Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

03 березня 2015 року до суду з позовом звернувся [PERSON], в якому вказує, що 23.03.2012 року він був прийнятий в службу охорони охоронцем 3 розряду згідно наказу № 25 від 23.03.2012 року до Запорізького Державного підприємства «Кремнійполімер». 01.10.2014 року позивач був звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України згідно наказу № 267к від 03.10.2014 року. При звільненні [PERSON] була видана трудова книжка, але не були проведенні розрахунки за три місяці роботи, а саме: травень - 1198,27 грн., червень - 829,95 грн., липень - 1908,46 грн. ЗДП «Кремнійполімер» не виплатило позивачу заробітну плату у розмірі 3936,68 грн. Згідно з довідкою № 49 від 16.02.2015 року заборгованість із заробітної плати станом на 16.02.2015 року складає 3936,68 грн. Відповідач не здійснює виплату заробітної плати посилаючись на відсутність коштів та скрутним матеріальним становищем підприємства. Проте такі обставини не є підставою для невиплати/затримки у виплаті заробітної плати. Відповідно до ч. 1 статті 115 КЗпП заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Заборгованість із заробітної плати становить: · за травень = 1198,27 грн. · за червень = 829,95 грн. · за липень = 1908,46 грн. Загальна сума заборгованості із заробітної плати до виплати становить 3936,68 грн. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком Позивач прохає стягнути з Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" (м.Запоріжжя, вул.Теплична,7, ЄДРПОУ 00203625) на його користь заборгованість із заробітної плати в сумі 3936,68 грн., судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні Позивач на задоволенні позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з"явився, 26 березня 2015 року на адресу суду надав письмові пояснення на позовну заяву, прохає здійснювати розгляд справи без участі представника ЗДП "Кремнійполімер", позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі, крім того, надав суду довідку про стан заборгованості по заробітній платі [PERSON] Суд, заслухавши Позивача, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Так, статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Як вбачається з трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.5-9) 23 березня 2012 року позивач був прийнятий в службу охорони охоронцем 3 розряду згідно наказу № 25 від 23.03.2012 року до Запорізького Державного підприємства «Кремнійполімер», а 01 жовтня 2014 року [PERSON] був звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України згідно наказу № 267к від 03.10.2014 року. Згідно довідки №49 виданої 16 лютого 2015 року ЗДП "Кремнійполімер", заборгованість відповідача із заробітної плати позивачу станом на 16.02.2015 року становить 3936,68 грн., яка складається із заборгованості по заробітній платі за наступні місяці: за травень в сумі 1198,27 грн.; за червень в сумі 829,95 грн.; за липень в сумі 1908,46 грн.(а.с.10). Частиною 1 статті 115 КЗпП визначено, що заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. На підставі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Отже, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості із заробітної плати обгрунтовані і підлягають задоволенню. Крім того, частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. в державний бюджет Оріхівського району. На підставі викладеного,

Outcome: approved