Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. [INFO] на тимчасово окупованій території України у своєму будинку [ADDRESS] померла [PERSON] , [INFO] , уроджениця смт.Фащівка Антрацитівського району Луганської області, яка доводиться заявниці мамою. Лікарем місцевої лікарні так званої ЛНР вста\-новлено, що [PERSON] померла від хронічної серцево-судинної недо\-статності , ішемічної хвороби серця , дифузного кардіосклерозу, про що видана довідку про смерть № 05 від 09.02.2021. На підставі цього у так званій ЛНР видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 19.02.2021. Покійна [PERSON] похована на цвинтарі за місцем проживання в смт.Фащівка, фото на підтвердження додано. Видані так званою ЛНР документи про смерть [PERSON] не відповідають встановленій формі та видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому ДРАЦС Бахмутського районного відділу Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) 27.07.2021 відмовило в реєстрації факту смерті. Родинні відносини заявниці і покійної мами підтверджуються документами. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно для отримання свідоцтва про смерть відповідного зразка та для оформлення спадщини. ІІ.\~Заяви,\~клопотання та\~інші процесуальні\~дії у\~справі. Представник заявника, в зв`язку з проведенням обмежувальних карантинних заходів, просить розглядати справу без їх участі на підставі наданих документів, про що зазначено в заяві (а.с.4). Заінтересована особа належно повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду із заявами чи клопотаннями не зверталась (а.с. 27-28). ІІІ.\~Фактичні обставини,\~встановлені судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Фащівською селищною радою Антрацитівського р-ну Ворошиловградської обл. 25.09.1989, [PERSON] народилася [INFO] в селищі Фащівка Антрацитівського району Ворошиловградської обл. (нині Луганська), у графі мати вказана - [PERSON] , батьком вказаний [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Рачинською сільрадою Дубенського району Рівненської області 27.05.2008 [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 8). У паспорті заявниці [PERSON] [NUMBER] , виданому Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області 19.09.2008 зазначено, що народилась [INFO] в селищі Фащівка Антрацитівського району Луганської області (а.с. 6). У паспорті [PERSON] [NUMBER] , виданому Антрацитівським РВ УМВС України в Луганській області 01.07.1997 зазначено, що народилась [INFO] в селищі Фащівка Антрацитівського району Луганської області (а.с. 9-10). Лікарем місцевої лікарні так званої ЛНР Селіверстовою Г.А. видано довідку про смерть № 05 від 09.02.2021, за якою [PERSON] померла від хронічної серцево-судинної недо\-статності , ішемічної хвороби серця, дифузного кардіосклерозу (а.с. 11). Відділом ЗАГС Антрацитівського МУЮ Міністерства юстиції так званої Луганської Народної Республіки видане свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 19.02.2021, актовий запис № 348 (а.с. 12). Документи про смерть видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому ДРАЦС Бахмутського районного відділу Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) 27.07.2021 відмовило в реєстрації факту смерті [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] , яка народилась [INFO] , а померла [INFO] , похована на цвинтарі в селищі Фащівка Антрацитівського району Луганської області згідно фото могили (а.с. 14). Таким чином, досліджені судом докази підтверджують родинний зв`язок між заявницею [PERSON] та покійною мамою [PERSON] , документи про смерть якої не відповідають встановленому зразку. IV. Норми права, які застосував суд. Згідно п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вимогами п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України\~передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Згідно положень ч.1 ст.17\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою\~Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року №875/2014\~уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях", яким доведено до відома громадян України, державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, їх посадових і службових осіб, що будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворені, обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 2 листопада 2014 року, які проводилися в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані, призначені і діють усупереч\~Конституції\~та законам України, а також зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями"\~надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в тому числі смт. Фащівка Антрацитівського району Луганської області. Відповідно до\~ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"\~- тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. В силу положень\~Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"\~основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"). Відповідно\~ст.9 вказаного Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Згідно зі\~ст.18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з висновками ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року, за змістом якої документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України. V.\~Мотивована оцінка\~і висновки\~суду. Дослідивши докази, суд робить висновок, що заяву необхідно задовольнити. Родинний зв`язок між заявницею [PERSON] та покійною мамою [PERSON] наявний. Факт смерті на тимчасово окупованій території може бути зареєстрований лише на підставі рішення суду. Метою встановлення факту смерті є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна. Згідно п.8 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved