Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

21.09.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк»\~звернулосьдо Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість, розмір якої станом на 18.08.2016 року складає 262\~566,51 грн., просить суд: 1. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (МФО 300023, ЄДРПОУ 00039019) за договором кредиту №640/545-К545 від 18.09.2006 року в сумі 262\~566,51 (Двісті шістдесят дві тисячі пятсот шістдесят шість гривень 51 коп.) грн., з яких: сума заборгованості за кредитом складає 169\~276,45 грн., сума заборгованості за відсотками 66\~374,51 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 20\~153,82 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 1\~968,98 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 4\~792,75 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 33,10 кв.м., житловою площею 22,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на праві приватної власності, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 18.09.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений договір кредиту №640/545-К545, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 11\~800,00 дол. США з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 17.09.2021 року. 27.09.2012 року між сторонами укладений договір про внесення змін №2 до договору кредиту, відповідно до якого змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту разом із нарахованими процентами в гривню з встановленням максимального ліміту заборгованості за кредитом в сумі 171\~279,06 грн., кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом встановлено до 17.09.2021 року. В якості забезпечення виконання відповідачем своїх зобовязань за договором кредиту, між позивачем та [PERSON] 18.09.2006 року було укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідачем передано в іпотеку позивачу нерухоме майно, належне йому на праві приватної власності, а саме двокімнатну квартиру, загальною площею 33,10 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконував, в звязку з чим у нього утворилась заборгованість, розмір якої станом на 18.08.2016 року складає 262\~566,51 грн. У звязку з тим, що станом на день подачі позову до суду відповідач заборгованість за кредитним договором не сплатив, просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнавав, проти задоволення позову заперечував, суду пояснював, що згоден продати квартиру в рахунок погашення заборгованості, але за ринковою ціною. Зясувавши позиції сторін, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 18.09.2006 р. між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №640/545-К545, відповідно до умов якого [PERSON] надані грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 11 800,00 доларів США з порядком повернення кредиту, передбаченим п. 1.1 договором кредиту, кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 17.09.2021 року (або достроково у випадках, передбачених договором кредиту) та зі сплатою 13% річних. 27.09.2012 року між банком та [PERSON] був укладений договір про внесення змін №2 до договору кредиту, відповідно до якого змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту разом із нарахованими процентами в гривню з встановленням максимального ліміту заборгованості за кредитом в сумі 171 279,06 грн., кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом встановлено до 17.09.2021 р., встановлено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 9,9 % річних. Інші умови договору кредиту залишені без змін. 18.09.2006 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним між позивачем та [PERSON], між банком та відповідачем було укладено іпотечний договір, предметом якого є двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] 16.06.2005 р. за реєстр. №2171. Згідно з п. 3.3.7, п. 3.3.10 договору кредиту відповідач зобовязувався дотримуватись положень договору кредиту, сплачувати кредитору проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п. 2.4, п. 2.5 договору кредиту, своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 договору кредиту. Відповідно до п. 2.4 договору кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, проценти нараховуються з розрахунку факт/360. Відповідно до п. 2.4.1 договору кредиту сплата процентів здійснюється у валюті кредиту 10 числа місяця, наступного за тим, в якому нараховані проценти. Відповідач порушив умови кредитного договору і не виконує зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів за його користування. Станом на 18.08.2016 р. загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 262 566,51 грн., з яких: 169 276,45 грн. - заборгованість за кредитом, 66 374,51 грн. - заборгованість за відсотками, 20 153,82 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 1968,98 грн. - інфляційні витрати за кредитом, 4 797,75 грн. - інфляційні витрати за відсотками. Наведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем спростований не був. 13.08.2014 р. відповідачу направлена вимога про усунення порушень кредитного договору, яка залишена ним без задоволення, заборгованість не погашена. За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори. За правилами, передбаченими ст.ст.509,525,526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст.ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог, передбачених ст.ст. 546, 572, 575, 585, 589 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконана боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Частиною 3ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). Стаття 39 Закону України "Про іпотеку" містить вимоги щодо рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, у рішенні має бути вказаний спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Відповідно до процедури продажу, визначеної ст. 38 цього Закону, дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. За положеннями статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у резолютивній частині рішення суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до п. 4.1 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 4.5 іпотечного договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, за рішенням суду. Згідно з п. 4.6 іпотечного договору у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме: 4.6.1. шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку"; 4.6.2. або шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. На підставі вищевикладеного, зважаючи на невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором кредиту та неповерненням заборгованості що склалася, суд приходить до висновку, що іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а тому позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved