Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

В травні 2017 року представник позивача звернувся до суду із вимогами (згодом уточненими) стягнути з [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS], на користь ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» 8735 грн. 09 коп. заборгованості за надані послуги з теплопостачання у період з 01.10.2014 року по 31.07.2017 року. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідач, всупереч нормам ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», ст. 20, 32 «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526 ЦК України та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воли і водовідведення, не виконує зобовязання по оплаті послуг теплопостачання. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій вимоги підтримав, прохав розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила та суд вважав за можливе слухати справу у її відсутності, постановивши заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Також зазначеною статтею Закону України передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно зі ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" основними обовязками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.. Згідно ст. ст. 66-68 ЖК України, наймач квартири та члени його сім'ї зобов'язані оплачувати квартирну плату та комунальні послуги. При цьому, виходячи зі змісту ст. 64 ЖК України, під відповідальним наймачем житла необхідно розуміти як його користувача у будинках державного чи відомчого житлового фонду так і власників приватних квартир, які також зобов'язані оплачувати надані їм комунальні послуги. Згідно ст. 11 ЦК України, взаємні права та обов'язки сторін виникають у тому числі з нормативно - правових актів органів місцевого самоврядування. Стаття 509 ЦК України визначила те, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні дії, а саме: - виконати роботу, надати послуги та інше, друга сторона повинна оплатити ці послуги, при цьому кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ШП «Харківенергоремонт», рішенням Виконкому Шосткинської міськради № 226 від 28.07.2006 року визначене спеціалізованою організацією з теплопостачання для установ підприємств, організацій та населення м. Шостка /а.с.7/. Також рішенням виконкому за № 38 від 31.01.2011 року були встановлені тарифи на послуги підприємства /а.с. 7-13/. Споживачем послуг підприємства є відповідач у справі, що підтверджується копією особового рахунку, який відкритий на [PERSON] /а.с.6, 22-23/, довідкою ПП «Житлово-експлуатаційна дільниця №1», згідно якої [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] /а.с. 4/. Таким чином, на підставі рішення Виконкому Шосткинської міської ради, як органу місцевого самоврядування, що визначило ТОВ "Харьківенергоремонт" надавачем послуг з теплопостачання, між позивачем та відповідачем у справі виникли взаємні права та обов'язки у одного по наданню послуг у строк та належної якості, у іншої - по оплаті цих послуг та можливості оспорювати їх якість та ціну. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відповідач фактично отримувала та споживала послуги з теплопостачання, однак за послуги не оплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість. Пленум ВС України в Постанові № 5, 1996 року Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів (зі змін. та допов.) вказав на те, що дія ЗУ Про захист прав споживачів поширюється і на правовідносини між наймачем (орендатором), власником житла та надавачем (виконавцем) житлово-комунальних послуг. Відповідно Закону України Про захист прав споживачів у разі не надання послуг чи надання їх неналежної якості споживач повинен звертатись з претензією до надавача послуг, що є підставою для її не оплати чи зменшення ціни. Аналогічні положення містять і "Правила по наданню послуг з централізованого опалення", які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630, 2005 року. Виходячи зі змісту ЗУ "Про захист прав споживачів", Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та "Правил по наданню послуг з централізованого опалення", у разі якщо її не задовольняли умови теплопостачання, відповідач повинна була звертатись з претензіями до позивача чи у житлово - комунальну організацію, яка обслуговує його будинок, крім того, вона мала змогу та можливість запропонувати підприємству свої умови до договору та наполягати на його укладенні на цих умовах. Згідно матеріалів справи, відповідач [PERSON] з претензіями про надання їй послуг з теплопостачання не належної якості не зверталась. Таким чином, споживаючи фактично послуги по опаленню квартири, відповідач не оспорювала їх ціни та якості. За таких обставин, відповідач зобов'язана сплачувати за надані йому послуги на основі діючих тарифів аж до їх оскарження, скасування чи зміни. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved