Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ленінський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про звільнення з-під арешту квартири №67, загальною площею 51,1 кв.м. та частини підвалу під сарай площею 1,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Л.Ратушної, буд. 24 та належить на праві власності [PERSON]. Позовні вимоги мотивовано тим, що між [PERSON] та АКБ «Райффайзенбанк України», правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитні договори №CNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, №CNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року, №CNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року, право вимоги за якими придбано ТОВ «ОТП Факторинг Україна». В забезпечення виконання вищевказаних кредитних договорів між Банком та [PERSON] було укладено договори іпотеки: №PCNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, №PCNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року, № PCNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року, за якими [PERSON] передала в іпотеку Банку квартиру №67, загальною площею 51,1 кв.м. та частину підвалу під сарай площею 1,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Л.Ратушної, буд. 24. 13.11.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення у цивільній справі №127/21711/14-ц, яким задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. На виконання рішення суду, 23.12.2014 року було видано виконавчий лист, який був предявлений до виконання в Ленінський ВДВС Вінницького міського управління юстиції 16.01.2015 року. Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ від 22.01.2015р. накладено арешт на все майно боржника. Разом з тим, згідно з постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ від 22.09.2015 року виконавчий лист суду повернутий стягувачу без виконання, у звязку з дією Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". В той же час, на виконанні в Ленінському ВДВС Вінницького МУЮ перебували виконавчі написи №9554, №9555, №9556 вчинені 08.12.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі виконавчого напису №9555 вчиненого 08.12.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], Ленінським відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції накладено арешт на нерухоме майно та зареєстровано обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за номером 5457205. Згідно з постановами державного виконавця Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ від 13.06.2014р. вищевказані виконавчі написи були також повернуті стягувачу у звязку з дією Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Враховуючи те, що в силу дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" Ленінський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції не вправі примусово реалізувати предмет іпотеки, а також те, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як іпотекодержатель, має першочергове право на задоволення свої вимог за рахунок іпотечного майна та надає [PERSON] дозвіл на добровільний продаж предмета іпотеки, з подальшим зарахуванням коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить звільнити з-під арешту квартиру №67, загальною площею 51,1 кв.м. та частину підвалу під сарай площею 1,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Л.Ратушної, буд. 24, та належить на праві власності [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо їх задоволення. При цьому, відповідач пояснила, що добровільний продаж квартири надасть їй змогу погасити свої кредитні зобовязання перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Представник третьої особи - Ленінський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції в судове засідання не зявився, проте звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи провести у відсутність представника відділу, а при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідно до кредитних договорів: №CNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, №CNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року, №CNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року, укладених між [PERSON] та АКБ «Райффайзенбанк України», правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», та в подальшому - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», банком надано, а відповідачем отримано кредитні кошти в розмірі 20000 доларів США, 15000 доларів США та 12\~825,73 доларів США відповідно. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами сторонами було укладено договори іпотеки: №PCNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, №PCNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року, №PCNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року, які посвідчені приватними нотаріусами Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON], та у відповідності до яких [PERSON] передала Банку в іпотеку, належне їй на праві власності (на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2001 року) нерухоме майно, а саме квартиру №67, загальною площею 51,1 кв.м. та частину підвалу під сарай площею 1,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Л.Ратушної, буд. 24. В подальшому, згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010р. та договору про відступлення прав вимоги від 10.12.2010р., укладених ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», право вимоги за вищевказаними кредитними та іпотечними договорами перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до частини 1 статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої судом 26.11.2015р., іпотекодержателем за договорами іпотеки: №PCNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, №PCNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року, №PCNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року являється ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2014 року, у цивільній справі №127/21711/14-ц задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами та стягнуто з відповідача на користь позивача 21641,57 доларів США заборгованості за кредитним договором №CNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, 18096,79 доларів США - за кредитним договором №CNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року, 15440,97 доларів США - за кредитним договором №CNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року. На виконання вищевказаного рішення суду, 23.12.2014р. Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист, який як повідомив представник позивача та не заперечувала відповідач, 16.01.2015р. був предявлений для примусового виконання до Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції. Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ [PERSON] ВП №46137540 від 22.01.2015р. накладено арешт на все майно боржника та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] Разом з тим, згідно з постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ [PERSON] ВП №46137540 від 22.09.2015 року, виконавчий лист Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2014р. №127/21711/14-ц було повернуто стягувачу без виконання, у звязку з дією Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" та відсутністю іншого майна належного боржнику на яке можливо звернути стягнення. В той же час, на виконанні в Ленінському ВДВС Вінницького МУЮ перебували виконавчі написи №9554, №9555, №9556 вчинені 08.12.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру №67 та частину підвалу під сарай площею 1,5 кв.м., що в будинку №24, який розташований по вулиці Л.Ратушної в м. Вінниця, та належить [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, які згідно з постановами головного державного виконавця Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ [PERSON] від 13.06.2014 року, були повернуті стягувачу, у звязку з дією Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" та відсутністю іншого майна належного боржнику, на яке може бути звернено стягнення. Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з частиною 1 статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. (ч. 1 ст. 576 ЦК України). Як зазначено вище та встановлено судом, в рахунок забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами сторонами було укладено договори іпотеки: №PCNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, №PCNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року, №PCNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року, у відповідності до яких [PERSON] передала Банку в іпотеку, належне їй на праві власності (на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2001 року) нерухоме майно, а саме квартиру №67, загальною площею 51,1 кв.м. та частину підвалу під сарай площею 1,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Л.Ратушної, буд. 24. З метою повного та всебічного розгляду справи судом було сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно якого 10.11.2009 року за реєстровим номером 5457205 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, накладений Ленінським відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції на підставі виконавчого напису №9555 вчиненого 08.12.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] При цьому, як встановлено судом та зазначено вище, виконавчий напис №9555 вчинений 08.12.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та виконавчий лист Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2014р. №127/21711/14-ц, згідно з постановами державного виконавця від 13.06.2014 року та від 22.09.2015 року повернуто стягувачу без виконання. Судом також встановлено, що на даний час виконавчі документи про стягнення боргу або звернення стягнення на предмет іпотеки відносно [PERSON], стягувачем за якими є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», на виконанні в органах державної виконавчої служби, не перебувають. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частини 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Разом з тим, згідно зі статею 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (стаття 12 ЗУ «Про іпотеку). У разі порушення іпотекодавцем обовязків щодо збереження предмета іпотеки іпотекодержатель може скористатись правами, визначеними ч. 1 ст. 12, або вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у власних інтересах та за власний кошт. Таким чином, оскільки іпотекодержателем майна, а саме квартири №67, загальною площею 51,1 кв.м. та частини підвалу під сарай площею 1,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул.Л.Ратушної, буд. 24, являється ТОВ «ОТП Факторинг Україна», останній має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. При цьому, судом встановлено, що незважаючи на повернення виконавчого напису нотаріуса та виконавчого листа суду стягувачу без виконання, арешт накладений на предмет іпотеки Ленінським відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції на даний час не знято. При цьому, як пояснила в судовому засіданні представник позивача та не заперечувала відповідач, зняття арешту з предмета іпотеки обумовлено тим, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як іпотекодержатель, маючи першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна надає [PERSON] дозвіл на добровільний продаж предмета іпотеки, з подальшим зарахуванням коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до частини 1 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна (ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження». Поряд з цим, статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини; копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника ; у випадках незавершенного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що вищезазначені виконавчі провадження на даний час не завершені, беручи до уваги те, що позивач є іпотекодержателем та має переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки та надає [PERSON] дозвіл на добровільний продаж предмета іпотеки, з подальшим зарахуванням коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо звільнення майна з-під арешту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням вимог статті 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved