Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача борг згідно кредитного договору №б/н від 03.04.2012 року в розмірі 18792,50 гривень та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 квітня 2012 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, за яким остання отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, взяті на себе зобов`язання за договором з повернення кредиту, відповідач не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 14.09.2020 року становить 18 792 гривень 50 копійок та складається з наступного: - 12811,44 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 2677,88 грн. - заборгованість за відсотками згідно ст.625 ЦК України; - 2953,18 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; - 350,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., Оскільки заборгованості по кредитному договору відповідачем не сплачено, Банк просить стягнути борг в судовому порядку, посилаючись на розрахунок заборгованості від 12.09.2019 року; витяг з "Умови та правила надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою"; копію заяви позичальника та довідку про умови кредитування та обслуговування кредитної карти. В судове засідання представник позивача не з`явився. Натомість, разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, в якій вказав, що в разі неявки відповідача, АТ КБ "ПриватБанк" не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення у справі. ( а.с. 3) Відповідач [PERSON] в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час і дату судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет : http://ml.rv.court.gov.ua/sud1712/, не з`явилася. ( а.с. 59) Будь -яких заяв, відзиву на позов, чи пояснень по суті справи, на адресу суду не надіслала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] 03 квітня 2012 року кредитного договору №б/н, за яким банк взяв на себе зобов`язання видати відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці, [PERSON] , впродовж строку кредитування, отримала кредитні кошти на суму 5000,00 грн., зі сплатою відсотків за його користування. В подальшому [PERSON] користувалася кредитними коштами , у зв"язку з чим, розмір кредитного ліміту збільшувався. Після цього, свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів у строки на умовах та в розмірах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 14.09.2020 року їй нараховано заборгованість в сумі 18792,50 гривень, яка складається з наступного: - 12811,44 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 2677,88 грн. - заборгованість за відсотками згідно ст.625 ЦК України; - 2953,18 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; - 350,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунком (а.с. 5-10). Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Так, розмір простроченого кредиту та нарахованих після утворення прострочки відсотків згідно ст.625 ЦК України є обгрунтованим і підтверджується розрахунком. Водночас відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому в даному випадку з відповідача на користь банку підлягає стягненню лише один із заявлених до стягнення видів неустойки - загальна пеня за прострочене зобов`язання в сумі - 2953,18 грн., так як банком нараховано два види пені: 2953,18 грн. - за прострочене зобов`язання і 350.00 грн. - за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.. А тому, є очевидним, що нарахування пені за прострочену заборгованість від 100 грн охоплюється нарахованою пенею за прострочене зобов`язання. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження частково, тобто в межах заборгованості за простроченим тілом кредиту, відсотків згідно ст.625 ЦК України та пені за прострочене зобов`язання. В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягення пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 549 1054 ЦК України,

Outcome: partial