Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Орган опіки та піклування - Адміністрації Дніпровського району м.Дніпродзержинська, в інтересах малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], звернулися до суду з позовом, в якому просили: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні малолітнього сина: [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття, на користь майбутнього піклувальника та опікуна. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач по справі, [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Сім'я [PERSON] потрапила в поле зору служби у справах дітей у травні 2012 року, коли на адресу служби надійшла постанова Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська щодо притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ухилення від виховання малолітнього сина. Під час обстеження сім'ї було з'ясовано, що [PERSON] не має паспорту, внаслідок чого неможливо зареєструвати народження дитини в органах РАЦСу та оформити усі види соціальних допомог, які передбачені діючим законодавством. Для здійснення обліку і соціального супроводу сім'ї, в якій виховуються діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, своєчасно було проінформовано Дніпродзержинський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та Дніпровський РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області. На підставі наказу служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради 05.07.2013 №5/8 малолітнього [PERSON], [INFO], було поставлено на облік в службі у справах дітей, як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (проживає у сім'ї, у якій батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов'язків). У зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, відсутністю належних житлових умов сім'ї, [PERSON] було запропоновано тимчасово влаштувати малолітнього сина до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» та 18.09.2013 року №178 виконавчим комітетом Дніпровської районної у місті ради прийнято відповідне рішення. 01 жовтня 2013 року малолітнього [PERSON], [INFO], знято з обліку в службі у справах дітей. [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв. Постановою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 19.06.2013 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме: невиконання обов'язків по вихованню, забезпеченню необхідних умов життя свого сина, що виразилося у систематичному перебуванні [PERSON] у нетверезому стані та зловживанні спиртними напоями. Постановою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 22.11.2013 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, а саме: повторне невиконання обов'язків по вихованню, забезпеченню необхідних умов життя свого сина, що виразилося у зловживанні спиртними напоями. За інформацією адміністрації КЗ „Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини" ДОР" малолітній [PERSON] потрапив до закладу 13.09.2013 року, але його мати почала відвідувати лише з 09.05.2014 року до 09.12.2014 року з періодичністю 1 раз на місяць. Починаючи з грудня 2014 року по серпень 2015 року [PERSON] жодного разу не відвідала сина в закладі. За цей час хлопчик забув свою матір. З серпня 2015 року по 30.12.2015 року [PERSON] знову приходила до сина та у грудні 2015 року повідомила, що планує забирати [PERSON] додому, але до теперішнього часу до дитини жодного разу не прийшла, не поцікавилась, де перебуває її малолітній син. З метою запобігання виходу дитини із сім'ї у травні 2015 року служба у справах дітей зверталася до Дніпродзержинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. За інформацією ДМЦСССДМ [PERSON] неодноразово відвідували за місцем проживання, але під час відвідувань двері ніхто не відчиняв, на залишені повідомлення з'явитися до центру або зателефонувати ніхто не відреагував. Представниками служби у справах дітей з [PERSON] неодноразово проводилась індивідуально-профілактична робота щодо належного виховання та утримання сина, вона надавала з даного питання пояснення, але мати не створила належних умов для повернення дитини в сім'ю. [PERSON] була попереджена про наслідки щодо необґрунтованої відмови забрати дитину з КЗ „Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини" ДОР" у визначений термін, а також відмови від участі у вихованні й утриманні дитини. Спосіб життя, який веде відповідач, відсутність місця роботи, зловживання алкогольними напоями, не залишає сподівань на те, що коли-небудь вона стане на «шлях виправлення» та почне проявляти свої материнські почуття. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровського району м.Дніпродзержинська в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі. Представник третьої особи - Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Сухова В.В. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без представника відділу. Представник Дніпродзержинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сокуренко Х.С. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Представник Дніпровського відділення поліції Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Вязовой А.О. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі. Представник КЗ «Дніпродзержинський центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Дніпродзержинської міської ради» Пашан Д.В. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі. Представник КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР Лисак Т.М. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що малолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою ТОВ «Інфо-ком» 02.02.2016 року (а.с.26). Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 19.06.2013 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП та притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 51,00 гривна (а.с.18). Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 22.11.2013 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП та притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 34,00 гривні (а.с.17). Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області № 178 від 18.09.2013 року малолітнього [PERSON] влаштовано до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР (а.с.11). Згідно інформації адміністрації КЗ „Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини" ДОР" малолітній [PERSON] потрапив до закладу 13.09.2013 року, але його мати почала відвідувати лише з 09.05.2014 року до 09.12.2014 року з періодичністю 1 раз на місяць. Починаючи з грудня 2014 року по серпень 2015 року (протягом семи місяців) [PERSON] жодного разу не відвідала сина в закладі. За цей час хлопчик забув свою матір. 30.12.2015 року [PERSON] повідомила, що забере сина 18.01.2016 року при досягненні 4-х років. Але з 30.12.2015 року до теперішнього часу [PERSON] до дитини жодного разу не прийшла, не поцікавилась, де перебуває на даний час дитина. Не забрала дитину до своєї сім'ї згідно написаної заяви. У зв'язку з чим малолітній [PERSON] залишився без батьківського піклування (а.с.15). Згідно довідки-відвідування сім'ї або дитини, 24.07.2014 року відвідано сім'ю [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], на час відвідування вдома нікого не було, двері квартири вибиті, через простір видно, що в квартирі антисанітарія, залишено запрошення з проханням з'явитися до служби (а.с.22). Представниками служби у справах дітей з [PERSON] неодноразово проводилась індивідуально-профілактична робота щодо належного виховання та утримання сина, що підтверджується довідками-відвідування сім'ї або дитини від 18.11.2015 року, 02.12.2015 року, 05.02.2016 року (а.с.23, 24, 25). Згідно листа Дніпродзержинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 10.06.2015 року, під час відвідування адреси проживання [PERSON] двері квартири ніхто не відкрив, на залишені повідомлення з'явитися до центру або зателефонувати ніхто не відреагував (а.с.16). Згідно висновку органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району від 16.02.2016 року № 6-11/67, [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно з рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради від 18.09.2013 року №178, малолітнього [PERSON], тимчасово, за заявою [PERSON] влаштовано до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», де дитина перебуває до теперішнього часу. Підставою влаштування дитини до закладу стало те, що мати опинилась в скрутному матеріальному становищі та відсутність нормальних умов для мешкання малолітньої дитини. Згідно з інформацією адміністрації КЗ „Дніпродзержинський спеціалі\-зований будинок дитини" ДОР", за період перебування малолітнього в закладі, гр. [PERSON] відвідувала свого малолітнього сина не систематично, хлопчик забував свою матір. [PERSON] самоусунулась від виховання дитини, не має постійної роботи та доходів, схильна до вживання спиртних напоїв. Згідно з постановами Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративних стягнень, передбаченими ч.1 ч.2 ст.184 КУпАП за невиконання обов'язків по вихованню, забезпеченню необхідних умов життя свого сина, що виразилося у систематичному перебуванні у нетверезому стані та зловживанні спиртними напоями. З метою запобігання виходу дитини із сім'ї у травні 2015 року служба у справах дітей зверталася до Дніпродзержинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. За інформацією ДМЦСССДМ [PERSON] неодноразово відвідували за місцем проживання, але під час відвідувань двері ніхто не відчиняв, на залишені повідомлення з'явитися до центру або зателефонувати ніхто не відреагував. Службою у справах дітей з [PERSON] проводились індивідуально-профілактичні бесіди щодо належного виховання та утримання сина, нею надавались пояснення, але мати не робить належних висновків та продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків. [PERSON] було попереджено про наслідки необґрунтованої відмови забрати свого сина з КЗ „Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини" ДОР" у визначений термін, а також відмови від участі у вихованні й утриманні дитини. Враховуючи вищевикладене, адміністрація Дніпровського району вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, так батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток тощо. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району м.Дніпродзержинська № 6-11/67 від 16.02.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки він є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини. Враховуючи те, що відповідач самоусунулась від виховання сина, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та беручи до уваги висновок Органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Органа опіки та піклування - Адміністрації Дніпровського району м.Дніпродзержинська в частині позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні малолітнього сина: [PERSON], [INFO], є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на користь майбутнього піклувальника та опікуна, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову Органа опіки та піклування - Адміністрації Дніпровського району м.Дніпродзержинська в частині стягнення з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, на користь майбутнього піклувальника та опікуна. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача на користь держави повинно бути стягнено судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп.

Outcome: approved