Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Очаківської міської ради, виконавчого комітету Очаківської міської ради, Очаківського міського голови Бичкова С.М. про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що вже на протязі восьмого літнього сезону (червень-серпень, а то й вересень місяці 2012-2018 років та червень-липень цього, 2019 року) на літньому майданчику кафе-бару "Імперіал", що розташований на відстані 50-60 метрів від багатоквартирних житлових будинків вулиць Будівельників та Дегтярьова, 2-4 рази на тиждень, приблизно з 20.00 години, а то й раніше, на території\~літнього майданчика\~кафе-бару "Імперіал"\~і в\~квартирах прилеглих\~житлових будинків, всупереч положень п. 2 та 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 24 Закону України "Про санітарне та епідемічне благополуччя населення" лунає дуже,\~дуже гучна\~музика, гучність якої значно перевищує санітарні допустимі норми. Дуже гучна музика не перестає лунати і після 22.00\~години всупереч заборони, передбаченої ч. 3 ст. 24 Закону України "Про санітарне та епідемічне благополуччя населення". За літні сезони 2012-2014 років він та інші мешканці прилеглих будинків не один раз зверталися до Очаківського міського голови та секретаря міськради з проханнями захистити їх від музичного терору кафе-бару Імперіал та його власниці [PERSON] , а в 2015- 17 роках, весною, писали звернення до Очаківського міського голови з проханням про захист. 26 червня 2019 року, приблизно о 23.45 год, в кафе-барі Імперіал в черговий раз почала дуже гучно\~звучати музика та\~звучати голос\~тамади.\~Вінв черговий викликав співробітників поліції для припинення порушення Закону та притягненні відповідальності порушників. Коли співробітники поліції, що прибули на виклик, подзвонили йому і сказали що вони не можуть нічого зробити, оскільки дозвіл на використання звуковідтворювальної апаратури до 5.00 години, власниці кафе-бару " [INFO] надав міський голова [PERSON] 27.06.2019 року, на його прохання, Очаківським відділом поліції було надано два листи міського голови від імені\~виконавчого комітету\~Очаківської міської адресованих власниці кафе-бару Імперіал [PERSON] та начальнику Очаківського відділу поліції [PERSON] в яких міський голова [PERSON] , обґрунтовуючи свій дозвіл, посилається на "Правила дотримання тиші у громадських на території м. Очакова", затверджені рішенням Очаківської міської ради від 29 квітня 2011 року, та індивідуальний акт Очаківського міськвиконкому "Про погодження режиму роботи кафе-бару Імперіал. Уважно вивчивши та проаналізувавши Правила та індивідуальний акт Очаківського міськвиконкому Про погодження режиму роботи кафе-бару [INFO] , не зміг знайти в них дозволу на перевищення санітарно-допустимих рівнів шуму під час роботи закладів, зазначених в п. 2 ч. 1 і на захищених об`єктах, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 24 закону України "Про санітарне та епідемічне благополуччя населення", \~ \~ \~ \~на території м. Очакова та використання звуковідтворювальної апаратури після 22.00 години будь-якими суб`єктами господарської діяльності чи громадянами взагалі і кафе-бару [INFO] та ФОП [PERSON] зокрема, що підтверджується і відповідями міських голів [PERSON] в 2014 році та [PERSON] в 2018 році і навіть спробою міської ради провести лабораторні дослідження рівня шуму від кафе-бару [INFO] в житловому будинку. Так, в другій половині червні 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міського голови з листом про проведення масових заходів. На вказаний лист відповідь написана від імені\~виконавчого комітету\~Очаківської міської\~ради.Однак засідань виконавчого комітету Очаківської міської ради у період після 11 червня 2019 року та у липні 2019 року не було. Крім того, міський голова [PERSON] звертаючись, від імені виконавчого комітету Очаківської міської ради без його рішення, до начальника\~Очаківського відділу\~поліцї перевищив\~надані йому\~повноваження порушивши\~Закону України\~Про місцеве\~самоврядування . Звертаючись, від імені виконавчого комітету Очаківської міської ради без його рішення, з проханням не реагувати на скарги мешканців міста міський голова вчинив незаконну дію, фактично просив начальника поліції віддати наказ не виконувати співробітниками Очаківського відділу поліції завдання покладені на поліцію п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 2 закону України Про національну поліцію. Завдяки листу міського голови адресованого [PERSON] , яким, за твердженням [PERSON] , міським головою їй було надано дозвіл на використання звуковідтворювальної апаратури до 5.00 години, три ночі підряд, з 23.45 години 26 червня по 5.00 годину 29 червня 2019 року, в кафе-барі Імперіал гриміла музика, не даючи можливості відпочивати сотням мешканців прилеглих будинків. Дуже гучна музика завдає йому і сотням мешканців прилеглих будинків дискомфорту та моральних страждань, неможливості організації\~повноцінного відпочинку,\~неможливості займатися\~ніякими справами,\~крім прослуховування\~музики кафе-бару\~"Імперіал",\~недосипання,\~розладі сну,\~порушення звичайного\~життєвого ритму,\~втраті спокою\~та життєвої\~рівноваги,\~втраті працездатності,\~нервової збудженості\~і можливого\~нервового зриву,\~роздратованості,\~не урівноваженого\~психологічного стану.\~Його моральні\~страждання посилювало\~відчуття власного\~безсилля,\~безпорадності іприниження,так як, керівник органу місцевої влади, Очаківський міський голова,який був обраний мешканцями міста, також і\~для захисту\~їх прав\~і свобод,гарантованих Конституцією, наплював на\~них,\~заради інтересів\~власниці кафе-бару\~"Імперіал"\~і своїх власних, отримання грошової винагороди. Було порушене його та сотень мешканців прилеглих будинків, гарантоване Конституцією та Законами України, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, належні, безпечні і здорові умови проживання. Посилаючись на викладене, та те що душевні страждання, приниження честі та гідності та інші негативні наслідки від незаконних рішень та дій міського голови [PERSON] позивач просить стягнути з відповідачів, відповідно до їх вини або солідарно, моральну шкоду в сумі 133800 грн. 01 жовтня 2019 року від Очаківської міської ради за підписом міського голови надійшов відзив на позовну заяву, у якій останній зазначив, що позовні вимоги позивача ґрунтується на листах міського голови, адресованих [PERSON] та начальнику Очаківського відділу поліції. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно п. 4 вказаної Постанови Пленуму у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 133800грн., при цьому ним не надано жодних доказів для обґрунтування такого розміру та відповідних розрахунків зазначеної суми, не визначено яким чином Очаківська міська рада завдала моральну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Однак, вказані обставини у правовідносинах, що виникли між сторонами відсутні. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається будь-яких дій та бездіяльності відповідача, його посадових чи службових осіб відносно позивача, що призвело до заподіяння йому моральної шкоди. Відсутність участі відповідача у спірних правовідносинах свідчить відповідно про відсутність складу правопорушення. Позивачем не надано доказів щодо визнання в установленому порядку дій чи бездіяльності відповідача неправомірними. Крім того, позивачем не надано доказів наявності між діями або бездіяльністю і шкодою безпосереднього причинного зв`язку, та наявності вини відповідача в спричиненні моральної шкоди. За таких обставин, відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. Частиною 5 статті 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» визначено, що сільські, селищні, міські ради затверджують правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, якими з урахуванням особливостей окремих територій (курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні, заповідні тощо) установлюються заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму, а також установлюється порядок проведення салютів/ феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів. Рішенням Очаківської міської ради від 29 квітня 2011 року № 12 затвердженні Правила дотримання тиші у громадських місцях на території міста Очакова. Дане рішення не оскаржене і є чинним. Позивачем також не надано будь яких фактичних даних, які могли б свідчити, що діями відповідача йому завдано будь-яку шкоду моральну чи матеріальну. У матеріалах справи відсутні докази, що могли б свідчити про розмір такої шкоди. Таким чином позовні вимоги не відповідають нормам чинного законодавства і не обґрунтовані нормами матеріального права. Аналогічний відзив на позовну заяву надійшов від виконкому Очаківської міської ради. Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року за клопотанням позивача від 05.11.2019 року, [PERSON] виключено з числа відповідачів. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] позовні вимога не визнала з підстав, викладених у запереченнях, просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Положеннями статті 19\~Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. У статті 23\~ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до статті 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. За статтею 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець відокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. З урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними й їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними. Статті 1173, 1174\~ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18). З огляду на викладене, суд виходить із необхідності встановлення наявності трьох умов, які є необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Згідно правових висновків, викладених у Постанові ВС від 18.04.2018 у справі № К/9901/10765/18, відшкодування моральної шкоди за своєю природою є санкцією за порушення прав особи, які були виявлені і доведені. Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Законом України «Про звернення громадян» \~врегульовані питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Статтею 4 названого Закону встановлено , що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності. Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду (ст.16 Закону України «Про звернення громадян»). Стаття 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-Кодекс) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Адміністративний позов подається у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою. Вимоги щодо написання адміністративного позову визначені статтями 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства. Аналізуючи викладене, суд дійшов наступних висновків. Позивач просить стягнути з відповідачів моральну шкоду внаслідок душевних страждань, приниження честі і гідності та інших негативних наслідків незаконних рішень та дій Очаківської міської ради та виконкому Очаківської міської ради. Досліджені у судовому засіданні докази, на які посилався позивач, пояснення свідків, стосуються визнання незаконними дій, бездіяльності, рішення органів місцевого самоврядування. Разом з тим, доказів визнання у встановленому порядку незаконними рішення, дій або бездіяльності вказаних органів, позивачем не надано, вищевказане питання підлягає розгляду в порядку КАС України і не може бути предметом розгляду в порядку ЦПК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У своєму позові позивач вказує на факт протиправної діяльності та бездіяльності відповідачів, а відтак і причинного зв`язку з виникненням у нього моральних страждань, однак доказів визнання протиправними чи незаконними дій або бездіяльності відповідачів в передбаченому законом порядку, позивачем не надано. За таких обставин,оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача, що на підставі статті 81\~ЦПК України є його процесуальним обов`язком, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому відмовляє в його задоволенні.

Outcome: dismissed