Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до виконкому Вінницької міської ради про визнання права на користування житловим помешканням. Позовні вимоги мотивувані тим, що останні проживають у гуртожитку по вул. Р.Скалецького, 31 в кім. 130. Позивач [PERSON] працює акушеркою оглядової Вінницького клінічного пологового будинку № 2 з 12.05.2005 року по теперішній час та була поселена в гуртожиток як працівник медичної сфери згідно ордеру від 23.11.2005р. В даному ордері зазначено кімната № 93, однак вона ніколи в ній не жила, а фактично була поселена в кімнату №130. [PERSON], як працівник медичної сфери (працювала хірургом-стоматологом в лор-відділенні міської клінічної лікарні №2) отримала ордер №2 від 20.04.2000р. на вселення в гуртожиток по вулиці Р. Скалецького. 31 у м.Вінниці та була поселена в кімнату №130, в якій проживаю до сьогоднішнього дня. Рішенням Вінницької міської ради №2811 від 01.12.2016 р. затверджено акт приймання-передачі у комунальну власність територіальної громади м. Вінниці гуртожитку по вул. Р. Скалецького 31. Відповідно до вказаного рішення Вінницька обласна лікарня ім. М.1. Пирогова передала, а департамент житлового господарства міської ради прийняв на баланс гуртожиток. Згідно вказаного рішення департаменту комунальних ресурсів міської ради доручено внести відповідні зміни в перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м.Вінниці та провести реєстрацію права власності на гуртожиток по вул. Р. Скалецького, 31 за територіальною громадою м. Вінниці в особі Вінницької міської ради. Для реалізації права на приватизацію житла позивачі просять визнати за ними право на користування житловим помешканням кімнатою 130 в гуртожитку за адресою буд. 31 по вул. Р. Скалецького в м. Вінниці. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не виявили бажання уточнити позовні вимоги. Позивачі вказала, що документи, які надають їм права заселення в кімнату 130 відсутні. Якими діями чи бездіяльність відповідач порушує првава позивачів на користування житловим помешканням позивачі не вказали. Представник [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог, посилалась на рішення судів щодо задоволення прав мешканців гуртожитку. Представник Вінницької міської ради в судовому засіданні зазначив, що Віннпцька міська рада ніяким чином не порушує права позивачів на користування житловим помешканням. До позовної заяви додано документи: -копія паспорту [PERSON], та [PERSON], (на а.с. 7,17) з якого вбачається, що позивачі зареєстровані за адресою: [INFO] -копія свідоцтва про шлюб [PERSON] (на а.с. 8), з якого вбачається, що її дошлюбне прізвище Гапон. -копія ордера від 23.11.2005р (на а.с. 9) , згідно [PERSON] отримала право на заселення в кімнату 93 гуртожитку медпрацівників по вул. Р. Скалецького в м. Вінниці; -копія довідки №9 від 13.02.17року, видана Департаменту охорони здоров'я BMP (на а..с 10), відповідно до якої [PERSON] працює акушеркою оглядової Вінницького клінічного пологового будинку №2 з 12.05.2005 року по теперішній час -копії розрахункових листів проживання в гуртожитку [PERSON] рах № 236 кімн. № 130 - 9. 83 (на а.с. 11 ); -копія довідки №1200 від 15.02.2017 року видана ТОВ «ЖЕО» та №1039 від 06.02.17р (на а.с. 12, 13), згідно яких [PERSON] та зареєстрована [INFO] гурт; -копія довідки №1681 віл 09.03.17р. виданої організацією, що обслуговує вказаний гуртожиток після прийняття його в комунальну власність - ТОВ «»ЖЕО» (на а.с. 14), де зазначено, що позивачі проживають в кв. №130 в будинку по вулиці Р. Скалецького 31 у м. Вінниці без реєстрації: -копія акту від 07.03.17 року складеного комісією ТОВ «ЖЕО» (на а.с. 15, 24), згідно з виходо м на місце за адресою [ADDRESS] було встановлено, що на момент обстеження з вказаною адресою проживають є зареєстровані [PERSON], [PERSON] Акт складений на підставі заяви власника ( співвласника) [ADDRESS] [PERSON]; -копія акта від 24.02.2017 року складеного контролером КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» (на а..с 16) в якому зазначено що в кімнаті №130 в гуртожитку по вул. Р. Скалецького у м. Вінниці фактично проживають дві особи: [PERSON] та [PERSON] -копія паспорту [PERSON] ( на а.с. 17) , згілдно штампу в якому особа прописана вул. Р. Скалецького 31 . -копія ордеру від 20.04.2000 року № 2 виданий [PERSON], (на а.с. 18) на вселення в гуртожиток по вулиці Р. Скалецького. 31 у м. Вінниці без зазначення кімнати; -копія довідки від 17.02.2017р. №1286 (на а.с. 19), згідно якої [PERSON], зареєстрована в гуртожитку по вул.Скалецького.З 1 у м.Вінниці: -копії розрахункових листів проживання в гуртожитку (на а.с. 20-23), де зазначено прізвище «[PERSON]А.» рах. 265 кімн. №130 14.71; -копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 07.03.17р. (на а.с. 25) про оплату засідчення підписів у акті; -копія рішення ВК ВМР від 01.12.16р. №2811 (на а.с. 26, 36), відповідно до якого затверджено акт приймання-передачі у комунальну власність територіальної громади м. Вінниці гуртожитку по вул. Р. Скалецького. 31. Крім того, згідно вказаного рішення департаменту комунальних ресурсів міської ради доручено внести відповідні зміни в перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м.Вінниці та провести реєстрацію права власності на гуртожиток по вул. Р. Скалецького, 31 за територіальною громадою м. Вінниці в особі Вінницької міської ради. Дослідивши докази суд вважає квитанції про оплату засвідчення підписів в акті не належним доказом, акт контролеру "Вінницяміськтеплоенерго" - не достовірним доказом та не приймає їх. Суд критично відноситься до актів ( на а.с. 15,24), оскільки відомості в них спростовуються копіями паспортів позивачів що до реєстрації, довідками КП " ЖЕО" про реєстрацію позивачів лише в буди нку 31 без зазначення іншого житлового помешкання. Інші докази суд вважає належними, допустимими та приймає їх. Із досліджених судом доказів встановлено наступні факти та належні їм правовідносини: позивачі проживають у гуртожитку по вул. Р.Скалецького, 31, який переданий в комунальну власність міста. Позивач [PERSON] працює акушеркою оглядової Вінницького клінічного пологового будинку №2 з 12.05.2005 року по теперішній час та була поселена в гуртожиток як працівник медичної сфери згідно ордеру від 23.11.2005р. Позивач [PERSON] отримала право на заселення гуртожитку 20.04.2000 року згідно ордеру коли працювала хірургом- стоматологом лор-відділення міської клінічної лікарні №2. Документів про право заселення в кімнату 130 вказаного гуртожитку позивачі не надали. Статус помешкання 130 будинку 31 по вул. Скалецького в м. Вінниці не визначено : за одних довідок це кімната, других - квартира. Розмір приміщення також варіюється з 9. 83 до 14.74 кв. м в довідці КП " ЖЕО " на а.с. 14 зазначена також загальна та опалювальна площа - 28.48. Документи , що свідчать про те, що право позивачів на право користування житловим приміщенням в гуртожитку за адресою м. Вінниця вул. Р. Скалецького в м. Вінниці в тому числі про право користування кімнатою ( квартирою ) 130 суду не надано. Згідно ст. 128 ЖК УРСР порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства УРСР. Житлова площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу (ст. 129 ЖК УРСР). В судовому засіданні було встановлено, що у позивачів наявні ордери на вселення в гуртожиток за адресою: м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, 31. Порядок користування житловою площею в гуртожитку визначено п. 1, 3 розілу 3 Положенням про гуртожитки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27.04.2015 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 липня 2015 р. за № 778/27223, а саме : п1. Користування жилою площею в гуртожитках здійснюється відповідно до статті 130 Житлового кодексу Української РСР. п. 3 - особи, які проживають у гуртожитку, мають право:користуватися на рівних умовах між собою допоміжними приміщеннями (загального користування), обладнанням та інвентарем гуртожитку; вимагати своєчасної заміни обладнання, що стало непридатним для використання, усунення недоліків у наданні послуг з обслуговування гуртожитку, якщо інше не передбачено умовами договору найму жилого приміщення в гуртожитку; у разі проживання в приміщенні, що перебуває у їх відособленому користуванні, без згоди власника вселити своїх малолітніх чи неповнолітніх дітей, а за згодою власника вселити до такого приміщення свою дружину або чоловіка, дітей, які досягли вісімнадцяти років, а також батьків; брати участь у вирішенні питань, повязаних з поліпшенням житлово-побутових умов у гуртожитку, роботою його працівників тощо Доказів порушення вказаних прав відповідачем позивачі не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України суд роз"яснював позивачу право на зміну чи уточнення позовних вимог відповідно до поставлених цілей та для цього відкладав розгляд справи. Прооте позивачі наданим правом не скористались. Суд приймає до уваги Закон України "Про забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків від 4.09.2008 року та Закон України "Про внесення зміін до де-яких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", аналіз судової практики застосування Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" та вважає, що позивачі обрали не належний спосіб захист свого права - визнання права на приватизацію та зобовязання вчинення дій що до приватизації. На підставі викладеного згідно ст.128, 129, 130 ЖК України, ст. 29, 310 ЦК України, Положенням про гуртожитки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27.04.2015 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 липня 2015 р. за № 778/27223ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: dismissed