Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

13.08.2018 року позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO]. Позивач є бабусею неповнолітньої [PERSON] Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання та утримання своєї дочки, не цікавиться її життям і здоров'ям, не спілкується з дитиною у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не турбується про її фізичний та розвиток, матеріально дитину не забезпечує, не цікавиться її інтересами, станом здоров'я, захопленнями. Фактично батько-відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. В якості доказів позивач надав до суду разом з позовною заявою документи, що підтверджують кровну спорідненість відповідача з дитиною та позивачем, свідоцтво про смерть матері дитини, докази того, що позивач є опікуном іншої дитини померлої матері, довідку про місце проживання дитини разом із бабусею, акт обстеження умов проживання від 05.07.2018 р., довідку про розмір доходів позивача. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Додатково позивач зазначив, що дитина з початку навчального року проживає у м. Василівка Запорізької області, так як навчається у ВСП "Василівський коледж ТДАТУ". У Василівці вона поживає в гуртожитку. Потребує коштів на навчання, харчування, лікування, найм житла, придбання одягу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначав на те, що після смерті матері дитини 7 років дитина проживала у нього до закінчення середньої школи. Вважає, що забезпечував дитині середні умови для проживання. Зараз він не піклується про дитину, може надавати доньці харчування, але за умови, що вона буде приїздити до нього і особисто забирати харчі. В ході судового розгляду відповідач не спростував доводи позивача та представника третьої особи щодо ухилення його від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, також поряд із запереченням проти задоволення позову без мотивування своєї позиції висловлював думку щодо можливості позбавлення його батьківських прав. Відзив відповідача на позовну заяву не надав. Представник третьої особи позовні вимоги підтримав. Надав суду висновок від 19.10.2018 р. №01-24/1025. Згідно з цим висновком відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки протягом тривалого часу, тому орган опіки і піклування вважає за доцільне підтримати позов щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Додатково в судовому засіданні представник третьої особи пояснив, що поведінка відповідача вже була предметом розгляду в органі опіки і піклування у зв'язку із відмовою відповідача годувати свою доньку. Це сталося під час навчання дитини у середній школі, коли дитина проживала з батьком. За такі дії відповідач притягався до адміністративної відповідальності за статтею 184 "Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей" КУпАП. Також представником третьої особи суду подана характеристика на відповідача, що підписана 03.05.2018 р. сільським головою Мордвинівської сільської ради, та акт обстеження умов проживання відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах докази приходить до наступного висновку. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 28.01.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя (а.с. 12). Мати дитини померла [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], що видане 07.02.2011 р. Мирненською селищною радою Мелітопольського району Запорізької області (а.с. 14) та відповіддю Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 09.08.2018 р. №1564/17,11-06-105 про зміну матір'ю дитини прізвища у зв'язку із укладанням шлюбу (а.с.15). Позивач є бабусею дитини, що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER], що видане 10.07.1974 р. Мелітопольським міським РАГСом (а.с. 13) та відповіддю Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 09.08.2018 р. №1564/17,11-06-105 про зміну матір'ю дитини прізвища у зв'язку із укладанням шлюбу (а.с.15). Згідно з ч.2. ст.258 Сімейного кодексу України баба і дід мають право звернутися за захистом прав і інтересів неповнолітніх внуків до органу опіки і піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина. На час подання позову онука проживає в сім'ї позивача про що свідчить довідка Мирненської селищної ради від 02.07.2018 р. №833 (а.с. 21). Факт проживання встановлений згідно з актом обстеження. Виходячи із зазначених положень Сімейного кодексу України та довідки про склад сім'ї позивача суд приходить до висновку про наявність у позивача права на позов щодо позбавлення відповідача батьківських прав і стягнення аліментів на утримання своєї онуки. З пояснень сторін слідує, що відповідач не надає коштів на утримання дитини після переїзду її від батька до бабусі і не приймає участі у вихованні дитини. За час проживання дитини з батьком відповідач притягувався судом до адміністративної відповідальності за статтею 184 "Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей" КУпАП. Цей факт визнаний відповідачем і, згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Згідно з актом обстеження житлових умов відповідача (а.с 53), у відповідача відсутні належні умови для проживання: в будинку з трьома житловими кімнатами проживає 6 осіб різного віку і статі, житлове приміщення є брудним і задимленим, потребує ремонту. Відповідно до характеристики на відповідача, що підписана 03.05.2018 р. сільським головою Мордвинівської сільської ради (а.с. 53), позивач за місцем проживання характеризується з негативного боку, досить часто перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Із встановлених судом юридичних фактів слідує, що відповідач, як батько неповнолітньої доньки [PERSON], не бере участі у вихованні дитини і не надає коштів на утримання дитини. Обов'язок позивача брати участь у вихованні дитини передбачений ч.2 ст.157 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України. Згідно з положеннями ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Позивач просить стягувати аліменти з моменту звернення її до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такі вимоги відповідають положенням ст.180 та ч.1 ст.191 СК України. Спосіб утримання аліментів визначений позивачем відповідно до положень ч.3 ст.181 СК України. Розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки відповідає розміру, встановленому на одну дитину ч.5 ст.183 СК України. Встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, визначивши докази, які їх підтверджують, визначивши норми права, що підлягають застосуванню та наявність порушення прав неповнолітньої дитини за захистом яких звернувся її законний представник суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з того, що позивачем заявлено дві самостійні вимоги. Одна про позбавлення батьківських прав, що є вимогою нематеріального характеру. Згідно з п.п.2 п.1 ч.2 ст. ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за позовною заявою немайнового характеру, що подається фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Друга вимога про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, яка є вимогою матеріального характеру. Ціна позову у позовах про стягнення аліментів обчислюється як сукупність всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, згідно п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України. За позовною заявою майнового характеру, що подається фізичною особою, згідно з п.п.1 п.1 ч.2 ст. ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до п. 3, 7, ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за обома вимогами. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, той факт, що позовні вимоги задоволені судом повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 1409,60 грн. Докази того, що по справі сторонами здійснені інші судові витрати, в справі відсутні.

Outcome: approved