Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

10.09.2018 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 233 129 грн 41 коп неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2013 року по травень 2018 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить стягнути з [PERSON] в її користь 233 129 грн 41 коп неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2013 року по травень 2018 року, що стягуються з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], на підставі судового наказу Славутського міськрайонного суду від 14.02.2012 р., оскільки згідно судового наказу [PERSON] зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття щомісячно, починаючи з 03.02.2012 року, але умисно не сплачує та всіляко ухиляється від сплати аліментів. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.06.2018 р становить 28 857 грн. За період з жовтня 2013 року по травень 2018 р відповідач аліменти не сплачував взагалі, що свідчить про його умисне ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина. Згідно з розрахунком, здійсненим відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 р у справі № 572/1762/15-ц, розмір неустойки (пені) за період з 01.10.2013 р по 01.06.2018 р становить: за жовтень-грудень 2013 рік - 19590,19 грн; за 2014 рік - 71107,17 грн; за 2015 рік - 56355,05 грн; за 2016 рік - 42845,40 грн; за 2017 рік - 34680,18 грн; за січень-травень 2018 року - 8545,64 грн. Загальна сума неустойки (пені) за вказаний період становить 233 129 грн 41 коп. Підстав для зменшення розміру неустойки (пені) не вбачає. Тому просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом; у письмовому відзиві на позовну заяву позовні вимоги [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів не визнав та просить відмовити у задоволенні позову , оскільки з незалежних від нього обставин та не з його вини не міг сплачувати аліменти на утримання дитини, а не мав місця роботи та перебував на утриманні своїх батьків, а також знаходився на стаціонарному лікуванні в медичних закладах через різні захворювання. З липня 2018 року має офіційне місце роботи, що дає змогу здійснювати сплату аліментів та погашати існуючий борг. Не має можливості сплатити заявлену позивачем неустойку за прострочення сплати аліментів, так як не має у власності рухомого або нерухомого майна, а зароблених коштів вистачає лише для щоденного проживання, сплати поточних аліментів і частково погашення заборгованості по аліментах. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмовий відзив відповідача, письмові докази, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню частково. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 019224 (а.с.9). Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22 грудня 2004 року, актовий запис № 245, розірваний (а.с.10). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що стверджується свідоцтвом про зміну імені серія І-БВ № 008095 від 09 жовтня 2014 року (а.с.11). Згідно з довідкою від 15.08.2018 № 7045/26-14, виданою відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Славутської міської ради, неповнолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований разом з позивачою у м. Славута по вул. Соборності, 17/44, Хмельницької області (а.с.13). Як вбачається з судового наказу № 2214/613/2012, виданого Славутським міськрайонним судом Хмельницької області 14.02.2012 р, з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, щомісячно, починаючи з 03.02.2012 р (а.с.5). Рішення суду відповідач не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість за аліментами, що стягуються за судовим наказом, яка відповідно до довідки Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Хмельницькій області станом на 01.03.2018 р становить 26 367 грн 10 коп (а.с.7), станом на 01.08.2018 р - 28 857,10 грн, що стверджується розрахунком Славутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 15.08.2018 р № 23584 (а.с.7-8). Проте, суд критично оцінює розрахунок, наданий Славутським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 15.08.2018, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи. Так, відповідно до судового наказу з відповідача в користь позивачки стягуються аліменти з 03.02.2012 р в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Розрахунок заборгованості відповідача по сплаті аліментів, здійснений Славутським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Хмельницькій області станом на 01.07.2017 р відповідає судовому наказу і сумнівів не викликає. Однак, 19.07.2011 неповнолітньому [PERSON] виповнилорся 6 років. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2017 р" прожитковий мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2018 р" прожитковий мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2017 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, у період з 1 липня 2017 р по 1 грудня 2017 р відповідач зобов'язаний був сплачувати в користь позивачки відповідно до судового наказу аліменти на утримання неповнолітнього сина, який досяг віку 6 років, в розмірі по 533 грн 10 коп, а не 888,50 грн, як вказано у довідці-розрахунку ДВС; з 1 грудня 2017 р по 1 липня 2018 р - по 558 грн щомісячно, що становить 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Тому, провівши ролзрахунок, судом встановлено, що розмір заборгованості відповідача по аліментах за період з 1 жовтня 2013 року по 1 червня 2018 р становить 25150 грн 10 коп., зокрема: 2013 рік: жовтень - 363 грн, листопад - 363 грн, грудень - 358,80 грн; 2014 рік: січень - 385,80 грн, лютий - 385,80 грн, березень - 385,80 грн, квітень - 385,80 грн, травень - 385,80 грн, червень - 385,80 грн, липен ь- 385,80 грн, серпень - 385,80 грн, вересень - 385,80 грн, жовтень - 385,80 грн, листопад - 385,80 грн,, грудень - 385,80 грн, 2015 р: січень - 385,80 грн, лютий 385,80 грн, березень 385,80 грн, квітень 385,80 грн, травень 385,80 грн, червень 385,80 грн, липень 385,80 грн, серпень 385,80 грн, вересень - 436,50 грн, жовтень - 436,50 грн, листопад - 436,50 грн, грудень - 436,50 грн, 2016 рік: січень - 436,50 грн, лютий - 436,50 грн, березень - 436,50 грн, квітень - 436,50 грн, травень - 459,30 грн, червень - 459,30 грн, липень - 459,30 грн, серпень - 459,30 грн, вересень - 459,30 грн, жовтень - 459,30 грн, листопад - 459,30 грн, грудень - 506,70 грн, 2017 рік: січень - 506,70 грн, лютий - 506,70 грн, березень - 506,70 грн, квітень - 506,70 грн, травень - 533,10 грн, червень - 533,10 грн, липень - 533,10 грн, серпень - 533,10 грн, вересень - 533,10 грн, жовтень - 533,10 грн, листопад - 533,10 грн, грудень - 558 грн, 2018 рік: січень - 558 грн, лютий - 558 грн, березень - 558 грн, квітень - 558 грн, травень - 558 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. В ході судового розгляду відповідач [PERSON] не довів, що його заборгованість по сплаті аліментів в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] виникла з поважних причин. З досліджених довідок, наданих медичними закладами, вбачається, що відповідач [PERSON] страждає хронічним алкоголізмом, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, знаходився на лікуванні в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні № 1 у зв'язку з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, стан відміни з делірієм - з 25.07.2013 р по 27.07.2013 р, тобто два дні; з 12.03 по 21.03.2014 р перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Славутської ЦРЛ у зв'язку з двухкістковим переломом правого голіностопного суглобу з підвивихом стопи назовню. Проте, факт лікування відповідача не свідчить про наявність непереборних, об'єктивних поважних причин для несплати аліментів на утримання неповнолітнього сина в період з жовтня 2013 р по червень 2018 року. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Заходи, передбачені частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", до відповідача [PERSON] не застосовувались. Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідальність за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За період з жовтня 2013 день розгляду справи відповідач сплатив аліменти частково: у червні 2018 року у сумі 930 грн та у липні 2018 року у сумі 1272 грн. (а.с.8). Наведені вище обставини свідчать про те, що [PERSON] був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти за рішенням суду, у зв'язку з чим заборгованість по аліментах виникла з його вини. При застосуванні норм права до спірних правовідносин суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, відповідно до якого пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати, а її нарахування не обмежуються тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів, визначається її загальна сума. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів = (нарахована сума аліментів за перший місяць х 1% х кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць) + (нарахована сума аліментів за другий місяць х 1% х кількість днів прострочення сплати суми аліментів за другий місяць) + (нарахована сума аліментів за останній місяць х 1% х кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць). При цьому суд враховує, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Після порушення боржником свого обов'язку вона починає виконувати функцію майнової відповідальності. У ст.196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. При обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Згідно з ч.1 ст.196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення пені у розмірі не більшому 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що розмір заборгованості по аліментах відповідача станом на 1 червня 2018 р становить 25 150 грн, а розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір заборгованості по аліментах, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі заборгованості за аліментами, визначеної на 01 червня 2018 року, у сумі 25 150 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial