Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, мотивуючи тим, що його дружина - [PERSON] [INFO] в Муніципальному закладі «Шахтарська центральна лікарня» в м. Шахтарськ Донецької області, що є тимчасово окупованою територією України, народила дочку [PERSON], батьком якої є він. Факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 6 від [INFO], виданим МЗ «Шахтарська центральна лікарня», та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 16.01.2018 р. Шахтарським міськрайонним відділом ЗАГС Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Він та його дружина є громадянами України і бажають здійснити реєстрацію народження дитини відповідно до чинного законодавства України у зв'язку з чим він звернувся до Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, однак отримав відмову, оскільки наданий ним документ, що підтверджує факт народження дитини виданий органом, створеним у період тимчасової окупації частини України, а тому не може слугувати підставою для державної реєстрації народження дитини за законодавством України. Встановлення даного факту необхідно для здійснення реєстрації народження доньки в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження дитини встановленого чинним законодавством України зразка. Просить суд встановити факт народження [INFO] дитини жіночої статті - [PERSON] в м. Шахтарськ Донецької області, батьком якої є [PERSON], [INFO], уродженець м. Знамянка Кіровоградської області, а матір'ю - [PERSON], [INFO], уродженка смт. Ентузіастів Усть-Янського району Республіки Соха. В судове засідання заявник не з'явився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що свої вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, але надала суду заяву, в якій зазначила, що проти вимог заявника не заперечує та просить розглянути справу без її участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18 листопада 2011 року перебувають у шлюбі зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 409, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а. с. № 11). Як вбачається з копій паспортів, виданих на ім'я [PERSON] та [PERSON], вони є громадянами України. [INFO] [PERSON] в Муніципальному закладі «Шахтарська центральна лікарня» в м. Шахтарськ Донецької області народила дочку [PERSON], батьком якої є заявник. Факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 6 від 13.01.2018 р., виданим Муніципальним закладом «Шахтарська центральна лікарня», та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 16.01.2018 р. Шахтарським міськрайонним відділом ЗАГС Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (а. с. № 12,13). Відповідно до вказаного свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є: батько - [PERSON], громадянин України, мати - [PERSON], громадянка України (а. с. № 12). Бажаючи здійснити реєстрацію народження доньки відповідно до чинного законодавства України, [PERSON] звернувся до Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, однак отримав відмову, оскільки наданий ним документ, що підтверджує факт народження дитини виданий органом, створеним у період тимчасової окупації частини України, а тому не може слугувати підставою для державної реєстрації народження дитини за законодавством України (а. с. № 14). Встановлення даного факту необхідно заявнику для здійснення реєстрації народження доньки в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження дитини встановленого чинним законодавством України зразка. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши надані заявником докази, враховуючи позицію заявника та заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Згідно ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 1 цього Закону, незалежно від її тривалості є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. Діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв'язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року (ч. 2 ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"). м. Шахтарськ (у тому числі смт Контарне, смт Московське, смт Сердите, с-ще Дубове, с-ще Лобанівка, смт Стіжківське, с-ще Вінницьке, с-ще Чумаки, с-ще Вікторія, с-ще Гірне, с-ще Дорофієнко, с-ще Зарічне, с-ще Кищенко) входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 р. Відповідно до ч. 4 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження (п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт народження доньки заявника та [PERSON] - [PERSON] [INFO] в м. Шахтарськ Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. А тому,

Outcome: approved