Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2011р. Від шлюбу з відповідачем [INFO] у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Комунарським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, а/з №1121. Батьками в свідоцтві про народження зазначені позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]. Від дня свого народження, малолітній син [PERSON] постійно мешкає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЦОС №12 МКП "Основаніє" за вих. №61 від 08.09.2014р. та знаходиться на її повному утриманні. Позивачка з 01.06.2010р. працює на посаді медичної сестри в ПП "Бліц стоматологія" та має постійний дохід, що підтверджується характеристикою від 05.09.2013р. та довідкою про середню заробітну плату. Квартира [ADDRESS] скаладається з трьох кімнат, загальною площею 55кв.м., житлової площі 37кв.м., яка належить [PERSON], 1963р.н. - батьку позивачки, на праві приватної власності. В квартирі також мешкають мати позивачки, її брат та її дитина [PERSON], 2013р.н. Неповнолітній [PERSON] з народження перебуває під наглядом в КУ "Центральна поліклініка Комунарського району", на диспансерному обліку не перебуває, що підтверджується відповідною довідкою медустанови. Неповнолітній [PERSON] мешкає з матір'ю [PERSON] в одній кімнаті, де створені належні житлово-побутові умови проживання: двоспальне ліжко, дитяче ліжко, комод, тумба, сервант. Батько дитини [PERSON], свого сина ніколи не бачив (покинув вагітну дружину) не цікавиться фізичним та духовним розвитком сина, матеріально його не утримує. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з ним, не надає допомогу в лікуванні дитини, не приймає участі у придбанні лікарських препаратів; не цікавиться його самопочуттям. Позивачка змушена самостійно вирішувати всі питання з виховання їх неповнолітнього сина без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, позивачка наполягає на позбавленні його батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини. Відповідач заперечень проти позову не надав, у судове засідання не з'явився, поважних причин неявки суду не повідомив, знаходиться в розшуку у зв'язку з скоєнням злочину, що підтверджується відповідною довідкою. 3-тя особа представник органу опіки та піклування Ленінської районної адміністрації проти задоволення позову не заперечував, у наданому суду висновку №05-01-25/1163 від 30.12.2014р. вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Розглянувши матеріали справи, висновок представника Ленінської райадміністрації, та висновок прокурора, які вважали необхідним позов задовольнити, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.164 СК України, оскільки батько і матір можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач систематично ухиляється від своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов'язків. Згідно з висновком Ленінської районної адміністрації та акту обстеження житлово-побутових умов, складеним головними спеціалістами служби у справах дітей Комунарської райадміністрації, мати дитини повністю займаються вихованням, всебічним розвитком та забезпеченням дитини, за місцем її проживання для дитини створені всі необхідні умови для проживання та нормального фізичного, психічного і розумового розвитку. Її родина дружна, взаємовідносини між членами родинні, доброзичливі. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються с дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Батько малолітнього [PERSON], [INFO]. відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Батько дитини - відповідач, сина ніколи не бачив взагалі не спілкується з ним. Судом встановлено, що позивачка працює, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Обґрунтування позовних вимог підтверджується довідками з місця проживання позивачки, про склад її сім'ї, свідоцтвом про народження дитини, довідкою з місця роботи позивачки, довідкою з місця проживання позивачки, висновком органу опіки і піклування Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради №05-01-25/1163 від 30.12.2014р. про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, відносно його неповнолітньої дитини.

Outcome: approved