Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

В березні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власницею домоволодіння по [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] - її сусідка, яка у 2007 році самовільно зайняла земельну ділянку, що знаходиться за її сараями. Рішенням Бородянського районного суду від 05 серпня 2008 року відповідачку [PERSON] зобов'язано відновити межу між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] та відшкодувати збитки завдані в результаті руйнування паркану та вбиральні позивачки. На виконання цього рішення межа була відновлена, але незважаючи на це, відповідачці [PERSON] виданий державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0017 га, по [ADDRESS] та без неї, на підставі рішення постійної комісії з урегулювання земельних відносин були узгоджені межі. Тому просила визнати неправомірним рішення постійної комісії з урегулювання земельних відносин Бородянської селищної ради шостого скликання від 11 березня 2011 року в частині узгодження підписання акту погодження меж замість неї сусідці [PERSON]. Визнати неправомірним рішення 5 сесії 6 скликання Бородянської селищної ради від 24 березня 2011 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою, виготовлену ПП "Ресурс", щодо складання державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,0017 га по [ADDRESS] [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. Визнати неправомірним рішення 29 сесії шостого скликання Бородянської селищної ради від 15 серпня 2013 року в частині повернення їй заяви на доопрацювання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по [ADDRESS] до вирішення справи в суді. Визнати недійсним Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0017 га по [ADDRESS] виданий на ім'я [PERSON]. В судовому у засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала мотивуючи тим, що рішення 12 сесії 5 скликання Бородянської селищної ради від 13 липня 2007 року про передачу [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0,0659 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку за поданням прокуратури Бородянського району було скасоване, а рішенням 20 сесії 23 скликання Бородянської селищної ради від 29 січня 2002 року [PERSON] виділено земельні ділянки розміром 0,1550 га по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та 0,005 га для ведення особистого селянського господарства. Рішення 5 сесії 6 скликання Бородянської селищної ради від 24 березня 2011 року позивачкою оспорювалось в порядку адміністративного судочинства, і їй в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Також, на думку відповідачки, позивачка необґрунтовано посилається, як на підтвердження своїх позовних вимог на неузгодження з нею меж земельних ділянок, на існування рішення суду про відновлення меж земельної ділянки та на наявність матеріалів ТОВ "МБЦ НЗВ "Мегаполіс", оскільки непогодження меж спростовується витягом з протоколу постійної комісії, відповідно до якого вона безпідставно відмовлялась від підписання акту погодження меж, рішення суду про відновлення меж винесене без дослідження в натурі межі земельної ділянки, а матеріали ТОВ "МБЦ НЗВ "Мегаполіс" не є належними доказами, оскільки наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 29 листопада 2011 року анульовано ліцензію щодо проведення робіт із землеустрою. Крім того, відповідачкою було подано заяву про застосування строку позовної давності, оскільки про виготовлення оскаржуваного Державного акту позивачці стало відомо в липні 2011 року про виготовлення технічної документації на земельну ділянку було відомо в червні 2011 року, а тому строк звернення до суду із позовом сплинув в червні - липні 2014 року, проте позивачка звернулась до суду лише в березні 2015 року. Відповідач - Бородянська селищна рада. Управління Держземагентства у Бородянському районі в судове засідання представників не направили, просили слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка являється власницею домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння та копією технічного паспорта (т.1 а.с.12, 13-15). Рішенням Бородянського районного суду від 05 серпня 2008 року (т.1 а.с.16) [PERSON] зобов'язана відновити межу між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] на відстані 1м 12 см. від сараїв [PERSON] відшкодувати збитки завдані в результаті руйнування паркану та вбиральні. Рішення набрало законної сили 16 жовтня 2008 року. 11 березня 2011 року комісія з урегулювання земельних відносин Бородянської селищної ради 6 скликання відносно заяви [PERSON] про підписання акту погодження меж, оскільки її сусідка, [PERSON], безпідставно відмовляється підписати акт погодження меж постановила надати дозвіл голові постійної комісії з урегулювання земельних відносин Сахаруку О.В. підписати акт погодження меж замість [PERSON] (т.1 а.с.23). Рішенням №130/01-05-VI від 24 березня 2011 року п'ята сесія Бородянської селищної ради шостого скликання (т.1 а.с.74) затвердила технічну документацію із землеустрою, виготовлену приватним підприємством "Ресурс", щодо складання державного акту, що посвідчує право власності на земельні ділянки площами 0,0033 га, та 0,0017 га по [ADDRESS] [PERSON] для ведення особистого селянського господарства та передано їх у приватну власність. Відповідно до технічної документації із землеустрою (т.1 а.с.78-90) затвердженої вказаним рішенням виготовлено державний акт (т.1 а.с.91) на право власності на земельну ділянку за яким [PERSON] являється власником земельної ділянки [NUMBER] площею 0,0017 га, що розташована по [ADDRESS] виданий на ім'я [PERSON]. Висновком комплексної судової земельно-технічної експертизи (т.2 а.с.122-147) встановлено, що з урахуванням рішення Бородянського районного суду від 05 серпня 2008 року у користуванні [PERSON] має бути земельна ділянка при будинковолодінні [ADDRESS] площею 695 кв.м. (тобто, із відступом межі між ділянками [ADDRESS] і №36 від сараїв [PERSON] на 1 м 12 см). На час проведення експертизи у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться земельна ділянка при будинковолодінні [ADDRESS], загальною площею 0,0651 га, що не відповідає розміру, яким вона повинна бути з урахуванням рішення Бородянського районного суду Київської області від 05 серпня 2008 року, а саме на 0,0044 га (44 м2) менше (0,0695 га - 0,0651 га=0,0044 га). З урахуванням результатів візуально-інструментального обстеження експертом було встановлено наступне: - земельна ділянка шириною 1 м за належними [PERSON] сараями по [ADDRESS] загальною площею 0,0013 га (12,5 м2) знаходиться в межах земельної ділянки, що належить [PERSON] (зокрема ділянки з кадастровим номером [NUMBER]), Загальні розміри зазначеної земельної ділянки за сараями [PERSON], що знаходиться в межах земельної ділянки [PERSON]: ширина 1м та довжина 12,52м (з боку городу [PERSON].) і 12,54 м (вздовж сараїв [PERSON]; окрім того, слід зазначити, що в межах земельної ділянки, що належить [PERSON] (з кадастровим номером [NUMBER]) знаходиться також частина земельної ділянки, розташована безпосередньо під сараями [PERSON], а саме 0,0002 га (2,3 м2). Відповідно до п.7 розд.Х «Перехідних положень» ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки одержані ними до 1 січня 2002 року у власність у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. Відповідно до ч.2 ст.95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи, щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За таких обставин, оскільки право позивачки на користування земельною ділянкою (право користування на яку підтверджується рішенням Бородянського районного суду від 05 серпня 2008 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - Бородянська селищна рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - Бородянська селищна рада, про визнання права на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою) порушене у зв'язку з тим, що зазначена земельна ділянка була передана відповідачці на підставі рішення 5 сесії 6 скликання Бородянської селищної ради від 24 березня 2011 року, а межі цієї земельної ділянки були погоджені представником селищної ради на підставі рішення постійної комісії з врегулювання земельних відносин, суд вважає за необхідне скасувати вказані рішення та визнати недійсним державний акт. 15 серпня 2013 року рішенням 29 сесії 6 скликання Бородянської селищної ради повернуто заяву позивачки про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по [ADDRESS] на території селищної ради до вирішення справи в суді (т.1 а.с.51). Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і технічно-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Оскільки рішення Бородянської селищної ради від 15 серпня 2013 року не відповідає вимогам зазначеної статті і порушує право позивачки на отримання безоплатно земельної ділянки, що перебуває у її користуванні, то позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити і вказане рішення скасувати. Обставини, якими відповідачка обґрунтовує свої заперечення судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують встановлені судом обставинами, що являються підставою для задоволення позову. Зокрема скасування рішення про передачу земельної ділянки (т.1 а.с.138), що відбулося за поданням прокурора (т.1 а.с.135-136), здійснено в зв'язку з формальними причинами і не спростовує право позивачки на користування спірною земельною ділянкою, що розташована за сараями на території домоволодіння позивачки. Також посилання відповідачки на перебування у користуванні позивачки земельної ділянки меншого розміру спростовується рішенням Бородянського районного суду від 05 серпня 2008 року, яким встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває у користуванні позивачки і її порушене право повинно бути відновлене, що підтверджується ухвалами судів апеляційної та касаційної інстанцій (а.с.17,18,21-22). Також не спростовує право позивачки користуватися спірною земельною ділянкою та захист цього права, відмова в позовних вимогах [PERSON] до Бородянської селищної ради, [PERSON], третя особа - управління Держкомзему у Бородянському районі, Макарівська землевпорядна організація «СПД [PERSON].», ПП «Ресурс» про скасування рішення селищної ради, зважаючи на те, що предметом позову було питання дотримання суб'єктом владних повноважень обов'язків у сфері публічно-правових відносин при винесенні вказаного рішення. Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Частиною 3 вказаної статті встановлено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи, що позивачка зверталась до суду з позовом про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку нечинним, її позов ухвалою Бородянського районного суду від 10 грудня 2012 року залишений без розгляду (т.1 а.с.203), то в даному випадку перебіг позовної давності починається з 10 грудня 2012 року. Таким чином звернення до суду з позовом 11 березня 2015 року відбулося в межах три річного строку позовної давності.

Outcome: approved