Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Представник позивача у позовній заяві просить стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача 46351,38 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації). Також просить стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача 2270 грн. судового збору по справі. При цьому представник позивача покликається на те, що 08.06.2018 року відповідачі незаконно заволоділи застрахованим позивачем транспортним засобом марки "Хонда", модель "СіЕрВі", державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджено відповідними вироками суду. В результаті незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, його було пошкоджено. Водій пошкодженого автомобіля, оскільки він був застрахований позивачем, звернувся до нього із заявою про настання ДТП. Після цього позивачем було проведено огляд транспортного засобу та складено акт огляду та ремонтну калькуляцію, відповідно до якої вартість ремонту склала 14760,13 грн. та відповідно до рахунку на оплату вартість ремонту застрахованого транспортного засобу становила 35231,59 грн. На підставі зібраних позивачем документів та заяви про страхове відшкодування власника пошкодженого ТЗ, складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 46351,38 грн., з якої 15015 грн. зараховано до суми несплачених страхових платежів, з 31336,38 грн. було виплачено, що підтверджується платіжним дорученням. Загалом фактичні витрати позивача становлять 46351,38 грн., які представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві клопотала про розгляд даної справи у її відсутності. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду 21.09.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачам надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Представник відповідача 3 [PERSON] - [PERSON] подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому позову не визнає та просить відмовити у його задоволенні повністю, через недоведеність позовних вимог. У судовому засіданні відповідач 3 - [PERSON] та його представник [PERSON] позову не визнали, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Представник позивача подала письмову відповідь на відзив, якою просить задовольнити її позов в повному обсязі позовних вимог, мотиви викладені відповідачем 3 та його представником у відзиві, ввважає надуманими та безпідставними. Відповідачі 1, 2 - [PERSON] , [PERSON] відзиву на даний позов у визначений судом строк не подали, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомили, в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає, що відповідачі 1, 2 не з`явилися в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без їх участі, так як проти цього не заперечує представник позивача. Відповідно до ст.178 ч.8 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення відповідача 3 та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного: Згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №FO-00061436 від 14.03.2018 року, [PERSON] застрахував автомобіль марки "Хонда", модель "СіЕрВі", державний реєстраційний номер [NUMBER] у Приватному акціонерному товаристві "Страхова група "ТАС". Вищевказаним договором визначено страхові ризики - повне КАСКО: Дорожньо-транспортна пригода; протиправні дії третіх осіб; стихійне лихо; пожежа; незаконне заволодіння. Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.12.2018 року по справі №607/25111/18, [PERSON] визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом марки "Хонда", модель "СіЕрВі", державний реєстраційний номер [NUMBER] , вчинене за попередньою змовою групою осіб. Вказаним вироком стверджується, що [PERSON] відшкодував повністю завдану ним матеріальну шкоду. Потерпіла [PERSON] надала письмову згоду прокурору на укладення між прокурорм та обвинуваченим [PERSON] угоди про визнання винуватості. Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.06.2020 року по справі №607/19779/18, [PERSON] та [PERSON] визнано винуватими у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.289 ч.2 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом марки "Хонда", модель "СіЕрВі", державний реєстраційний номер [NUMBER] вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та ст.289 ч.3 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало великої матеріальної шкоди. Вищевказаним вироком стверджується, що транспортний засіб марки "Хонда", модель "СіЕрВі", державний реєстраційний номер [NUMBER] було повернуто фактичному власнику - [PERSON] , а тому претензій до обвинувачених вона не має. Рідна сестра [PERSON] - [PERSON] пояснила, що вказаний автомобіль фактично належить сестрі і тому вона є потерпілою по справі. Представник позивача у позовній заяві покликається на те, що 08.06.2018 року відповідачі незаконно заволоділи застрахованим у позивача - Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" транспортним засобом марки "Хонда", модель "СіЕрВі", державний реєстраційний номер [NUMBER] та в результаті цього його було пошкоджено відповідачами. Однак, суд не вбачає в матеріалах справи жодного доказу, який би підтверджував доводи представника позивача в частині пошкодження автомобіля марки "Хонда", модель "СіЕрВі", державний реєстраційний номер [NUMBER] під час незаконного заволодіння ним саме відповідачами. Вироки Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.12.2018 року та від 01.06.2020 року також даного факту не підтверджують. Відповідно до приписів ст.82 ч.6 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах (ст.1187 ч.3 ЦК України). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ст.1166 ч.2 ЦК України). Відповідач 3 - [PERSON] невизнаючи пред`явлених до нього позивачем позовних вимог стверджує, що ДТП чи інше пошкодження автомобіля марки "Хонда", модель "СіЕрВі", державний реєстраційний номер [NUMBER] при незаконному заволодінні ним не вчиняв, що підтверджено зазначеними вище вироками суду. Доказів протилежного позивачем не надано. Майнову шкоду, спричинену незаконним заволодінням транспортного засобу, уже відшкодував у повному обсязі потерпілій [PERSON] , що також підтверджено вироком суду. Представник позивача жодних доказів спростування тверджень відповідача 3 суду не надала, в судове засідання позивач свого представника не направив, заявивши у позовній заяві та в окремій письмовій заяві від 05.10.2021 року, клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника за наявними у справі доказами, чим позбавив себе можливості надати в судовому засіданні додаткові докази на підтвердження своїх вимог та/чи спростування заперечень відповідача. Суд вважає, що вжив всіх можливих заходів, ухвалою від 21.09.2021 року про відкриття провадження у справі, для забезпечення участі у справі сторін та їх представників, призначивши справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що повідомив останніх, шляхом надсилання в їх адреси копій вказаної ухвали. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Крім доданих до позовної заяви доказів - договору добровільного страхування наземного транспорту №FO-00061436 від 14.03.2018 року, вироків Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.12.2018 року та від 01.06.2020 року, заяви про настання події від 08.06.2018 року, акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості) від 03.08.2018 року, ремонтної калькуляції №08429_28 від 07.08.2018 року, рахунку на оплату №5294 від 11.07.2018 року, заяви про виплату страхового відшкодування від 13.06.2018 року, заяви-погодження від 08.08.2018 року, страхового акту від 09.08.2018 року та платіжного доручення №90854 від 10.08.2018 року, які в розумінні ст.80 ЦПК України, не є достатніми доказами, оскільки навіть у своїй сукупності не дають змоги дійти беззаперечного висновку про наявність тих обставин справи, про які заявляє представник позивача в позовній заяві, інших доказів, які б обгрунтовували позовні вимоги та підтверджували факт заподіяння відповідачами шкоди застрахованому автомобілю марки "Хонда", модель "СіЕрВі", державний реєстраційний номер [NUMBER] , що служило б наслідком права зворотної вимоги (регресу), представник позивача суду не представила. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог. У відповідності до ст.129 ч.3 п.4 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.ст.76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А, тому, суд вважає, що представником позивача належними та допустимими доказами не доведено, що відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заподіяно транспортному засобу, марки "Хонда", модель "СіЕрВі", державний реєстраційний номер [NUMBER] , шкоди спричиненої його пошкодженням внаслідок ДТП під час незаконного заволодінням ним. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). А, тому, суд вважає, що з урахуванням вищенаведених обставин в задоволенні позову представника Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" - Миц І.В. до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу слід відмовити повністю за його недоведеністю. Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: dismissed