Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

До суду з названим позовом звернувся прокурор Ставищенського району Київської області, посилаючись на те, що 15 червня 2013 року, близько 2 години, [PERSON], знаходячись в лісопосадочній смузі поблизу комплексу „Бджілка", що розташований в смт. Ставище Київської області, на ґрунті раптово виниклої сварки, наніс [PERSON] кілька ударів рукою в обличчя, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичного експерта № 78Д від 22.07.2013 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили розлад здоров'я більше 6 днів. Вироком Ставищенського районного суду від 1 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня" 6 ліжко-днів, з 15 червня 2013 до 21 червня 2013року. Вартість лікування становить1927 грн. 86 коп. Понесені витрати потерпілий на даний час не відшкодував. Прокурор просить суд стягнути з [PERSON] на користь КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня" кошти в розмірі 1927 гривень 86 копійок. В судовому засіданні прокурор Самборук О. С. позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в позовній заяві. Представник КЗ "Ставищенська центральна районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області в судове засідання не прибув, подав заяву про підтримання позовних вимог прокурора та про розгляд справи у відсутність представника комунального закладу. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в зв'язку з чим відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 225 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд заслухавши пояснення прокурора та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що вироком Ставищенського районного суду від 1 жовтня 2013 року (а.с. 55), [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України. Відповідно до вказаного вироку відповідач 15 червня 2013 року, близько 2 години, знаходячись в лісопосадочній смузі поблизу комплексу „Бджілка", на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс [PERSON] легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичного експерта № 78Д від 22.07.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили розлад здоров'я більше 6 днів (а. с. 5). Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня" 6 ліжко-днів, з 15 червня 21013 року по 21 червня 2013 року, вартість лікування якого складає 1927 грн. 86 коп., що підтверджується копіями розрахунків Комунального закладу «Ставищенська центральна районна лікарня» Ставищенської районної ради Київської області від 24.09.2013 року та від 14.02.2014 року (а.с. 4, 34). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" порушення інтересів держави є підставою для їх захисту прокуратурою шляхом пред'явлення позову в інтересах держави. Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Таким чином суд вважає, що оскільки КЗ "Ставищенська центральна районна лікарня" було понесено витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON], - з відповідача слід стягнути на користь вказаного закладу витрати в розмірі 1927, 86 грн. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved