийняв спадщину. Однак, коли звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, оформити її не зміг, оскільки виявилось, що в свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 11.07.1970 року ім`я вказано як [PERSON] , а не [PERSON] , як потрібно. Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції йому було відмовлено у внесені змін до актового запису. У зв`язку з цим неможливо довести родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] , що унеможливлює факт прийняття спадщини [PERSON] . При цьому, відповідно до свідоцтва про смерть, копії паспорту померлого, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та посвідчення учасника війни ім`я зазначено [PERSON] . крім того, відповідно до відмітки про реєстрацію шлюбу в паспорті вбачається, що дійсно між [PERSON] , 1928 року народження та [PERSON] , 1932 року народження було укладено шлюб 11 липня 1970 року. Факт, що [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною ніколи і ніким не ставився під сумнів. Заявник зазначає, що встановлення факту родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] йому необхідно для оформлення спадщини. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився подавши заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви начальника відділу Протосавицької І.Ю., остання просить розгляд справи проводити без участі представника відділу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про одруження, виданого 11.07.1970 року (а.с.16) вбачається, що 11 липня 1970 року сільською радою Мочулища Дубровицького району Ровенської області, актовий запис №9, зареєстровано шлюб між [PERSON] , 1932 року народження та [PERSON] , 1928 року народження. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища чоловікові та дружині [PERSON] та [PERSON] відповідно. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області (а.с.5) [INFO] у віці 79 років померла [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.11.2012 року Мочулищенською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.6) [INFO] у віці 80 років помер [PERSON] . Як вбачається із копії заповіту, посвідченого 06 грудня 2007 року (а.с.9) [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося із чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповів [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] належали земельні ділянки, що стверджується наявними у матеріалах справи копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії РВ №040510 від 08.12.2003 року та серії РВ №016879 від 08.12.2003 року (а.с.7, 8). Враховуючи той факт, що на день смерті [PERSON] з нею проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON] , як зазначено у довідці №1386 від 21.11.2019 року, виданої виконкомом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району (а.с.18) останній рахується таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини. Довідкою №596/02-14 від 11.12.2019 року, виданою приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Чубаєм О.С. (а.с.10) підтверджується той факт, що заявник [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на майно [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , останнє місце реєстрації якого за адресою: [ADDRESS] . Вказане вище особа спадщину прийняла, оскільки подала заяву про прийняття спадщини в строк, визначений законом. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Однак, як вбачається зі змісту заяви, заявник [PERSON] не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки нотаріусом встановлено невідповідності у записі імені померлого [PERSON] , зазначеного у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 13.11.2012 року, з іменем останнього, зазначеним у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 11.07.1970 року, в якому ім`я значиться як [PERSON] . Вказана обставина унеможливлює підтвердження факту родинних відносин померлих [PERSON] та [PERSON] та підтвердження факту прийняття спадщини останнім після смерті дружини. Проте, факт того, що [PERSON] та [PERSON] дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі підтверджується наступними документами, наявними у матеріалах справи, а саме: вказаною вище довідкою №1386 від 21.11.2019 року, виданою виконкомом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.18) в якій зазначено на день смерті [PERSON] з нею проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON] , копією паспорта на ім`я [PERSON] , [INFO] , де у відмітці про сімейний стан значиться, що 11 липня 1970 року Мочулищенською сільською радою Дубровицького району зареєстровано шлюб з [PERSON] , 1928 року народження та копією паспорта на ім`я [PERSON] , [INFO] , де у відмітці про сімейний стан значиться, що 11 липня 1970 року Мочулищенською сільською радою Дубровицького району зареєстровано шлюб з [PERSON] , 1932 року народження. У судовому засіданні встановлено, що для вирішення питання про усунення вищевказаних розбіжностей в написанні імені померлого [PERSON] , заявник [PERSON] звернувся до Дубровицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб №9 від 11.07.1970 року, складеного виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району на [PERSON] та [PERSON] , а саме виправити ім`я нареченого з " [PERSON] " та " [PERSON] ". З висновку Дубровицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 03.01.2020 року №1-16.8-05-06-71 (а.с.11) вбачається, що у внесенні змін до актового запису про шлюб №9 від 11.07.1970 року, складеного виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради дубровицького району на [PERSON] та [PERSON] стосовно виправлення імені нареченого з " [PERSON] " на " [PERSON] " відмовлено на підставі актового запису про народження (поновленого) №102 від 03.06.1970 року, складеного Дубровицьким РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на [PERSON] , де зазначено, що при державній реєстрації народження ім`я останнього вказано " [PERSON] ". У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Згідно роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як зазначено у пункті 10 вищевказаної Постанови, суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Слідуючи роз`ясненням вказаного пункту, слід зазначити, що відповідний актовий запис про одруження померлих [PERSON] та [PERSON] зберігся, що підтверджується як наявною копією свідоцтва про одруження, так і відомостями, які містяться у висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 03.01.2020 року №1-16.8-05-06-71. При цьому слід звернути увагу на те, що підставою для постановлення такого висновку послугувало не відмова у відновленні актового запису цивільного стану, а саме внесення змін до вже існуючого актового запису. До того ж, із абзацу 2 пункту 10 вищевказаної Постанови чітко вбачається, що при цьому слід мати на увазі, що із заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен з них. Якщо заяву подано лише одним з подружжя, другий з них притягається до участі у справі як заінтересована особа. Крім того, основним законодавчим актом у сфері регулювання сімейних відносин є Сімейний кодекс України. Статтею 21 СК України чітко передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. З аналізу вказаної норми Закону вбачається, що поняття шлюбу нерозривно пов`язано з особами, які звернулися для його реєстрації. Згідно ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров`я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування. Як встановлено судом в ході розгляду справи, через смерть подружжя [PERSON] та [PERSON] усунути розбіжності у записі імені останнього, які наявні у свідоцтві про одруження та свідоцтві про смерть є неможливим, оскільки згідно чинного законодавства в даному випадку встановлення факту реєстрації шлюбу з метою усунення вказаних розбіжностей може мати місце лише за заявою особи, щодо якої складено відповідний запис. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, як це передбачено в ст. 5 ЦПК України. Як випливає із ст. 25 ЦК України фізичні особи мають здатність бути суб`єктом цивільних прав і обов`язків, мати будь-яке право чи обов`язок з тих, що надаються чи допускаються законом, тобто - юридичну можливість, що випливає із закону. Набуття конкретних суб`єктивних прав та володіння ними означає реалізацію правоздатності і здійснюється за наявності певних юридичних фактів. Згідно ч. 4 вищевказаної статті цивільна правоздатність особи є невіддільною від неї і припиняється з її смертю. Виходячи із норм законодавства, можна зробити висновок, що заявник [PERSON] не має права звертатися до суду за захистом прав померлих [PERSON] та [PERSON] , оскільки до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів може звернутися лише фізична особа наділена цивільною правоздатністю. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви та встановлення факту реєстрації шлюбу між померлими [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: dismissed