Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

\~ \~ \~ Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить: 1.Визнати за нею [PERSON], в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 04.02.2015 року в м. Запоріжжі, актовий запис про смерть № 37 від 05.02.2015 року по [PERSON] сільській раді Токмацького району, Запорізької області, а саме на: - земельну частку (пай) площею 5,14 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Кохане» [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області, що належала померлому чоловіку позивача [PERSON], виділивши її із земель колективної власності бувшого КСП «Кохане» в межах [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області; 2. Зобов'язати [PERSON] районну Державну адміністрацію Запорізької області видати позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 5,14 умовних кадастрових гектара. Позов обґрунтовує наступним. Чоловік позивача [PERSON] безперервно працював в колгоспі імені «Леніна» (який був згодом перейменований в КСП «Кохане») в с. Кохане, Токмацького району Запорізької області, з 1990 року до 1996 року. На момент видачі державного акту на право колективної власності на землю (20.04.1993 року) він був членом КСП «Кохане». Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином позивача чоловік мав абсолютне право на земельну частку (пай). Насамперед дві головні обставини у нього були: перша - він був членом сільськогосподарського підприємства - КСП «Кохане» на час паювання, друга - державний акт на право колективної власності на землю КСП «Кохане» - згодом, одержало. [PERSON] 04 лютого 2015 року помер. На час смерті чоловіка позивач проживала разом з ним в будинку № 69, по вул. Червона у с. Кохане Токмацького району Запорізької області. Отже вона фактично прийняла спадщину опісля нього в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Спадкоємцем, за законом опісля смерті її чоловіка є позивач - та її рідний син - [PERSON] та матір її померлого чоловіка [PERSON] [PERSON]. які письмово відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Інших будь яких спадкоємців ані за законом, а ні за заповітом немає. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату", виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. На підставі письмової відповіді [PERSON] Держземагенства у [PERSON] районі Запорізької області від 30.05.2016 року позивач дізналася, що її чоловік [PERSON] мав абсолютне право на земельну частку (пай), а позивач має право на спадкування його права на земельну частку (пай) і що для захисту її порушеного права їй необхідно звернутися до суду. Разом з цим позивач 01 червня 2016 року звернулася до [PERSON] районної Державної нотаріальної контори для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) опісля померлого 04.02.2016 року її чоловіка [PERSON], але їй було відмовлено у цьому та видана Постанова «про відмову у вчиненні нотаріальної дії» № 562/02-31 від 01.06.2016 року. Також нотаріус [PERSON] районної Державної нотаріальної контори додатково роз'яснила позивачу, що для захисту її порушеного права вона має право звернутися до суду. Згідно інформаційного листа з [PERSON] Держгеокадастру у [PERSON] районі від 30.05.2016 року, що до розміру та вартості земельної частки (паю) по колишньому КСП «Кохане» [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області розмір земельної частки (паю) становить - 5,14 умовних кадастрових гектарів, а вартість складає - 20893,40 гривень. На підставі статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, ці існуючи «бюрократичні перепони» порушують її конституційні права та інтереси і можуть бути вирішені лише в судовому порядку. Виходячи із гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність повинна бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.22 Конституції закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними. Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що чоловік позивача не був включений до списку осіб, які мають право на паювання земель КСП "Кохане", оскільки на час складання списків, його було звільнено. Крім того, просить застосувати строк позовної давності, який позивач пропустила. Заперечує щодо задоволення позовної заяви [PERSON] з нижче наведених причин: - Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени КСП, в т.ч. пенсіонери, які раніше працювали в ньому, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КСП «Кохане». Відповідно до узагальнень Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України «Про практику розгляду судами земельних спорів» від 01.09.2003року при вирішенні питань про право особи за земельну частку (пай) суду необхідно зясувати, чи була ця особа членом КСП та чи була вона внесена до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. А згідно списку осіб КСП «Кохане», які мають право на пай (додаток до оригіналу матеріалів паювання земель КСП «Кохане» Токмацького району Запорізької області, розроблених Запорізьким філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук в 1994 року та затверджених загальними зборами уповноважених членів КСП «Кохане»(протокол №1 від 09.02.1996 року), громадянин [PERSON] не внесений до списку в звязку з тим, що рішенням цих загальних зборів, які являються вищим органом відповідно до Статуту вказаного сільгосппідприємства, як такий, що виключений із членів КСП «Кохане» за невироблений мінімум вихододнів. Це підтверджується архівною довідкою №175/2 трудового архіву [PERSON] районної ради від 10.06.2014 року. За 20 років, які пройшли з моменту паювання КСП «Кохане», громадянин [PERSON] жодного разу не звертався до суду з цього питання, і тому втратив право звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України щодо загальної позовної давності тривалістю 3 роки. В книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються КСП «Кохане» Токмацького району Запорізької області, громадянин [PERSON] не значиться. Згідно технічного звіту зі складання державних актів на право приватної власності на землю земельних часток (паїв) КСП «Кохане» (ТОВ АФ «Кохане») [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області Запорізької філії Інституту змелеустрою Української академії аграрних наук (2003рік) щодо переліку осіб, власників земельних сертифікатів, прізвище [PERSON] також не значиться. Представник відповідача [PERSON] районної Державіної адміністрації адміністрації Запорізької області в судовому засіданні проти позову заперечує. Представник відповідача [PERSON] Держгеокадастру у [PERSON] районі Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Чоловік позивача [PERSON] безперервно працював в колгоспі імені Леніна (який був згодом перейменований в КСП «Кохане») в с. Кохане, Токмацького району Запорізької області, з 1990 року до 1996 року. На момент видачі державного акту на право колективної власності на землю (20.04.1993 року) він був членом КСП «Кохане». Але [PERSON] не був включений до списку громадян- членів колективного сільськогосподарського підприємства "Кохане", затвердженого Зборами уповноважених членів КСП "Кохане", протокол № 1 від 09 лютого 1996 року, оскільки на цей час був звільнений. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином чоловік позивача мав право на земельну частку (пай), оскільки на час паювання він був членом сільськогосподарського підприємства - КСП «Кохане», яке згодом одержало державний акт на право колективної власності на землю. 04.02.2015 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть № 37 від 05.02.2015 року. На час смерті чоловіка позивач проживала разом з ним в будинку № 69, по вул. Червона у с. Кохане Токмацького району Запорізької області. Отже вона фактично прийняла спадщину після нього в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка є позивач, її рідний син [PERSON] та матір її померлого чоловіка [PERSON], які письмово відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Інших будь яких спадкоємців ані за законом, а ні за заповітом немає. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вказані обставини підтверджується дослідженими судом доказами: копією свідоцтва про шлюб серії II-ЖС №396231 від 27.02.1987 року, копією трудової книжки від 25.01.1987 року, копією архівної довідки від 10.06.2014 року №175/2, копією довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області від 30.05.2016 року №306, копіями заяв від 30.05.2016 року№19,20, інформаційними листами [PERSON] Держгеокадастру у [PERSON] районі Запорізької області від 30.05.2016 року №б/н, від 18.11.2015 №3128-0.1-728/15-15, копією проекта приватизації земель від 08.09.1992 року №19, копією списку пенсіонерів трудодієздатних колгоспників колгоспу ім. Леніна с. Кохане, копією державного акта на право колективної власності на землю від 28.01.1993 року, копією плану зовнішніх меж, земель, переданих у колективну власність, копіями матеріалів паювання земель КСП "Кохане" Токмацького району Запорізької області від 09.02.1996 року, копією книги реєстрації сертифікатів на право на земельну савтку (пай), що видаються КСП "Кохане" Токмацького району Запорізької області, копією технічного звіту зі складання державних актів на право приатної власності на землю земельних часток (паїв) ксп "Кохане" від 2003 року, копією списку власників земельних сертифікатів [PERSON] сільської ради Токмацького району. Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату", виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. \~ Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленому ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1273 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття. Від спадщини позивачка не відмовлялася та вважає, що спадщину прийняла фактично. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦКУ), а також у разі відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Твердження представника відповідача - [PERSON] сільської ради про пропуск позивачем строку позовної давності безпідставне. Позивач діхналася про порушення свогоправа лише в 2016 році після невдалих спроб оформити спадщину після смерті чоловіка. На підставі письмової відповіді [PERSON] Держземагенства у [PERSON] районі Запорізької області від 30.05.2016 року позивач дізналася, що її чоловік [PERSON] мав право на земельну частку (пай), а позивач має право на спадкування його права на земельну частку (пай) і що для захисту її порушеного права їй необхідно звернутися до суду. Разом з цим позивач 01 червня 2016 року звернулася до [PERSON] районної Державної нотаріальної контори для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) опісля померлого 04.02.2016 року її чоловіка [PERSON], але їй було відмовлено у цьому та видана Постанова «про відмову у вчиненні нотаріальної дії» № 562/02-31 від 01.06.2016 року. Згідно інформаційного листа з [PERSON] Держгеокадастру у [PERSON] районі від 30.05.2016 року, що до розміру та вартості земельної частки (паю) по колишньому КСП «Кохане» [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області розмір земельної частки (паю) становить - 5,14 умовних кадастрових гектарів, а вартість складає - 20893,40 гривень. \~ Таким чином, за позивачем необхідно визнати право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка, оскільки його права не визнаються відповідачами. На підставі викладеного,

Outcome: approved