Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вказаним позовом в суд до відповідача ПАТ "Кредобанк" про розірвання договору мотивуючи свої вимоги тим , що 17.04.2008 року між ВАТ "Кредобанк" ( правонаступником якого є позивач по справі ) та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 056,відповідно до якого банк надав позивачу кредит в озмірі 70000,дол.США .Позивач вважає вказаний договір таким ,що підлягає розірванню , оскільки був укладений в іноземній валюті - долар США , крім того , в зв"язку з настанням економічної кризи та зростанням курсу іноземної валюти істотно змінилися обставини ,якими сторони керувалися при укладання договору . В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги за вищевикладеними обставинами та просили суд їх задовольнити . Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову , за необгрунтованість та безпідставністю . Вислухавши думку сторін ,дослідивши матеріали справи , судом встноавлено наступне . Згідно вимогами ст. 10ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини . на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперерчень . Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб , показання свідків, письмові докази,речові докази і висновки експертів . Суд приймає до розгляду лише ті докази ,які мають значення для справи . Обставини ,які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування ,не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування . Кожна сторона має довести ті обставини на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень . 17.04.2008 року між ВАТ "Кредобанк" ( правонаступником якого є позивач по справі ) та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 056,відповідно до якого банк надав позивачу кредит в озмірі 70000,дол.США. Пунктом 10 Постанови ВССУ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів ,що виникають із кредитних правовідносин " зазначено , що згідно із ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня . Вказана стаття визначає правовий статус гривні , але не встановлює сферу її обігу . Стаття 192 ЦК України передбачає , що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку встановленому законом . Тому банк ,як фінансова установа ,отримавши у встановленому законом порядку , а саме у відповідності до вимог ст. 19,47 Закону України "Про банки та банківську діяльність " банківську та генеральну ліценції на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями ,має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті . Як вбачається з матеріалів справи 27 січня 2006 року ВАт "Кредобанк" отримав від НБУ Банківську Ліцензію № 43та Письмовий дозвіл № 43-2 на право здійснення операцій .визначених п.1-4 ч.2 та ч.4 ст.47 Закону України "Про банки і банківську діяльність ",які зокрема включають операції з валютними цінностями . Таким чином , банком було правомірно надано позичальнику - позивачу кредит в іноземній валюті , що підтверджується наявністю у банку відповідної Банківської ліцензії та Дозволу НБУ. Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України , у разі істотної обставини , якими сторни керувалися при укладенні договору , договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін , якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов»язання . Зміна обставин є істотною , якщо вони змінилися настільки , що якби сторони могли це передбачити , вони б не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Відповідно до ч.2 ст. 652 ЦК України , якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами , які істотно змінилися або щодо його розірвання , договір може бути розірваний , а з підстав встановлених ч.4 цієї статті - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за аявності одночасно таких умов : в момент укладення договору сторони виходили з того , що така зміна обставин не настане ; · зміна обставин зумовлена причинами ,які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності ,які від неї вимагалися ; · виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того , на що вона розраховувала при укладенні договору ; · із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає , що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона . Згідно Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів ,що виникають із кредитнихправовідносин" ВССУ роз"яснив , що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатнью підставою для розірвання кредитного договору на підставі ст.652 ЦК України ,оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг,виходячи з динаміки зміни курсіввалю із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації ,передбачити в моментукладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти , а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Одночасно п.19,п.20 постанови Пленуму Верховного Суду Укрїни від 06.11.2009 року № 9 " Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними " передбачено , що обставини щодо яких помилииася сторона правочину , мають існувати саме на момент вчинення правочину .Особа , на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести ,що така помилка дійсно мала місце , а також ,що вона має істотне значення . Не має правого значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину . Помилка внаслідок власного недбальства ,незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним . Укладаючи оспорюваний Кредитний договір сторони у п.7.1 дійшли згоди ,що кредитний договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та дії до повного виконання ними своїхзобов"язань . Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов"язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором , а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти . В судовому засіданні встановлено , що відповідач належим чином виконав свої обов"язки за договором ,надавши позивачу кредитну кошти у валюті , а позивач отримав кошти на тих умовах , які були викладені в договорі . П.п.9.9. Кредитного договору передбачено ,що шляхом підписання договору позичальник підтверджує ,що ознайомився з умовами кредитування,діючими тарифами банку та загальною вартістю кредиту . Відповідачем з квітня 2008 року по січень 2014 року здіснювалися платежі по поверненню кредита , що також є доказом того , що позивач розумів умови кредитування, зокрема й валюту кредиту ,порядок поверенння кредиту ,характер процентної ставки за кредитом та погоджувався з ним . Відповідно до ч.2 ст. 652 ЦК України договір може бути розірваний тільки у випадку ,якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами ,які істотно змінилися ,або щодо його розірвання . Судом встановлено ,що у зв"язку з зімною економічної ситуації в країні за проханням [PERSON] банк вже проводив реструктуризаційні заходи по погашенню кредита . 25.02.2009 року ,за проханням позивача між сторонами по справі було укладеного Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № 056 від 17 квітня 2008 року , відповідно до якого було змінено розмір траншів позичальника кредиту , а саме : з квітня 2008 року по лютий 2009 року рівними частинами згідно графіку по 584,00 дол.США .З лютого 2009 року по лютий 2011 року по 146 дол.США , а починаючи з лютого 2011 року по квітень 2018 року рівними частинами по 704,00 дол.США . Дана угода укладалася з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника з лютого 2009 року по лютий 2011 року . Позивач [PERSON] жодним чином не підтверджує належними та допустими засобами доказування щодо наявності у позивача істотної зміни обставин,якими сторони керувалися при укладенні договору та щодо недосягнення згоди між сторонами щодо приведення договору у відповідність з обставинами ,які істотно змінилися , тому підстави для задоволення позовних вимог у суду відсутні.

Outcome: dismissed