Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, який обґрунтував тим, що 02 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством "Енергобанк" та [PERSON] було укладено Договір № 01-0045441-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки VISA. 17 травня 2012 року укладено Додаткову угоду № 1-4541-2 до Договору № 01- 0045441-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки [NUMBER] від 2 грудня 2011р. про відкриття кредитної лінії працівникам підприємств/організацій, з якими у ПАТ "Енергобанк" реалізовано зарплатний проект Програма "Кредитна картка" (Кредитний договір). У відповідності до п. 1. Кредитного договору, Банк взяв на себе зобов'язання щодо випуску окремої кредитної картки та відкрив відповідачеві окремий позичковий рахунок, який працював в режимі окремого Карткового рахунку. Відповідно до умов вказаного кредитного договору сторони у п.2. узгодили, що на умовах, визначених Додатковою угодою, Банк надає Власнику Рахунку грошові кошти (надалі Кредит/ кредитка лінія) у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі 5 000,00 (п'ять тисяч гривень 00 коп.) на строк з 17 травня 2012 року по 17 травня 2013 року зі сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 32,00 % річних на споживчі цілі, також сторонами договору було узгоджено й інші істотні умови кредитного договору. Банк взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав повністю та надав Позичальнику грошові кошти в межах ліміту кредитування, однак відповідач в порушення умов пунктів 7, 10, 12 Кредитного договору належним чином взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконував, оскільки не сплачував заборгованість за кредитною лінією та процентами за користування нею, а тому станом на 05.11.2013 року загальна сума заборгованості Позичальника по кредиту перед банком, що підлягає поверненню склала 4 217 (чотири тисячі двісті сімнадцять) гривень 05 копійок з яких: заборгованість за кредитом - 2 544,05 грн.; заборгованість за відсотками - 617,80 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 972,82 грн.; пеня за прострочення сплати відсотків - 116,62 грн., які банк просив суд стягнути з відповідача у примусовому порядку, так як добровільно відповідач умови договору не виконує, а також суму понесених банком судових витрат. В судове засідання представник позивача Загребельний В.М. не з'явився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує у повному обсязі, просив суд його задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо обставин наведених у позовній заяві, просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. Ураховуючи те, що сторони скористались своїми правами, що передбачені ст..158 ч.2 ЦПК України, відтак суд дійшов до висновку, що підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, що містяться у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши усі обставини справи, дослідивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та [PERSON] було укладено Договір № 01-0045441-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки VISA, предметом якого зазначено, що Банк, на підставі заяви Власника Рахунку на відкриття карткового рахунку та видачу банківської платіжної картки, видає Власнику Рахунку електронну платіжну картку та ПІН - код до неї, відкриває картковий рахунок в гривні та здійснює його обслуговування. 17 травня 2012 року укладено Додаткову угоду № 1-4541-2 до Договору № 01- 0045441-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки [NUMBER] від 2 грудня 2011р. про відкриття кредитної лінії працівникам підприємств/організацій, з якими у ПАТ «Енергобанк» реалізовано зарплатний проект Програма «Кредитна картка» (надалі Кредитний договір). Згідно умов Додаткової угоди, зокрема п.2, сторонами було узгоджено, що Банк надає Власнику Рахунку грошові кошти (надалі Кредит/ кредитка лінія) у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі 5 000,00 (п'ять тисяч гривень 00 коп.) на строк з 17 травня 2012 року по 17 травня 2013 року зі сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 32,00 % річних на споживчі цілі. Приписами п. 4 Кредитного договору, сторони узгодили, що сукупна вартість Кредитної лінії з урахуванням реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту за Додатковою угодою визначена в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною цієї Додаткової угоди. За умов п. 6 Кредитного договору, сторони визначили, що проценти за користування Кредитною лінією нараховуються Банком починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Проценти нараховуються щомісячно. Протягом строку користування кредитними коштами, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. У відповідності до п. 7 Кредитного договору, сторони дійшли згоди, що власник рахунку сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та обов'язкову до погашання суму основного боргу щомісячно протягом наступного місяця за місяцем, за який нараховані проценти, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти. Згідно п. 10 Кредитного договору було визначено, що власник рахунку сплачує Банку щомісячний платіж, що включає проценти за користування кредитною лінією щомісячно, в порядку, передбаченому п. 7 цієї Додаткової угоди, а також частини суми основного боргу, що розраховується шляхом ділення суми заборгованості на кількість місяців, що залишилися до закінчення строку користування Кредитною лінією. У відповідності до п. 11 Кредитного договору, заборгованість за Кредитною лінією та процентами за користування нею Власник рахунку мав сплачувати за рахунок коштів, що надходять на його картковий рахунок [NUMBER] в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» (зарплатний рахунок), як заробітна плата та інші виплати і надходження. Банк дебетує зарплатний рахунок на суму заборгованості за кредитною лінією та нарахованих процентів без додаткового погодження з власником рахунку згідно права банку на договірне списання. Сплата заборгованості за кредитною лінією та процентів за користування нею відбувається в день зарахування заробітної плати організацією - роботодавцем власника рахунку чи інших виплат та надходжень. За умов п.12 Кредитного договору, у випадку недостатності коштів на зарплатному рахунку для погашення основного боргу за Кредитною лінією та нарахованих процентів за користування нею, Власник рахунку зобов'язаний в термін не пізніше строків згідно п. 7 самостійно погасити заборгованість. Пунктом 13 Кредитного договору визначено, що Власник рахунку доручає здійснити договірне списання з будь-яких його рахунків відкритих в Банку, суми заборгованості Власника рахунку в разі невиконання чи неналежного виконання ним своїх зобов'язань за цією Додатковою угодою. Відповідно до п. 15 Кредитного договору - «За порушення строків погашення заборгованості за Кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування Кредитною лінією та/або комісій Банк має право нараховувати Власнику рахунку неустойку за кожен день прострочення в розмірі процентної ставки, що визначена в п.2 цієї додаткової угоди, від суми простроченої заборгованості. Неустойка нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році». У відповідності до п. 17 Кредитного договору, сторони узгодили, що у разі несплати власником рахунку 2-х платежів за цією Додатковою угодою, що йдуть підряд, термін повернення кредиту вважається таким, що настав і відповідно, Власник рахунку зобов'язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в сумі яка зафіксована на дату платежу погашення заборгованості. За умов п. 18 Кредитного договору, у випадку звільнення Власника рахунку з організації - роботодавця, Власник рахунку повинен сплатити банку суму основного боргу за кредитною лінією та нараховані проценти за користування нею в повному обсязі протягом 3 - х календарних днів з моменту фактичного звільнення, крім випадків передбачених п. 19. Виконуючи взяті на себе зобов'язання Банк надав Позичальнику грошові кошти в межах ліміту кредитування, на що вказує виписка по рахунку відповідача, що надана Банком в якості доказу перерахування визначеної суми грошових коштів на рахунок відповідача [NUMBER]. Проте відповідач, в порушення умов пунктів 7, 10, 12 Кредитного договору не сплачував заборгованість за кредитною лінією та проценти за користування нею, а тому станом на 05.11.2013 року загальна сума заборгованості Позичальника по кредиту склала 4 217 (чотири тисячі двісті сімнадцять) гривень 05 копійок з яких: заборгованість за кредитом - 2 544,05 грн.; заборгованість за відсотками - 617,80 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 972,82 грн.; пеня за прострочення сплати відсотків - 116,62 грн., про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідно до поданих сторонами заяв, обставини наведені у позовній заяві ними не оспорювались, а тому у відповідності до приписів ст..61 ч.1 ЦПК України, суд звільняється від їх доказування. Судом також встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами є цивільно - правовими, а тому регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частини 1, 2 ст. 612 ЦК України визначають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах закону, а відтак підлягають до задоволення. Крім цього, як було зазначено, відповідач позов визнав. На підставі п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. В силу ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved