Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON], яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки [PERSON], [INFO], і [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що [INFO] року помер [PERSON] - чоловік [PERSON] та батько [PERSON] і [PERSON] На день його смерті вони проживали та проживають на даний час у житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно із технічним паспортом на житловий будинок за вказаною адресою знаходяться: житловий будинок, позначений на плані - "А-1" і господарські будівлі та споруди: сарай - "Б", погріб - "В", літня кухня - "Г", вбиральня - "Д", колодязь - "К" та огорожа - "N". 18 січня 2011 року в установлений законом шестимісячний строк вони як спадкоємці першої черги за законом подали до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] У видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане вище спадкове нерухоме майно листом від 11 лютого 2014 року за № 422/02-14 нотаріальною конторою їм відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують належність померлому [PERSON] на праві власності даного житлового будинку та господарських будівель і споруд. Зазначений житловий будинок у селі Зазим'є Броварського району Київської області по [ADDRESS] побудований у 1957 році дідом [PERSON] - [PERSON], який помер [INFO] року. Факт належності останньому цього спірного нерухомого майна підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим у листопаді 1986 року, довідкою № 159, виданою 17 лютого 2014 року Зазимською сільською радою Броварського району Київської області, витягом із погосподарської книги цієї сільської ради за 2011-2015 роки. Після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини подавав його син [PERSON], який помер [INFO] року, проте своїх спадкових прав на спірне спадкове нерухоме майно він не оформляв. Просили визнати за кожним із них, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], право власності на 1/3 частку житлового будинку - "А-1" та 1/3 частку господарських будівель і споруд: сарай - "Б", погріб - "В", літня кухня - "Г", вбиральня - "Д", колодязь - "К" та огорожа - "N", що знаходяться за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. У ході розгляду справи позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] свої вимоги збільшили. Крім зазначеної вище вимоги, просили також встановити факт їхнього постійного проживання в спірному спадковому житловому будинку [ADDRESS] Позивачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, у яких просили розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у суд теж не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, у яких зазначали, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про визнання за ними в рівних частках права власності на спірний спадковий житловий будинок визнають, проти задоволення позову не заперечують, оскільки позивачі фактично тривалий час проживають у даному спадковому будинку. Відповідач Зазимська сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання також не з'явилася, у поданій до суду заяві просила розглянути справу без участі їхнього представника у зв'язку із завантаженістю в роботі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року, належав житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами: сарай, погріб, літня кухня, вбиральня, колодязь та огорожа, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим у листопаді 1986 року, довідками за №№ 159 та 848, виданими відповідно 17 лютого і 02 жовтня 2014 року Зазимською сільською радою Броварського району Київської області, витягами із погосподарських книг цієї ж сільської ради за 1995-2000 та 2011-2015 роки. Із довідок № 975 від 29 серпня 2011 року і № 848 від 02 жовтня 2014 року, виданих Зазимською сільською радою Броварського району Київської області, видно, що на день смерті [PERSON] у цьому житловому будинку з 1997 року фактично проживали його онук [PERSON], [INFO], зі своєю дружиною [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO]. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] і позивач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі із 17 листопада 1990 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року. Факт проживання на день його смерті по даний час у спірному спадковому житловому будинку [PERSON] зі своїми дітьми: сином [PERSON], [INFO], і дочкою [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON], крім вказаних довідок підтверджується також актом обстеження житлових умов, складеним 21 жовтня 2014 року депутатом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Калениченко Т.В. у присутності сусідів позивачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Виходячи із зазначених вище, встановлених судом, обставин, враховуючи, що одні правовідносини виникли під час дії норм ЦК УРСР (1963 року), інші - після набрання 01 січня 2004 року чинності ЦК України (2003 року), при вирішенні даного спору застосуванню підлягають положення цих двох цивільних кодексів. За змістом ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Суд встановив, що після смерті [INFO] року [PERSON] спадщину прийняли: його син [PERSON] шляхом подачі 12 лютого 1999 року державній нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини та онук померлого [PERSON] шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном, проживаючи на час відкриття спадщини разом зі своєю сім'єю в спадковому житловому будинку в [ADDRESS] Своїх спадкових прав на вказаний спірний спадковий житловий будинок [PERSON] не оформляв. [INFO] року він помер, на день смерті проживав у належному йому на праві приватної власності, побудованому у 1966 році, житловому будинку за адресою: [ADDRESS] про що свідчать матеріали його спадкової справи № 189/2009. У ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 1 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [INFO] року [PERSON] є троє його синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Із спадкової справи № 189/2009. до майна померлого [INFO] року [PERSON] видно, що спадщину після його смерті прийняв одних із трьох спадкоємців [PERSON], якому 06 жовтня 2010 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належний спадкодавцю житловий будинок, що розташований у [ADDRESS] Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року. Із спадкової справи № 20/11 до майна померлого [INFO] року [PERSON] вбачається, що спадщину після його смерті прийняли його дружина [PERSON] та їхні діти: син [PERSON], [INFO], і дочка [PERSON], [INFO], які в установлений законом строк подали до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття ними спадщини. Інші спадкоємці відсутні. У ст. 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Із технічної документації на спірний спадковий житловий будинок за адресою: [ADDRESS], виготовленої 03 листопада 2011 року, видно, за вказаною адресою знаходяться: житловий будинок, позначений - "А-1", загальною площею 81,1 м2, житловою площею 33,5 м2, і господарські будівлі та споруди: сарай - "Б", погріб - "В", літня кухня - "Г", вбиральня - "Д", колодязь - "К" та огорожа - "N". У видачі свідоцтв про право на спадщину на спірний житловий будинок [ADDRESS] Броварського району Київської області у порядку спадкування після смерті [INFO] року [PERSON], який фактично успадкував це нерухоме майно після смерті [INFO] року його діда [PERSON], листом від 11 лютого 2014 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області позивачам відмовлено (вих. № 422/02-14). За змістом положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що визнання позову відповідачами [PERSON] і [PERSON] закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів осіб не порушує, а також те, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживають у спірному спадковому житловому будинку, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved