Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

14 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення грошової суми за затримку розрахунку при звільненні. Свої позовні вимоги мотивує тим, що З 2006 року працював в Южноукраїнській ОДПІ, та наказом №51-о від 15.03.2012 року був звільнений відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП. При звільнені роботодавцем з ним було проведено розрахунок не повністю, згідно з довідкою №282 від 19.03.2012 року інспекція заборгувала йому 988,00 грн., проте дана сума виплачена не була, у зв'язку з чим він просить стягнути грошову суму за затримку розрахунку при звільненні у сумі 6779,06 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідача позовні вимоги не визнав, та направив до суду заперечення (а.с.18-19, 54-56). Із матеріалів справи вбачається, що згідно з наказом №51-о від 15.03.2012 року [PERSON] було звільнено із займаної посади. (а.с.37). Згідно з довідкою виданою Южноукраїнською ОДПІ від 19.03.2012 року, у зв'язку з відсутністю фінансування розмір заборгованості по відрядженням станом на 19.03.2012 року перед [PERSON] складає 988,00 грн. (а.с.38). [PERSON] на адресу голови комісії з проведення реорганізації Южноукраїнської ОДПІ Миколаївської області ДПС направлялася заява з вимогою прийняття рішення про виплату суми за затримку розрахунку при звільненні. (а.с.39). Згідно відповіді начальника Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Миколаївській області №746/Г/Д05-046 від 19.09.2013 року відмовлено [PERSON] у виплаті суми за затримку розрахунку при звільненні. (а.с.40) Відповідно до довідки начальника Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Миколаївській області №1/05-07/044 від 09.01.2014 року витрати за відрядження у сумі 988,00 грн. нараховано та сплачено [PERSON]: у квітні 2012 року у сумі 348,00 грн., та у травні 2012 року у сумі 640,00 грн. (а.с.91). Згідно з довідкою про доходи №291 від 23.03.2012 року середня заробітна плата позивача [PERSON] на період звільнення складала 2074 грн. 19 коп. Отже, середньоденна зарплата складатиме 101 грн.18 коп.( 976,92 грн. + 2058,60 грн.=3035,52 грн. : 30 днів = 101,18 грн). У судовому засіданні встановлено, що відповідач повністю розрахувався з позивачем по оплаті за відрядження у травні 2012 року, хоча позивача було звільнено у березні 2012 року. Відповідно до положень ч. 1 ст. 47 КЗпП України Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться вдень звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" суд, установивши під час розгляду справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку у разі звільнення, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не звільняє його від відповідальності. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 6779 грн. 06 коп. Розрахунок цієї суми проведено у відповідності з вимогами п. п.2,4,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати (затверджений постановою Кабміну України від 08.02.1995 року № 100 з послідуючими змінами та доповненнями), виходячи з заробітної плати позивача за січень-лютий 2012 року та кількості відпрацьованих днів за цей період (101,18 грн. х 67 днів = 6779,06 грн.) Таким чином, відповідачем були порушені норми національного права та ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції "Кожна фізична..... особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства, і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Розглядаючи борги у сенсі поняття "власності", яке міститься у ст.1 ч.1 Першого Протоколу Конвенції і яке не обмежено лише власністю на фізичні речі, та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно, можуть також розглядатися як "майнові права". Середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні незаперечно становить "майно", яке належить позивачу у сенсі ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, а тому суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. На підставі викладеного, ст. ст. 115 ч. 1, 116 ч. 1,2, 117 КЗпП України,

Outcome: approved