Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON], в якому просив зробити виділ належної йому частки житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] в натурі згідно з порядком користування, що фактично склався між співвласниками, а саме: виділити йому в житловому будинку літ "А-1" квартиру [NUMBER] яка складається з приміщень: №ІІІ площею 4,1 кв.м, 2-1 площею 4,4 кв.м, 2-2 площею 13,2 кв.м, огорожі №14 та №10, а відповідачу [PERSON] виділити в житловому будинку літ. "А-1" квартиру [NUMBER] яка складається з приміщень: 3-1 площею 9,4 кв.м, 3-2 площею 11,4 кв.м, із надвірних будівель: літ. "Д" - льох; літ "Х"- вбиральню, літ. "Ч" - душ; огорожі №4 та №11. Також позивач просив припинити право спільної часткової власності з відповідачем в вищезазначеному житловому будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою з відповідачем в житловому будинку по [ADDRESS] відповідно до порядку користування, що склався між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позову. Треті особи - [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Суд, заслухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] належить на праві власності наступним співвласникам: [PERSON] - 35/100 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.11.1996 року, виданого Першою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 6-6281; [PERSON] - 18/100 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.06.2010 року, виданого Першою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 6-744; [PERSON] - 18/100 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.06.2010 року, виданого Першою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 6-741; 29/100 частин не зареєстровано після перерозподілу ідеальних часток за [PERSON].(а.с. 7, 8-10, 12-17) Відповідно до Договору конкретного користування, зареєстрованого 28.05.1987 року за реєстровим № 127, між співвласниками тривалий час склався окремий порядок користування житловими будинками, надвірними будівлями та земельною ділянкою, який виконується співвласниками до теперішнього часу. На підставі рішення народного суду Червонозаводського району м. Харкова від 24.12.1986 року матері позивача та відповідача - [PERSON] на належній їй 36/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] було виділено в житловому будинку літ. «А-1» приміщення 2-1, 2-2 загальною площею 18,4 кв.м.; житлову прибудову літ «А2-1» (приміщення 3-1, 3-2), сіни «а1» (приміщення ІІ); погреб «Д», вбиральня «З», частина паркану № 1, колодязь №? 3, навіс У, душ «П», забор №? 2, сарай літ. «Г», хвіртка № № 4,6, а також 503 кв.м. земельної ділянки, в тому числі, 31 кв.м. з окремим виїздом на провулок Кривомазова в м. Харкові. (а.с. 11) Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.1 ст.367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, мрже бути виділене в натурі між спіівласниками за домовленістю між ними. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9876/1228 від 31.01.2014 року зробити виділ в натурі належної [PERSON] частки в житловому будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] згідно з порядком користування, що фактично склався між позивачем та відповідачем, не можливо, оскільки фактично на земельній ділянці [ADDRESS] проводяться будівельні роботи з боку квартири [NUMBER] співвласником [PERSON], що відображено в технічному паспорті станом на 03.02.2011 року та станом на 25.03.2010 рік, а співвласник [PERSON] фактично користується квартирою [NUMBER] житлового будинку. Також, виходячи з розташування житлового будинку, планування і розмірів приміщень, його конструктивних елементів, не надалось можливим виділити [PERSON] квартиру [NUMBER] (приміщення 2-2 площею 13,2 кв.м., 2-1 площею 4,4 кв.м.), [PERSON] квартиру [NUMBER] (приміщення 3-1 площею 8,8 кв.м., 3-2 площею 11,4 кв.м.), оскільки ці квартири по своєму об'ємно - планувальному рішенню не відповідають вимогам виділюваних квартири згідно вимог ДБН В2.2-15-2005, а саме, житлова площа кімнати 15 кв.м., з природним освітленням та кухня площею 7,0 кв.м. Також, відповідно до вищезазначеного висновку, відповідно до проведеного дослідження, враховуючи фактичне користування на розгляду суду було надано варіанти розподілу частини будинковолодіння, яка складає 36/100 частин між позивачем та відповідачем з наданням варіантів добудов до квартир [ADDRESS] В абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 визначено, що при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У відповідності до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності здійснюється за згодою всіх співвласників, а у разі не досягнення згоди за рішенням суду. Судом встановлено, що спірна земельна ділянка сторонами не приватизована, а знаходиться в спільному користуванні як співвласників будинку який розташований на ній. Між сторонами існує встановлений фактично порядок користування земельною ділянкою. Також, відповідно до вищезазначеного висновку надано один варіант порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS]. Експертом було запропоновано в користування позивача та відповідача виділити земельну ділянку площею по 259 кв.м. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: по вулиці Заводській, розподіливши огорожу на відрізки 36,58 м. та 7,1 м. Від позначки в 7,1 м по лінії розподілу житлового будинку та до паркану по вулиці Кривомазівській, розподіливши відрізки 8,9 м та 9,20 м по провулку Кривомазівському, розподіливши огорожу на відрізки 8,9 м, 9,20 м, 4,2 м. Від т. 4,2м по прямій лінії до домоволодіння [NUMBER], розподіливши паркан на відрізки 5,1 м та 5,0 м. Пункти 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» містить розяснення, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. У судовому засіданні позивач та відповідач підтримали висновок судової будівельно-технічної експертизи в частині запропонованого варіанту порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] з урахування фактичного користування. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 174 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приймає до уваги висновок експерта № 9876/1228 від 31.01.2014 року, але, оскільки відповідач позовні вимоги визнає та сторони не заперечують щодо виділу частини житлового будинку з надвірними будівлями з урахуванням фактичного користування з подальшою можливістю прибудов до виділяємих квартир співвласникам, виділ часток в натурі не порушує права як позивача, так і відповідача, суд вважає можливим позов задовольнити та зробити виділ в натурі належної [PERSON] частки в житловому будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] згідно з порядком користування, що фактично склався між ним та відповідачем [PERSON], а також визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до порядку, що склався між співвласниками. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved