Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, мотивуючи позовні вимоги тим, що 02.11.1976 року виконавчим комітетом [PERSON] міської [PERSON] депутатів трудящих на підставі рішення виконкому [PERSON] депутатів трудящих від 19.10.1976 року його дідові - [PERSON] - видано ордер на право зайняття трьохкімнатної квартири, жилою площею 44,8 кв.м. в окремій квартирі [ADDRESS]. 24.03.1999 року рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м.Чернівці № 39/3 від 24.03.1999 р. особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] переоформлений на його бабку [PERSON] Станом на 18.04.2018 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] (дочка [PERSON].), дата реєстрації - 01.03.1988 р.; [PERSON], [INFO] (зять [PERSON]М.), дата реєстрації - 19.11.1985 р.; [PERSON], [INFO] (внук [PERSON]М.), дата реєстрації 01.03.1988 р.; [PERSON], [INFO] (внук [PERSON]), дата реєстрації 02.08.1986 р.; [PERSON], [INFO] (внук [PERSON]), дата реєстрації 01.03.1988 р. Приблизно з 2009 р. відповідач - [PERSON] - у квартирі [ADDRESS] не проживає у звязку з тим, що виїхав на інше постійне місце проживання за адресою: [INFO], 56 Г, кв.2. Фактично в квартирі проживають: він, його дружина - [PERSON] та малолітня дитина -[PERSON], при цьому він особисто несе витрати по утриманню житла, сплачує житлово-комунальні послуги та підтримує житло в задовільному стані. Відповідач від оплати комунальних послуг та будь-яких ремонтних робіт в квартирі самоусунувся. Відповідач вселився в спірну квартиру в установленому порядку у якості члена сім'ї наймача, але у вказаній квартирі не проживає та не користується нею вже понад 8-9 років, приблизно з 2009 року, даною квартирою не користується без поважних причин, ніяких особистих речей відповідача в даній квартирі не має, в експлуатаційних витратах по оплаті квартирної плати та комунальних платежів участі не приймає та вони не спілкуються. Оскільки послуги по утриманню квартири ним сплачуються з кількості зареєстрованих осіб, він несе зайві витрати за особу, яка не проживає в квартирі. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просить поданий ним позов задовольнити. Позивач [PERSON] та в його інтересах представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від останніх до суду поступили заяви в яких заявлені позовні вимоги підтримали, просили позовні вимоги задовольнити та не заперечували у випадку неявки відповідача проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи до суду не поступило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення слухання справи до суду не поступило. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом, належними доказами по справі встановлено факти і відповідні їм правовідносини, зокрема те, що 02.11.1976 р. виконавчим комітетом [PERSON] міської [PERSON] депутатів трудящих на підставі рішення виконкому [PERSON] депутатів трудящих від 19.10.1976 року дідові позивача - [PERSON] та членам його сімї: [PERSON] (бабка позивача), [PERSON] (мати позивача) та [PERSON] (тітка позивача)- видано ордер на право зайняття трьохкімнатної квартири, жилою площею 44,8 кв.м в окремій квартирі [ADDRESS], що підтверджується ордером № 991, серія ГИК (а.с.10). 17.07.2012 року помер дід позивача - [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.15). Квартира [ADDRESS] не приватизована та належить до державного житлового фонду, який перебуває у віданні [PERSON] міської ради, що підтверджується відповіддю Департаменту житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради від 02.05.2018 р., вих.№ Л-1287/0-03/01 (а.с.16). 24.03.1999 року рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м.Чернівці № 39/3 від 24.03.1999 р. особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] переоформлений на бабку позивача [PERSON] (а.с.11). Станом на 18.04.2018 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] (дочка [PERSON].), дата реєстрації - 01.03.1988 р.; [PERSON], [INFO] (зять [PERSON]М.), дата реєстрації - 19.11.1985 р.; [PERSON], [INFO] (внук [PERSON]М.), дата реєстрації 01.03.1988 р.; [PERSON], [INFO] (внук [PERSON]), дата реєстрації 02.08.1986 р.; [PERSON], [INFO] (внук [PERSON]), дата реєстрації 01.03.1988 р. (а.с.13). З 2009 р. відповідач - [PERSON] - у квартирі [ADDRESS] не проживає у звязку з тим, що виїхав на інше постійне місце проживання, фактично в квартирі проживають: позивач, дружина позивача - [PERSON] та малолітня дитина -[PERSON] У відповідності до повідомлення КЖРЕП №17 від 25.04.2018 року, на звернення позивача про проведення комісійного обстеження житлово-побутових умов проживання сімї, було відмовлено у встановленні фактичної кількості проживаючих, факту проживання чи не проживання в квартирі на підставі КМУ №529 від 20.05.2009 року (а.с.14). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO], покинув спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад 8 років суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу [PERSON] у користуванні квартирою № 152 будинку № 5 по вул. Південно-Кільцевій в м.Чернівці в матеріалах справи відсутні. Таким чином, судом встановлено, що відповідач залишаючись зареєстрованим у спірній квартирі [ADDRESS], наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірній квартирі фактично не проживає з 2009 року, тобто станом на момент розгляду справи більше 8 років. Наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право користування, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Відповідно до ст.71 ЖК України,\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть. Тобто, рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання осіб. Крім наведеного, судом установлено, що в квартирі [ADDRESS] належних відповідачу [PERSON] речей не має, жодних обовязків наймача не виконує, комунальні платежі не оплачує, домовленості між позивачем та відповідачем про збереження за ним права користування квартирою на час його відсутності не було. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації понад 9 років без поважних причин, залишаючись зареєстрованим в [INFO], що перешкоджає позивачу здійсненню його законних прав, зокрема: приватизувати квартиру та оформити житлову субсидію. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Зокрема, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України N 2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого позивачем судового збору, належним чином підтвердженого квитанцією №65 від 11.05.2018 року в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved