Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказує, що 26.01.2016 року померла сестра позивачки [PERSON], факт смерті якої підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 349839 від 27.01.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 2/5 частин жилого будинку з господарськими спорудами і будівлями за адресою : м. Запоріжжя, вул.. Марко Вовчок, 17 , а також на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 401/1000 часток від 0, 1000 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 2310100000:04:003:0173, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Марко Вовчок, 17, Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємцем за законом після її смерті є позивачка, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але оформити свої спадкові права позбавлена можливості через відсутність документів, які підтверджують родинні звязки з померлою. Позивачка просить суд, встановити юридичний факт, що [PERSON], яка померла 26.01.2016 року є рідною сестрою [PERSON], [INFO]; визнати за нею право власності на 2/5 частини жилого будинку з відповідною частиною господарчих і побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Марко Вовчок № 17 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 401/1000 часток від 0, 1000 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 2310100000:04:003:0173, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Марко Вовчок, 17, в порядку спадкування за законом після смерті 26.01.2016 року, сестри, [PERSON]. У судовому засіданні представник позивачки і позивачка заявлені вимоги підтримали, і просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився , просив справ у розглядати без його участі . Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом установлено, що 26.01.2016 року померла [PERSON], факт смерті якої підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 349839 від 27.01.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 2/5 частин жилого будинку з господарськими спорудами і будівлями за адресою : м. Запоріжжя, вул.. Марко Вовчок, 17 , а також на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 401/1000 часток від 0, 1000 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 2310100000:04:003:0173, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Марко Вовчок, 17, Заповіту [PERSON] не залишила. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту [PERSON] не залишила, а отже, спадкування здійснюється за законом. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивачка є рідною сестрою померлої, і у встановлений законом шестимісячний термін, що відповідає вимогам ст.1269, 1270 ЦК України звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але оформити свої спадкові права позбавлена можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на майно, що увійшло до складу спадщини та відсутність доказів на підтвердження родинних відносин, що вбачається з постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 28.07.2016 року. Таким чином, оформити спадщину у позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості. Факт, що позивачка та померла [PERSON] є рідними сестрами підтвердили у суді свідки [PERSON] та [PERSON], оскільки свідоцтво про народження [PERSON] не збереглося, а точне місце її народження невідоме. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Згідно п.10. ст. 37 Постанови КМУ від 17.10.2013 року № 868 «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документами, що підтверджують виникнення, перехід, та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових праві на нерухоме майно. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved