Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" м. Дніпропетровськ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 22.01.2007 року уклало з відповідачем договір № VIH0R004780268, відповідно до якого ЗАТ КБ "Приватбанк" видав [PERSON] кредит у розмірі 1348,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення 20.01.2009 року, узгодивши Умови та правила надання банківських послуг. Однак, відповідач належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 23.01.2014 року в розмірі 22376 грн. 35 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № VIH0R004780268 від 22.01.2007 року у розмірі 22376 грн. 35 коп. Представник позивача, Сауляк Є.В. який діє на підставі довіреності, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до кредитного договору № VIH0R004780268 від 22.01.2007 року ЗАТ КБ "Приватбанк" надав [PERSON] строковий кредит у розмірі 1348,00 грн. строком до 20.01.2009 року, з відсотковою ставкою 1,00% на місяць, ціль кредитування: купівля ТНС та сплата комісії банку та компанії, згідно умов договору (а. с. 32-35). Видаткова накладна № РН600-000000475 від 21.01.2007 року та акт прийому-передачі товару № СФ600-000000638 від 21.01.2007 року вказують, що ПП «Домотехніка-Вінниця» видав, а [PERSON] отримала мобільний телефон Nokia 6131 Red Silver, вартістю 1498 грн. 00 коп. (а.с. 36,37). Згідно розрахунку заборгованості за договором № VIH0R004780268 від 22.01.2007 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 23.01.2014 року становить 22376 грн. 35 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 3 грн. 99 коп.; заборгованість за відсотками в сумі 8506 грн. 08 коп.; нарахована комісія в сумі 88 грн. 98 коп.; заборгованість з пені в сумі 13777 грн. 30 коп. (а. с. 5-7). Зміст виписки руху коштів та зміст меморіальних ордерів щодо погашення заборгованості по договору разом з змістом розрахунку заборгованості по договору вказують, що внесені [PERSON] кошти в рахунок погашення кредиту зараховувались на погашення тіла кредиту і не зараховувались на погашення процентів та пені, в силу чого заборгованість по тілу кредиту є незначною порівняно з заборгованістю по сплаті процентів та пені. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved