Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ЛКП «Львівелектротранс», ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» третя особа: [PERSON] , про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП в сумі 64495,60 грн., що складається з 51493,60 грн. матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди, 2000 грн. витрат за проведення експертизи. 11 лютого 2019 року представник позивача уточнив розрахунок позовних вимог, відповідно до якого просить: стягнути з відповідача ЛКП «Львівелектротранс» на користь позивача 63495,60 грн., що складається з 51493,60 грн. матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди, 2000 грн. витрат за проведення експертизи. Заявою від 11 лютого 2019 року позивач відмовився від стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 10000 грн. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 10.11.2020р. провадження у справі в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень закрито у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 18 липня 2017 року у м. Львові на вул. Виговського, 81 мало місце ДТП за участю тролейбуса ЛАЗ - Е183ДІ під керуванням [PERSON] та автомобілем Мітсубісі Лансер д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року у справі № 446/1366/17 [PERSON] , водія ЛКП "Львівелектротранс" ,за фактом вищевказаного ДТП було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку № 5854 від 24 листопада 2017 року, складеного судовим експертом Холодцовим Д.В. вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення фізичного зносу автомобіля Мітсубісі Лансер д.н.з [NUMBER] , пошкодженого в ДТП 18 липня 2017 року, становить 51493,60 грн. Вартість проведення експертизи становить 2000 грн. Винуватець ДТП [PERSON] , керуючи тролейбусом ЛАЗ - Е183ДІ, виконував обов`язки водія та був працевлаштований у ЛКП «Львівелектротранс» на посаді водія. Листом вих. №4652 ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відмовила йому у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на умови договору страхування, укладеного з відповідачем. Представник відповідача ЛКП «Львівелектротранс» надав суду відзив на позовну заяву та заперечення, в яких в задоволенні позову просить відмовити. В обґрунтування заперечення на позов представник відповідача посилається на те, що на момент ДТП між ЛКП «Львівелектротранс» та ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» діяв договір № 14/13-К092738 добровільного страхування відповідальності суб`єкта господарської відповідальності перед третіми особами від 03 квітня 2017 року та відповідно до п. 5.1 даного договору ризиком є ненавмисне нанесення Страхувальником шкоди життю, здоров`ю, майну третіх осіб, цивільну відповідальності за заподіяння якої несе Страхувальник, внаслідок здійснення господарської діяльності Страхувальника, а саме: внаслідок пошкодження контактної мережі та/або опор контактної мережі. Таким чином, представник відповідача вважає, що звернення позивача з позовом до ЛКП «Львівелектротранс» є передчасним, а належним відповідачем у даній справі є страхова компанія ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». 12 грудня 2019 року представником позивача подано суду клопотання про залучення співвідповідача у справі, згідно з яким просить залучити до розгляду справи співвідповідача - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з покладенням солідарного стягнення з відповідачів завданих позивачу збитків, а саме: відшкодування матеріальних збитків - 51493,60 грн., відшкодування витрат на експертне автотоварознавче дослідження 2000 грн. та судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70), зазначено, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. В судовому засіданні 29 січня 2020 року клопотання представника позивача задоволено та залучено до розгляду даної справи співвідповідача - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». 24 лютого 2020 року представником відповідача - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» надано відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог позивача просить відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень представник відповідача посилається на те, що між ЛКП «Львівелектротранс» та ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 10 березня 2017 року було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 11/02-05К-081305, за яким було забезпечено транспортний засіб ЛАЗ - Е183ДІ р.н. [NUMBER] , франшиза за Договором згідно додаткової угоди становить 3000 грн. Відповідно до п. 18.3.1 даного договору страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, технічний стан якого не відповідав вимогам ПДР, або експлуатації забезпеченого транспортного засобу в аварійному стані. Відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності: «Технічний стан транспортного засобу ЛАЗ - Е183ДІ р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] ,, під час ДТП 18 липня 2017 року не відповідав вимогам ПДР, в результаті чого сталося ДТП та було пошкоджено автомобіль позивача. Представник також зазначає, що водієм тролейбуса було визнано факт несправності тролейбуса та електричної лінії, що встановлено постановою Залізничного районного суду м. Львова. Представник відповідача ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» вважає, що відповідно до п. 18.3.1 договору № 11/02-05К-081305 від 10 березня 2017 року відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування в даному випадку. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх участі, позов просять задоволити в повному обсязі. Представник відповідача ЛКП «Львівелектротранс»- Бегей І.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та в задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» - Бондарук І.Ю. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено фактичні обставини справи. Відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року у справі № 446/1366/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. З врахуванням ст. 22 КУпАП звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Справу про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрито./Т. 1 а.с. 9-10/ Причиною притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності було те, що 18 липня 2017 року близько 09 год. 45 хв. [PERSON] , керуючи тролейбусом «ЛАЗ-Е183ДІ» номерний знак [NUMBER] у м. Львові на вул. Виговського,81, не врахував дорожню обстановку, не стежив за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого злетіла пружина лівої штанги та її розхитало, і вона впала на транспортний засіб марки «Мерседес» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , а від замикання контактної лінії іскри пошкодили транспортний засіб марки «Мітсубісі» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали технічні ушкодження, чим порушив п.12.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, транспортний засіб «Мітсубісі» реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.. Згідно з ч.5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч.7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язком для суду. Відповідно до висновку № 5854 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 04 грудня 2017 року судовим експертом Холодцовим Д.В. , ринкова вартість автомобіля Мітсубісі Лансер д.н.з [NUMBER] , в цінах на дату огляду, становила 222075,99 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Мітсубісі Лансер д.н.з [NUMBER] , в цінах на дату закінчення дослідження, становить 51493,60 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу автомобіля Мітсубісі Лансер д.н.з [NUMBER] , в цінах на дату закінчення дослідження становить 51493,60 грн. /Т. 1 а.с. 11-26/ Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 5854 від 04 грудня 2017 року вартість проведеного висновку № 5854 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 04 грудня 2017 року судовим експертом Холодцовим Д.В., становить 2000 грн./Т. 1 а.с. 27/ 07 грудня 2017 року представник [PERSON] - адвокат Маньковський О.А. звернувся до ЛКП «Львівелектротранс» з вимогою про відшкодування збитків, завданих ДТП в сумі 51493,60 грн./Т.1 а.с. 31-32/ 10 березня 2017 року між ЛКП «Львівелектротранс» та ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 11/02-05К-081305./ Т. 2 а.с. 3 - 7. Предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної ним майну третіх осіб внаслідок ДТП під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме тролейбуса «ЛАЗ-Е183ДІ» номерний знак [NUMBER] . Страховим випадком є пред`явлення претензії про відшкодування шкоди заподіяної третій особі, яка визнана Страхувальником в добровільному порядку або набуття чинності рішенням суду, згідно з яким Страхувальник зобов`язаний відшкодувати шкоду майну третьої особи внаслідок ДТП під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Ліміт відповідальності на один страховий випадок на один забезпечений транспортний засіб визначений пунктами 7.1, 7.2, 8.2 Договору в сумі 150000 грн. Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів номер К 081305 від 10 березня 2017 року відповідачі внесли зміни в пункти 8.1 шляхом зменшення ліміту відповідальності страховика щодо відшкодування шкоди майну третіх осіб в розмірі 100 000 грн. на весь строк дії договору. Виплата здійснюється з вирахуванням безумовної франзиши в розмірі 3000грн. Пунктом 18.3.1. вищевказаного договору встановлено, що страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, технічний стан якого не відповідав вимогам Правил дорожнього руху, або експлуатації забезпеченого транспортного засобу в аварійному стані. Пунктом 2.3. Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Пунктами 31.1 та 31.3 Правил дорожнього руху визначено, що забороняється експлуатація тролейбусів і трамваїв за наявності будь-якої несправності, зазначеної в правилах технічної експлуатації цих транспортних засобів. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: б) якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю). Відповідно до листа ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» № 4652 від 11 вересня 2017 року повідомлено [PERSON] про те, що між ЛКП «Львівелектротранс» та ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 10 березня 2017 року, було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 11/02-05К-081305 та відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування у даному випадку, посилаючись на пункт 18.3.1. Договору та протоколу про адміністративне правопорушення № 200887 від 18 липня 2017 року, оскільки в момент ДТП тролейбус «ЛАЗ-Е183ДІ» номерний знак [NUMBER] , знаходився в несправному стані, тобто технічний стан якого не відповідав вимогам Правил дорожнього руху. /Т. 2 а.с. 2/ В матеріалах справи відсутні допустимі, достовірні та достатні докази щодо обставин, зазначених в пункті 18.3.1 Договору, а саме, що тролейбус знаходився в несправному чи аварійному стані. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України суд бере до уваги ті обставини, що 29.09.2017р. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу - тролейбуса ЛАЗ- [NUMBER] ", номерний знак [NUMBER] , винним у скоєнні адмінністративного правопорушення за ст.124 КУпАП визнано працівника ЛКП "Львівелектротранс" - водія [PERSON] . Внаслідок ДТП заподіяно матеріальних збитків позивачу, пошкодженням його транспортного засобу. Крім того, судом встановлено, що 03 квітня 2017 року між ЛКП "Львівелектротранс" (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Українська Страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (страховик) було укладено договір № 14/13-К092738 добровільного страхування відповідальності./Т 1 а.с. 68-69/ Згідно з пунктом 3 договору предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником третім особам (крім цивільної відповідальності власників наземного транспорту, відповідальності власників повітряного транспорту, відповідальності власників повітряного транспорту, відповідальності власників водного транспорту. Відповідно до п. 5.1. договору, страховим ризиком є ненавмисне нанесення страхувальником шкоди життю, здоров`ю, майну третіх осіб, цивільну відповідальність за заподіяння якої несе страхувальник, внаслідок здійснення господарської діяльності страхувальника, а саме - внаслідок пошкодження контактної мережі та/або опор контактної мережі. Контактна мережа - сукупність струмопровідних, ізолюючих, підтримуючих та опорних елементів, призначених для підведення електроенергії до струмоприймачів рухомого складу. Опори контактної мережі - залізобетонні або металеві, на яких закріплюються дроти контактної підвіски і ін.. повітряних ліній. Пунктом 6.1. договору визначено, що загальна страхова сума по даному договору складає 600 000 (шістсот тисяч) грн. 00 коп. За умовами п. 6.4. договору гранична сума виплат (ліміт відповідальності страховика) по одному страховому випадку при відшкодуванні за заподіяну шкоду майну третіх осіб: 200 000гривень Пунктом 9 договору встановлено, що безумовна франшиза визначена у розмірі 0,5 % від загального розміру страхової суми, що становить 3000 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Частина 1 статті 5 Закону України «Про страхування» передбачає, що страхування може бути добровільним або обов`язковим. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пунктом 1.6. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Підпунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 12.1. ст. 12 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з пунктом 1 ч.1 ст.1188 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оцінивши докази та з`ясувавши обставини у справі, суд доходить висновку, що матеріальна шкода позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля була завдана взаємодією кількох джерел підвищеної небезпеки - контактної мережі для підведення електроенергії до струмоприймачів рухомого складу та транспортного засобу - тролейбуса, належного відповідачу- ЛКП "Львівелектротранс", з вини відповідача ЛКП "Львівлектротранс". Доказів навмисного нанесення ЛКП "Львівлектротранс" шкоди майну позивача стронами не надано. Враховуючи, що позивачу заподіяно майнову шкоду внаслідок пошкодження його автомобіля в результаті експлуатації контактної мережі під час керування тролейбусом з вини працівника ЛКП "Львівелектротранс" - водія [PERSON] , розмір якого не перевищує суму страхового відшкодування, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль Мітцубісі Лансер д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , є страховим випадком відповідно до Договору №092738 від 03..04.2017р. добровільного страхування відповідальності суб`єкта господарської діяльності перед третіми особами та Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № К 081305 від 10.03.2017р. Суд відхиляє аргументи відповідача - Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", що технічний стан транспортного засобу - тролейбуса ЛАЗ Е183ДІ р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , не відповідав вимогам ПДР, а тому відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки доказів несправності тролейбуса сторонами не надано, а відповідно до ч.7 ст.82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов 'язком для суду. Беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, яка відповідно до вищевказаних договорів становить 3000,00 грн., сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь позивача становить 48463,60 грн. (51493,60 грн. вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу автомобіля Мітсубісі Лансер д.н.з [NUMBER] - 3000 грн. франшизи). З відповідача - ЛКП "Львівелектротранс" як роботодавця [PERSON] в користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду у сумі 3000 грн., що становить розмір франшизи, яка не підлягає відшкодуванню страховиком. В частині солідарного стягнення з обох відповідачів матеріальної шкоди, заподіяної позивачу, необхідно відмовити з огляду на те, що відповідно до вимог ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Договорами страхування та законом не передбачено виникнення солідарної вимоги у правовідносинах, встановлених судом у цій справі. Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23). Витрати позивача на виготовлення звіту у сумі 2000 грн. не є матеріальним збитком, за своєю природою є витратами пов`язаними із розглядом справи, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, які відшкодовуються йому відповідно до ч. 6 ст. 139, ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідачів. Вирішення питання стягнення судових витрат у виді судового збору стягнути з відповідачів відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved