Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання батьківства, внесення змін в актовий запис про народження дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] позовні вимоги збільшили, збільшені підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши суду, що позивачка проживала з відповідачем однієї сім`єю без реєстрації шлюбу з 2001 року по серпень 2018 року. [INFO] позивачка народила від відповідача сина - [PERSON] , однак відповідач відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію його батьківства. Враховуючи вищевикладене позивачка та її представник просили суд визнати відповідача батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , внести зміни в актовому записі про народження дитини в графі „батько" - з " [PERSON] " на " [PERSON] ," інформацію про дитину та матір залишити без змін. Також позивачка та її представник просили стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 29.08.2018 та до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. Також вказав, що позичка неправомірно просила стягнути з відповідача на її користь аліменти починаючи з дня пред`явлення позову 29.08.2018 та до досягнення дитиною повноліття, оскільки заява про збільшення позовних вимог в якій позивачка виклала вимоги про стягнення аліментів подана 12.06.2020. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] народився [PERSON] , батьком його вказано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , актовий запис № 982 від 24.09.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 6). Відповідно до акту комісії житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-18" від 22.08.2018 посвідчено спільне проживання та ведення спільного господарства [PERSON] та [PERSON] до народження дитини та після народження по сьогоднішній день, спільне виховання та утримання ними дитини - [PERSON] .. З 2001 року [PERSON] постійно проживає у квартирі [PERSON] , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-311-2019 від 14.11.2019 молекулярно-генетичним дослідженням встановлена вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , яка складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с. 63-66). Статтею 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по-батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3 рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положенням, згідно з якого жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Статтею 141 Сімейного Кодексу України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 8-11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на вільне висловлювання особистої думки, формування власних поглядів, розвиток власної суспільної активності, отримання інформації, що відповідає її віку. Кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що сторони з 2001 року до серпня 2018 року спільно проживали та у них [INFO] народилась дитина - син [PERSON] , що підтверджується висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-311-2019 від 14.11.2019 (а.с. 63-66), а також те, що дані обставини представником відповідача в судовому засіданні не спростовані, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства відповідача та внесення змін в актовий запис про народження дитини підлягають задоволенню. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів підлягають задоволенню, оскільки відповідач як батько дитини несе відповідальність за створення умов, необхідних для забезпечення дитині рівня життя, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи те, що із заявою про збільшення позовних вимог та стягнення аліментів на утримання дитини позивачка звернулась 12.06.2020 , суд приходить до висновку про задоволення даних вимог починаючи саме з цієї дати, а не з 29.08.2018, як просить позичка, коли останньою були заявлені вимоги про визнання батьківства. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги частково задоволені, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати з судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. в частині позовних вимог про визнання батьківства та 6 620 грн. 70 коп. вартості судово-генетичної експертизи, а всього 7 325 грн. 50 коп. Також з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати з судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: partial