Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., посилаючись на те, що придбала у відповідача [PERSON] у свою власність вказане житло на Одеській універсальній товарній біржі «ДЖІП», передавши гроші в обумовленій договором сумі, де по теперішній час постійно проживає. У даний час з`ясувалось, що оригінал договору купівлі-продажу позивачкою було втрачено, отримати дублікат можливості вона не має через відсутність юридичної особи, яка посвідчувала договір, що створює перешкоди у праві власника. Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку позивач не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справи у порядку заочного провадження, у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м, належала відповідачеві [PERSON] на праві власності. 01.11.1995 року між позивачем, з однієї сторони, та відповідачем [PERSON] , з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу №95/1818 на Одеській універсальній товарній біржі "GIP", що не суперечило на той період чинному законодавству. Право власності позивача було зареєстроване в установленому законом порядку в КП ОМБТІ та РОН. Сторони взяті на себе зобов`язання виконали, а саме: відповідач передав зазначене нерухоме майно, отримавши гроші в сумі, обумовленій п.6 Договору. У відповідності до вимог ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, та статті 15 Закону України "Про товарну біржу", які діяли на момент укладення договору, вказаний договір купівлі-продажу відповідав на той час діючому законодавству та є дійсним. Оригінал зазначеного договору позивачкою втрачено, можливість отримання дублікату - відсутня, оскільки Одеська універсальна товарна біржа "GIP"ліквідована та правонаступник відсутній. Згідно відповіді КП «БТІ» ОМР, копія вказаного договору та технічна документація зберігається в КП, право власності позивачки на підставі даного договору зареєстроване за нею 02.11.1995 року. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема - визнання права. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved