Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви У лютому 2021 року акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначає, що 20 червня 2017 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір №8082875800КР/2017-07 про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії. На підставі Договору Позивач наддав Відповідачу кредит в сумі 5000 тисяч гривень зі строком погашення до 31.07.2020 року. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору Відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування на умовах договору [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 01 лютого 2021 року утворилась заборгованість\~у розмірі 11231,89 грн, з яких: за основним боргом 4453,99 грн, за процентами 4698,96 грн., по пені 138,52 грн., стягнення 3% річних 656,87 грн., інфляційне нарахування 1283,55 грн. Враховуючи викладене, акціонерне товариство «Державний\~експортно-імпортний\~банк України»просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість, яка утворилась за кредитом станом на 01 лютого 2021 року у розмірі 11231,89 грн та судові витрати. Аргументи учасників справи Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відзив на позовну заяву відповідач не надав. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місце проживання (перебування) в порядку ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом \~ \~ \~ \~ [PERSON] (Відповідач), Клієнт) 19 червня 2017 року звернувся до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (Банк, Позивач) із заявою про відкриття кредитної лінії до поточного (карткового) рахунку № [NUMBER] з лімітом заборгованості в сумі 5000,00грн. на строк до 31 липня 2020року (а.с. 9). Відповідно до Розділу 2 Договору №8082875800КР/2017-07 про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії від 20.06.2017 року, укладеного між Позивачем та Відповідачем, Банк відкриває Клієнту на підставі його заяви поточні рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] , проводить за цими рахунками операції за дебетово-кредитною платіжною схемою(а. с. 10). Згідно додатку № 2 до вищевказаного договору [PERSON] підписав заяву про відкриття карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки VISA (а.с. 14) Впродовж строку дії договору Банк у повному обсязі виконував свої договірні зобов`язання та відкрив [PERSON] карткові (поточні) рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] та надав позичальнику кредитні кошти, що підтверджується поточною випискою за контрактом за період із 15 серпня 2017 року до 31 січня 2021 року (а.с.16-19). У пункті 2.6 договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку прописано, що кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає Строку дії Основної картки, а саме до 31 липня 2020 року (а.с. 10 зворот). У пункті 2.11 договору сторони домовилися, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за процентною ставкою 30% річних. Відповідно до пункту 3.3. договору умови та тарифи обслуговування карткового рахунка можуть бути змінені за згодою сторін. Відповідне погодження змін умов та тарифів обслуговування карткового рахунка здійснюється шляхом повідомлення банком клієнта про внесення таких змін (включення відповідної інформації у виписку за картковим рахунком не пізніше ніж за 30 календарних днів до дня введення в дію таких змін вважається належним повідомленням клієнта). При цьому, зміни вважаються погодженими клієнтом, якщо він не повернув усі картки банку до дня введення в дію зазначених змін. Договором передбачено порядок здійснення платежів (Розділ 6). Відповідно до підпунктів 8.2.12 , 8.2.13 Договору, а так само і пункту 2.1 додаткової угоди № 1 від 07.07.2017 року Клієнт зобов"язаний сплачувати проценти за користування кредитом не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому вони нараховані (а.с 11 зворот, а.с. 15 зворот). У разі прострочення погашення кредиту Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діє у період нарахування пені (ідпункт 9.1.2. пункту 9.1 Договору, а.с 12). [PERSON] належним чином не виконав зобов"язання за договором №8082875800КР/2017-07 від 20.06.2017, яка станом на 01 лютого 2021 року становить 11231,89 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 4453,99 грн, заборгованість за процентами 4698,96 грн., заборгованість по пені 138,52 грн., стягнення 3% річних 656,87 грн., інфляційне нарахування 1283,55 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідач здійснював такі операції, як зняття готівки так і поповнення рахунку, користувався кредитними коштами (а.с.21-24). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Як зазначено в частині 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. ч.1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в частині 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості, окрім заборгованості за картковим рахунком, просив стягнути заборгованість за відсотками, а також пеню за порушення строків сплати основного боргу. Крім того, банк просить застосувати положення статті 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних. Частиною третьою статті 12, частиною першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. На підтвердження заявлених позовних вимог АТ "Державний експортно - імпортний банк" (правонаступник ПАТ "Державний експортно - імпортний банк") надав суду Додаткову угоду № 1 - Договір про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії №8082875800КР/2017-07 від 20.06.2017р. , заяви та додаткові угоди до договору, якими передбачено всі істотні умови договору, розмір кредитного ліміту, процентної ставки, відповідальність сторін за його невиконання. Вказаний договір підписаний сторонами. На підтвердження наявності у відповідача заборгованості відповідно до цього договору банком подано розрахунок заборгованості, який проаналізовано судом на предмет відповідності його укладеній між сторонами додатковій угоді, і якому судом надано юридичну оцінку в межах предмету доказування. Розрахунок заборгованості проведено відповідно до вимог Закону і умов кредитного договору (Додаткової угоди № 1), який і є первинним бухгалтерським документом і саме цей документ є підставою для стягнення заборгованості, а тому посилання в апеляційній скарзі на те, що не подано первинних бухгалтерських документів, відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", на підтвердження факту отримання відповідачем коштів та існування заборгованості, не заслуговують на увагу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат При зверненні позивача до суду ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у розмірі 2270 грн. (100 %). Відповідно до п.1 ч.2, ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved