Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз», уточнивши які просила суд визнати неправомірними та скасувати рішення, прийняте комісією з розгляду актів про порушення та проведенню перерахунків у вигляді протоколу №3 від 12.08.2016 р. про встановлення їй фактичного обєму споживання природного газу за граничними нормами, а також зобовязати відповідача здійснити перерахунок норми споживання природного газу за серпень та вересень 2016 р. з 9,8 м3 на 4,4 м3. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що відповідно до ст.18 Закону України "Про ринок природного газу», Постанови КМУ від 23.03.2016 р. №203, Кодексу газорозподільних систем до встановлення лічильника позивач повинна сплачувати за газ, виходячи з норми споживання 4,4 м3 . Зазначені норми не передбачають згоди окремого мешканця на встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу, тобто і не може бути відповідальністі за те, що не передбачено законом. Побутовий споживач є відповідальним лише за відмову від встановлення лічильника до квартири, а не на будинок, і нарахування норми споживання 9,8 м3 не відповідає вимогам закону. Встановлення колективної відповідальності прямо суперечить Конституції та іншим нормам чинного законодавства. [PERSON] того, просили врахувати, що при складанні акту про порушення та при його розгляді відповідачем не були дотримані порядок оформлення акту та порядок прийняття рішення стосовно нього, передбачений розділом ХІ Кодексу газорозподільних систем. Відповідачем не було надано доказів, які б підтверджували факти вчинення позивачем порушень, а саме відмови від встановлення лічильника у серпні та вересні 2016 року. \~\~Представники відповідача [PERSON], [PERSON] позов не визнали. Суду пояснили, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений нормами чинного законодавства, тому не може бути застосований. Працівники підприємства в серпні та вересні 2016 р. робили спробу встановити загальнобудинковий вузол обліку споживання природного газу за адресою проспект Свободи, 81 у м. Кременчуці. Мешканці будинку масово виступили проти і завадили цим законним діям. 11.08.2016 р. мешканці будинку колективно звернулися з письмовою заявою до ПАТ "Кременчукгаз", де в категоричній формі висловили незгоду зі встановленням такого приладу обліку. Посилаючись на абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, представники вважали, що визначення за граничними об'ємами споживання природного газу позивачу, як і іншим мешканцям будинку, які не мають квартирних приладів обліку газу, є правомірним. Вказували, що відповідно до ст. 319, 369, 382 ЦК розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, тому згода всіх співвласників при встановленні загальнобудинкового приладу обліку природного газу є обов'язковою. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: Позивач [PERSON] є власником квартири № 6, що розташована в багатоквартирному будинку № 81 по просп. Свободи у м. Кременчуці, що підтверджується договором купівлі-продажу від 31.03.2000 р., посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] Постачання природного газу у будинок, в якому проживає позивач, здійснює відповідач - ПАТ "Кременчукгаз". Мешканцями вказаного будинку природний газ використовується тільки для приготування їжі. 09.08.2016 року працівники відповідача намагалися встановити загальнобудинковий вузол обліку газу у багатоквартирному будинку №81 по просп. Свободи у м. Кременчуці, проте активісти з числа мешканців вказаного будинку завадили цим спробам, вважаючи, що відповідач зобов'язаний забезпечити за власний рахунок кожну квартиру індивідуальним лічильником газу. 09.08.2016 р. представники ПАТ "Кременчукгаз" склали акт про порушення №51-VІІІ/16Б, відповідно до якого за адресою п-т [PERSON], 81-77 встановлено порушення п.п. 5 р. ІХ «Особливості організації обліку газу в багатоквартирних будинках» Кодексу газорозподільних систем, а саме - відмова від встановлення будинкового лічильника газу. В акті зазначено, що комісія Оператора ГРМ буде розглядати акт на засіданні 12.08.2016 року; що представники мешканців будинків за адресою п-т [PERSON] 81-77 від підпису відмовилися, а в графах про ознайомлення з актом споживача (його представника) та інших осіб будь-які підписи та прізвища відсутні (а.с.26). 11.08.2016 року ініціативна група мешканців багатоквартирних будинків № 77, 81 по просп. Свободи у м. Кременчуці звернулась до відповідача ПАТ "Кременчукгаз" із заявою, де висловлювалась незгода із встановленням загальнобудинкового лічильника споживання газу і містилося прохання встановити індивідуальні прилади обліку газу. Мешканці наголосили, що не відмовляються від встановлення лічильника газу у своїх квартирах, питання встановлення будинкового лічильника відповідно до розділу 9 глави 5 Кодексу газорозподільних систем належить до компетенції управителя та міськгазу, а не конкретного мешканця. До заяви додано аркуші з підписами мешканців будинку, серед яких є і підпис позивача [PERSON] (а.с.22). 12.08.2016 року комісія ПАТ «Кременчукгаз» у складі голови комісії [PERSON], членів комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] розглянула акт про порушення Кодексу газорозподільних систем і прийняла рішення «про нарахування побутовим споживачам, будинки яких знаходяться за адресами... проспект Свободи, будинок 81..., які відмовились від встановлення за рахунок оператора ГРМ (ПАТ «Кременчукгаз») загальнобудинкових лічильників газу, фактичного об'єму спожитого розподіленого природного газу за відповідний календарний місяць, а саме, за серпень 2016 року, за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до Кодексу газорозподільних систем» (а.