Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

17 серпня 2021 року представником позивача адвокатом Макаренком І.Я. подано заяву про стягнення з ПСП ім. Пархоменка на користь [PERSON] понесених ним витрат по оплаті правничої допомоги в сумі 6000 грн. До заяви надано акт приймання-передачі виконаних робіт і розрахунок витрат на правничу допомогу. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Макаренко І.Я. у судове засідання не з`явились та не повідомили про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник ПСП ім. Пархоменка у судове засідання не з`явився та не повідомили про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 26.08.2021 представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив залишити без розгляду заяву [PERSON] , у зв`язку з неподанням відповідних доказів протягом встановленого законом строку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву представника позивача адвоката Макаренка І.Я., матеріали цивільної справи № 282/712/21, суд встановив наступне. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 16 серпня 2021 року по справі № 282/712/21 позов задоволено повністю. Визнано недійсною додаткову угоду від 29 травня 2018 року до договору оренди землі від 25 березня 2005 року на земельну ділянку площею 3,0723 га., за кадастровим номером 1823182400:02:003:0009, укладену між Приватним сільськогосподарським підприємством ім. Пархоменка та [PERSON] , речове право якого зареєстровано державним реєстратором Чуднівської міської ради Житомирської області 29 серпня 2018 року, номер запису про інше речове право 27737195, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 42808617 від 03 вересня 2018 року Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Пархоменка, на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок. Відповідно до мотивувальної частини рішення суду, зважаючи на посилання представника позивача на положення ч. 8 ст. 141 та ст. 246 ЦПК України, витрати позивача на правничу допомогу не стягувались. 17 серпня 2021 року представником позивача адвокатом Макаренком І.Я. подано заяву про стягнення з ПСП ім. Пархоменка на користь [PERSON] понесені ним витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 6000 грн. До заяви додано акт приймання-передачі виконаних робіт і розрахунок витрат на правничу допомогу. Таким чином, заява представника відповідача про залишення без розгляду заяви адвоката Макаренка І.Я., у зв`язку з неподанням відповідних доказів протягом встановленого строку задоволенню не підлягає. У відповідності до ч. 1, 2, 3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому\~статтею 270\~цього Кодексу. Відповідно до\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~270\~ЦПК України,\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.. Згідно положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 24 травня 2021 між [PERSON] та адвокатом Макаренком Іваном Яковичем укладено Договір про надання правничої допомоги. Розділом 2 даного договору сторони визначили розмір гонорару за виконання передбачуваних даним Договором робіт в розмірі 6000 грн. Відповідно до вимог ст.30 Закону України " Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Отже, гонорар може бути визначений як фіксована сума або як погодинна оплата. При цьому, зміст п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України свідчить про те, що розподілу між сторонами підлягають не лише фактично понесені витрати на правничу допомогу, а й витрати, які підлягають сплаті відповідною стороною. Відповідно до розрахунку розміру витрат на правничу допомогу у справі №282/712/21 за позовом [PERSON] до ПСП ім. Пархоменка про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною, загальна вартість наданої правової допомоги в справі складає 6000 грн. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи долучено квитанцію № 0.0.2141031805.1 від 26.05.2021, згідно якої [PERSON] сплатив [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Судом встановлено, що долучені до матеріалів заяви документи та докази, які містяться у матеріалах справи підтверджують надання адвокатом Макаренком І.Я. правової допомоги позивачу при розгляді справи №282/712/21, та розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу відповідає вимогам розумності, справедливості та складності справи. Натомість від представника відповідача, в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги норму ст. 141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заява представника позивача адвоката Макаренка І.Я. підлягає до задоволення.

Outcome: approved