Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

У січні 2018 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення 9704,20 грн. заборгованості за кредитним договором мотивуючи тим, що відповідно до умов кредитного договору № 59926 укладеного між ТОВ «Мікрокредит» та [PERSON] 26.10.2016 року, відповідачу було надано кредит в сумі 6000 грн. Позивач вказував, 14.04.2017 р. ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набув право вимоги за вищеозначеним кредитним договором на підставі Договору факторингу № 20170414 укладеного з ТОВ «Мікрокредит». Відповідач взятих на себе зобовязань за цим договором не виконує, заборгованість, яка утворилась через невиконання ним умов договору, не погашає, просить стягнути з відповідача 9704,20 грн. заборгованості за кредитним договором та 1600 грн. судових витрат. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.03.2018 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні, про що були повідомлені сторони. Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило, у встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З долученої до справи заяви на отримання кредиту № 59926 від 26.10.2016 р., копії кредитного договору № 59926 від 26.10.2016 р., (а.с. 5-6, 7) вбачається, що 26.10.2016 р., [PERSON] уклав з ТОВ «Мікрокредит» кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Мікрокредит» надало відповідачу кредит в сумі 6000 грн. із сплатою відсотків за користування кредитними коштами строком до 15.03.2017р., а боржник зобов'язувався щомісяця в строки, визначені договором, здійснювати погашення суми заборгованості, нараховані проценти та інші платежі. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним з ТОВ «Мікрокредит», внаслідок чого у нього перед кредитором виникла заборгованість за кредитом в сумі 5779,83 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 2884,37 грн. Судом встановлено, що 14 квітня 2017 р. між ТОВ «Мікрокредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20170414, відповідно до умов якого ТОВ «Мікрокредит», як Клієнт, відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як Фактору, Права Вимоги, а саме право грошової вимоги ТОВ «Мікрокредит» до [PERSON] щодо заборгованості за кредитом в сумі 5779,83 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 2884,37 грн., а всього на суму 9704,20 грн. Вказане підтверджується копією договору факторингу, витягом з реєстру боржників, копією акту прийому-передач /а.с. 11-14/. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Договір факторингу є самостійним цивільно-правовим договором, який належить до групи договорів про надання фінансових послуг. Сторонами договору є фактор і клієнт (стаття 1079 ЦК України). Фактором може бути банк або фінансова установа, а також фізична особа ? підприємець, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Клієнтом може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності.\~\~\~\~\~ Зміст договору факторингу полягає у переході до фактора права вимоги до боржника, тобто останній зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові та у цьому повідомленні визначено грошову вимогу, яка піддягає виконанню, а також вказано фактора, якому має бути здійснено платіж. Листами від 19.04.2017 року № 001722040-1 та від 20.04.2017 року № 001722040 відповідача було повідомлено про зміну кредитора в зобовязані та повідомлено про порядок погашення заборгованості. Відповідно до положень ст. 1082 ЦК України божник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обовязку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обовязку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обовязку перед клієнтом. У правовій позиції висловленій Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015р. у справі № 6-979-цс15 зазначено, що божник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. У п. 3.9. Договору факторингу № 20170414 від 14.04.2017р., укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «Мікрокредит» зазначено, що у разі отримання коштів від боржників, в рахунок виконання зобовязань за основними договорами після відступлення права вимоги, ТОВ «Мікрокредит» зобовязане перерахувати ці кошти не пізніше пятнадцятого числа місяця, що слідує за місяцем отримання ТОВ «Мікрокредит» коштів, на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ». Отже, в разі сплати відповідачем коштів на попередній рахунок кредитора, той мав обов'язок перерахувати кошти ТОВ «ФК «ЄАПБ». Між тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань за вищеозначеним кредитним договором, як наслідок утворила заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача на 14.04.2017р. (а.с.10) становить 8664,20 грн., з них: 5779,83\~ грн. заборгованість за кредитом; 2884,37грн. - заборгованість за відсотками, . Будь-яких заперечень щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту на суму зазначену вище є обгрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати - 1600 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved