Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

08 січня 2014 року управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі звернулось до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] має заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування за 2011 рік становить 4010 грн.30 коп. та заборгованість за 1 квартал 2012 року в сумі 1116 грн.99 коп.,загальна сума заборгованості становить 5127 грн.29 коп..На час виникнення заборгованості відповідач [PERSON] мав статус фізичної особи підприємця,але згідно постанови Господарського суду Черкаської області від22.01.2013 року по справі №10/925/33/13-г визнаний банкрутом і щодо нього розпочато ліквідаційну процедуру,яку завершено 29 серпня 2013 року.За наслідками ліквідаційної процедури вказана вище заборгованість залишилася непогашеною. У зв»язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнобов»язкове державне пенсійне страхування в сумі 5127 грн.29 коп. В судовому засіданні представник позивача Шпильова Т.В. позов підтримала та просила суд його задовольнити в повному об»ємі. Відповідач в судове засідання не з»явився по невідомій суду причині, про день,час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. За ухвалою суду справа розглядається у відсутності відповідача. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки вимоги управління ПФУ в Звенигородськом районі є необґрунтованими та незаконними та суперечать вимогам абз.1 ч.3 ст.92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»,так фізична особа-підприємець [PERSON] визнаний банкрутом і відповідно до вимог закону звільнений від подальшого виконання грошових вимог кредиторів,що були заявлені після визнання фізичної особи-підприємця банкрутом. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію суб»єкта підприємницької діяльності-фізичної особи,вбачається що 10.08.2006 року [PERSON], був зареєстрований,як суб»єкт підприємницької діяльності,про що зроблено запис в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №20040000000001434 .(а.с.9). Згідно розрахунку Ф.23 від 31.01.2013 року [PERSON] має заборгованість в сумі 5127 грн.29 коп. по сплаті єдиного внеску на загальнобов»язкове державне пенсійне страхування.(а.с.10) Відповідачем [PERSON] 06.02.2013 року до управління ПФУ в Звенигородському районі Черкаської області було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2012 р.,де він самостійно вказав визначену суму,а саме 1073 грн.,на яку нараховується єдиний внесок.(а.с.11-12) Згідно до постанови Господарського суду Черкаської області від 22.01.2013 року у справі №10/925/33/13-г підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.(а.с.4) Відповідно до ухвали Господарського суду Черкаської області від 29.08.2013 року у справі №10/925/33/13-г підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] припинено у зв»язку з банкрутством.(а.с.5) Згідно ст.11 п.3 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (в редакції,що діяла на час виникнення спірних правовідносин) загальнообов»язковому державному пенсійному страхуванню підлягають:фізичні особи-суб»єкти підприємницької діяльності,у тому числі ті,які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,єдиний податок,фіксований сільськогосподарський податок,придбали спеціальний торговий патент),та члени сімей зазначених фізичних осіб,які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Відповідно до ст..3 Закону України «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» (в редакції,що діяла на час виникнення спірних правовідносин) Збір на обов»язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку,визначеному законодавством України. Відповідно до абз.1 ч.3 ст. 92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року №2343-ХІІ (в редакції чинній на час звернення до суду) після завершення розрахунків з кредиторами фізична особа - підприємець, визнана банкрутом, звільняється від подальшого виконання грошових вимог кредиторів, що були заявлені після визнання фізичної - підприємця банкрутом, за винятком вимог, передбачених абзацом третім частини третьої цієї статті. Згідно з абз.3 ч.3 ст. 92 передбачено, що вимоги кредиторів щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, вимоги щодо стягнення аліментів, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені в порядку виконання постанови господарського суду про визнання фізичної особи - підприємця або які погашені частково чи не заявлені після визнання фізичної особи - підприємця банкрутом, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про банкрутство фізичної особи - підприємця відповідно в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до ч.7 ст. 25 Закону України " Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-У1 сума недоїмки не підлягає списанню, зокрема в разі укладення з платником єдиного внеску мирової угоди відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, недієздатною, оголошення померлою та відсутності осіб, які до цього Закону несуть зобов'язання із сплати єдиного внеску. Згідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" мінімальний внесок - це сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата ( дохід), та підлягає сплаті щомісяця. Єдиний внесок для платників встановлюється у розмірі 34,7 відсотка . Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік" від 23.12.2010 року встановлено з 01 січня 2011 року мінімальну заробітну плату розмірі 941,0 грн., з 1 квітня 201 року - 960,00 грн., 1 жовтня 2011 року - 985,00 грн., 1 грудня 2011 року - 1004, 00 грн. Таким чином, мінімальний страховий внесок становить січень - березень 2011 року - 326,53 грн., за квітень - вересень2011 року 333,12 грн., за жовтень- листопад 2011 року 341,80 грн., за грудень 2011 року 348, 39 грн. Загальна сума єдиного внеску становить 4010 ,30 грн. та заборгованість за 1 квартал 2012 року в сумі 1116 грн.99 коп.(відповідач [PERSON] 06.02.2013 року подав звіт за 2012 рік про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску,в якому відобразив,що протягом першого кварталу 2012 року здійснював підприємницькц діяльність. Мінімальний страховий внесок за кожен місяць першого кварталу 2012 року -372 грн.33 коп.,що становить до сплати 1116 грн.99 коп.),а всього загальна сума складає 5127 грн.29 коп. Управлінням Пенсійного фонду України в Звенигородському районі було сформовано вимогу про сплату боргу від 31.01.2013 року № Ф-23 до [PERSON] про сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 5127 грн. 29 коп. Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням,досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність,допустимість та достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв»язок досліджених доказів у їх сукупності,суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення,оскільки позивачем доведено факт ухилення відповідача від виконання законних обов»язків щодо сплати єдиного внеску на заганообов»язкове дердавне пенсійне страхування,які відносяться до вимог особистого характеру. Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з відповідача на користь Держави необхідно стягнути судові витрати:судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.,від сплати якого позивача звільнено на підставі ст..5 ч.1 п.18 Закону України «Про судовий збір». На підставі абз.1 ч.3 ст.92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»,п.3 ст.11 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»,ст..3 Закону України «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування»,ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування» та

Outcome: approved