с. 27-31). Відповідно до рахунку-квитанції на оплату комунальних послуг №353262664925 станом на 02.09.2016 р. фактична кількість послуги з газопостачання за адресою [ADDRESS] складає 9,80 м3 \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вирішуючи спір, виходить із наступного: Частина 3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 р. визначає, що постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". Відповідно до глави №4 [PERSON] Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 р. №2494, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по обєкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 р. №203 "Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників" встановлено норму споживання природного газу населенню у разі виду споживання "плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання" 4,4 м3. Застосування вищезазначених норм споживання здійснюється з 1.02.2016 р. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується:\~\~комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Таким чином, населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, у разі відсутності приладів обліку природного газу до 1 січня 2018 року споживає природний газ за нормами 4,4 м3. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною 1 статті 6 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Згідно п.10 глави 2 [PERSON] Х Кодексу газорозподільних систем установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". Статтею 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. Виходячи з вищенаведеного, Кодексом газорозподільних систем встановлено умови за якими саме балансоутримувач (управитель) надає згоду щодо організації та встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу, а отримання згоди окремого мешканця на встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу нормами чинного законодавства України не передбачено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Абзацом 7 пункту 3 глави 4 розділу 1Х \~Кодекса газорозподільних систем в редакції, що діяла на час складання актів та прийняття рішення, передбачено, що якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу. Додаток десять до Кодексу газорозподільних систем встановлює граничні норми споживання природного газу населенням: плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання 9,8 м3 на людину в місяць. Таким чином, для застосування такої санкції як визначення фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням має бути встановлений факт правопорушення - відмова споживача, який не забезпечений лічильником природного газу, від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ. Відповідачем не надано суду доказів протидії позивачем встановленню загальнобудинкового приладу обліку газу в серпні та вересні 2016 р. Акт №51-VІІІ/16Б від 09.08.2016 року не містить даних, що [PERSON] вчинила порушення. Акти про порушення за серпень та вересень 2016 року у відповідності до глави 5 розділу Х1 Кодексу газорозподільних систем на [PERSON], виходячи з пояснень представників відповідача, не складалися. Звернення із письмовою заявою є правомірною дією, наслідком якої не може бути настання відповідальності у вигляді нарахування вартості послуги за граничним об'ємом і підпис у колективній заяві підтверджує лише те, що позивач бажає встановити квартирний лічильник газу. Як визначає п.2 глава 5 "Порядок оформлення акта про порушення" розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення складається в присутності споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи обєкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобовязаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи обєкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи (пункт 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу). У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням. Суду не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт того, що акти про порушення складалися в присутності позивача і що він відмовився від їх підписання. [PERSON] того, з наданого суду акту про порушення від 09.08.2016 р. вбачається, що він не може вважатися дійсним, оскільки відмова споживача від підписання акту оформлена не відповідно до пункт 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу: відсутня відеозйомка відмови споживача від підписання акту та/або підпис незаінтересованої особи. Пункт 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу визначає, що при складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). Всупереч вищезазначеним вимогам закону в акті відсутні дані щодо місцезнаходження, орієнтованого часу та контактного телефону, які передбачені вищевказаним пунктом. Суд не приймає до уваги надане суду повідомлення про засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Кременчукгаз», оскільки воно не містить дати його складання, прізвища отримувача та даних, які підтверджують факт його вручення адресату. Таким чином, позивач належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду акту про порушення. За таких обставин не є доведеним у встановленому порядку факт відмови позивача від встановлення лічильника газу будь-якого типу, отже відсутні підстави для визначення їй обсягу спожитого газу згідно граничних об'ємів споживання природного газу населенням. На підставі викладеного, відповідно до статей 215-218 ЦПК України,-

Outcome: approved