Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду, посилаючись на те, що 23 листопада 2004 уклала з відповідачем договір страхування життя № 321765, застрахованою особою за яким був її чоловік [PERSON] Страхова виплата складала 1000 грн., яку позивач сплатила відповідачу щомісячними платежами у квітні 2014 року. 18 березня 2015 року помер чоловік позивачки [PERSON], про настання страхової події позивач повідомила страхове товариство за телефоном, а після похорон чоловіка у перший робочий день, тобто в понеділок 23 березня 2015 року прийшла до відповідача та сповістила про смерть чоловіка, отримавши перелік необхідних документів для подачі страховикові. 25 березня 2015 року позивач принесла всі необхідні документи та разом із своєю заявою та страховим полісом здала до СТ "Надія", про що було зроблено відповідну реєстрацію в книзі договорів, а також повідомлено, що позивач отримає страхову суму. Тільки 05 жовтня 2015 року відповідач надіслав на адресу позивача грошовий переказ на суму 417 грн., з якою позивач не згодна, оскільки зі свого боку виконала всі умови договору страхування, а відповідач порушив свої обовязки, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України. Тому позивач просила стягнути з нього на її користь 1000 грн., а також пеню у звязку з невиплатою страхової суми в розмірі 227 грн. та інфляційні втрати в розмірі 18 грн. 66 коп. Також позивач просила стягнути моральну шкоду в розмірі 3000 грн., оскільки у звязку з протиправними діями відповідача вона була поставлена у тяжкі матеріальні умови, хоча позивач - самотня, малозабезпечена особа є пенсіонером за віком. Поховання чоловіка вона здійснила за грошові кошти, які позичила у сторонніх осіб і розрахуватись з боргами до теперішнього часу не може. Також позивач просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн. та покласти на нього витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги, надала судові аналогічні пояснення. Додатково позивач пояснила судові, що довідку про смерть чоловіка вона отримала ввечері, тому в цей же день не змогла її надати до страхової компанії. В понеділок 23 березня 2015 року вона звернулася до страхової компанії, де їй повідомили, які документи необхідно надати для отримання страхової суми і всі ці документи вона надала 25 березня 2015 року, тобто у встановлений договором триденний термін. Вважає, що вона виконала всі умови договору страхування, натомість відповідач відмовився від виконання взятих на себе зобовязань. Також позивач пояснила, що послугами відповідача щодо здійснення поховання чоловіка вона не скористалася, а звернулася до іншої ритуальної служби, якій внесла 5180 грн. Представник відповідача ПАТ "Страхове товариство "Надія" [PERSON] проти задоволення позову заперечував та пояснив судові, що 31 жовтня 2013 року між чоловіком позивачки [PERSON] та страховим товариством "Надія" було укладено договір добровільного страхування життя на страхову суму 1017 грн. , вигодонабувачем за яким є [PERSON] Страховий випадок настав 18 березня 2015 року, позивач самостійно, без участі відповідача, організувала та оплатила поховання чоловіка і звернулася до СТ"Надія" 25 березня 2015 року. Тому в даному випадку згідно умов договору страховик має право відмовити у виплаті страхової суми і виплатити тільки викупну суму, яка розраховується математично і на день припинення договору склала 417 грн. 21 коп. Цю суму була двічі перераховано поштовим переказом позивачці, однак вона двічі відмовилася від її отримання. Вважає, що позивач порушила умови договору страхування, тому не має права на отримання страхової суми. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної дії ( страхового випадку) виплатити другій ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як встановлено в судовому засіданні 31 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Страхове товариство "Надія" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування життя № 0584570 строком до 31 жовтня 2018 року, із виплатою застрахованою особою страхової суми в розмірі 1017 грн., вигодонабувачем за яким було визначено [PERSON] /а. с. 30-31/. Згідно вказаного договору страховик при настанні страхового випадку бере на себе зобовязання організувати поховання застрахованої особи та направити страхову суму (страхову виплату) на оплату ритуальних послуг, а страхувальник зобовязується сплачувати страхові внески у встановлені договором строки та виконувати інші умови договору. В судовому засіданні сторони підтвердили, що страхувальником страхові внески в розмірі 1017 грн. було сплачено у повному обсязі. Застрахована особа [PERSON] помер 18 березня 2015 року / а. с. 12/, тобто в цей день настав страховий випадок. Пунктом 5 ст. 21 Закону України «Про страхування» № 86/96-ВР від 07.03.1996 року з наступними змінами та доповненнями передбачений обовязок страхувальника повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами договору страхування. Як вбачається з договору страхування при настанні страхового випадку страхувальник або вигодонабувач зобовязані письмово повідомити страховика про настання страхового випадку протягом 3 робочих днів та для отримання страхової суми надати документи, перелік яких визначено договором. Відповідно до п. 5 ст. 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Умовами договору страхування, укладеного між відповідачем та [PERSON], визначено, що страховик має право відмовити у виплаті страхової суми при несвоєчасному повідомленні про настання страхового випадку та не звертанні до відділу виплат страховика за організацією поховання застрахованої особи. В цьому випадку до виплати підлягає викупна сума, яка розрахована математично. При розгляді спору судом встановлено, що вигодо набувач позивач по справі - [PERSON] письмово повідомила відповідача про настання страхового випадку не протягом 3 робочих днів, як визначено договором, а 25 березня 2015 року, тобто через тиждень після настання страхового випадку та через пять робочих днів, що підтверджується витягом з журналу реєстрації вхідних заяв, в якому зареєстроване письмове звернення [PERSON] із заявою 25.03.2015 року за № 6011 / а. с. 37/. Крім того, в судовому засіданні позивач підтвердила, що до страховика з питанням організації поховання свого чоловіка [PERSON] вона не зверталася, організацією поховання займалася інша ритуальна служба, назву якої повідомити судові вона не змогла. Таким чином, суд приходить до висновку, що вигодонабувач за договором добровільного страхування життя № 0584570 [PERSON] в порушення його умов та Закону України «Про страхування» несвоєчасно письмово повідомила страховика про настання страхового випадку та не звернулася до нього з питання щодо організації поховання застрахованої особи [PERSON], у звязку із чим відповідачем не було виплачено позивачці страхову суму, а було здійснено розрахунок викупної суми, що складає 417 грн. 21 коп. Тому суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача ПАТ «СТ «Надія» на користь позивачки страхової суми в розмір 1017 грн. відсутні. При цьому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки викупну суму в розмірі 417 грн. 21 коп. Оскільки судом не встановлено вини відповідача у невиплаті страхової суми, підстави для стягнення з нього пені в розмірі 227 грн. та інфляційних втрат в розмірі 18 грн. 66 коп. відсутні. Відповідно до п. 3 Постанови № 4 Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоров»я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв»язку із незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ. В судовому засіданні позивач послалася на те, що внаслідок порушення відповідачем умов договору страхування їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінила в 3000 грн. Однак доказів спричинення моральної шкоди позивач судові не надала, тому суд вважає, що вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею ї документально підтверджені судові витрати. Якщо позов було задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 417 грн. 21 коп., що складає 33,5% від заявлених нею позовних вимог, суд вважає за необхідне пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу, що буде складати 100 грн. 50 коп., а також стягнути з відповідача в такому ж розмірі судовий збір, що буде складати 172 грн. 59 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial