Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 22 лютого 2020 року о 20 год. 00 хв. по вул.Набережній в с. Адамівка Криничанського району Дніпропетровської області водій [PERSON] керував мотоциклом Депр МТ 10-36, д/н [NUMBER] , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, не вибравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки не впорався з керуванням і скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Santafe, д/н [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вищезазначеного ДТП та накладено адміністративне стягнення. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до страхового полісу № АО 2848384, цивільно-правова відповідальність власника пошкодженого автомобіля Hyundai Santafe, д/н [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «ВАН КЛІК». При зверненні до МТСБУ з відповідною заявою представником потерпілого про відшкодування заподіяної шкоди, після чого МТСБУ відшкодувало потерпілій стороні завданий матеріальний збиток, загальною сумою 48284,05 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 1480046 від 09 липня 2020 року, які представник позивача і просить стягнути з відповідача. Крім того представник позивача просить стягнути з відповідача на користь МТСБУ витрати, понесені за послуги аварійного комісара в розмірі 1490 гривень та 2270 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений, причини своєї неявки до суду не повідомив. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача задоволеними бути не можуть з огляду на наступне. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що 22 лютого 2020 року о 20 год. 00 хв. по вул.Набережній в с. Адамівка Криничанського району Дніпропетровської області водій [PERSON] керував мотоциклом Депр МТ 10-36, д/н [NUMBER] , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, не вибравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки не впорався з керуванням і скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Santafe, д/н [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В результаті ДТП власнику автомобіля Hyundai Santafe, д/н [NUMBER] [PERSON] було завдано матеріальної шкоди, яка відповідно до висновку експерта № 119/20А від 11 травня 2020 року складає 48284,05 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до страхового полісу № АО 2848384, цивільно-правова відповідальність власника пошкодженого автомобіля Hyundai Santafe, д/н [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «ВАН КЛІК». При зверненні до МТСБУ з відповідною заявою представником потерпілого про відшкодування заподіяної шкоди, після чого МТСБУ відшкодувало потерпілій стороні завданий матеріальний збиток, загальною сумою 48284,05 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 1480046 від 09 липня 2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року [PERSON] , [INFO] , проживаючого по [ADDRESS] визнано винним у скоєнні вищезазначеного ДТП та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 1 ст. 80 ЦПК України вказує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Правове регулювання відносин із заподіяння шкоди ґрунтується на вихідних засадах ст. 1166 ЦК України, яка визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 01 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зазначеним Законом були визначені обов`язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38). Відповідно до ст. 38.1.1.ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1статті 33 цього Закону. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно зі ст. 38 Закону України "Про страхування ", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Згідно з ч.3ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до платіжного доручення № 1479696 від 26 червня 2020 року Моторне (транспортне) бюро України здійснювало платіж за послуги аварійного комісара в розмірі 1490 гривень. З урахуванням наведеного суд вважає за необхідним, стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а також витрати за послуги аварійного комісара, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1ст. 141 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved