overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Мінераліз» просить звільнити її 28 серпня 2020 року із займаної посади на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України у зв"язку з порушенням роботодавцем трудового законодавства. Позов мотивує тим, що відповідно до наказу Приватного підприємства «Мінераліз» №75-к від 16.07.2014 року її - [PERSON] було прийнято до адміністративно-господарського відділу на посаду менеджера з адміністративної діяльності про, що було внесено запис № 12 до трудової книжки. [INFO] вона народила доньку [PERSON] , та перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку. 20.08.2020 року вона отримала довідку, відповідно до якої, дитина потребувала домашнього догляду. 21.08.2020 року з метою подачі отриманої довідки та заяви про продовдення "декретної відпустки" вона приїхала до свого безпосереднього місця роботи та фактичного місцезнаходження ПП "Мінераліз", яким було м.Рівне вул.Соборна,370В, однак охоронцем повідомлено, що приміщення виставлено на продаж, а юридичні особи у даному приміщенні свою діяльність не здійснюють. 21.08.2020 року вона разом з чоловіком їздила до міста, за якою зареєстроване ПП "Мінераліз", однак з"ясувати нічого не вдалось. Нею було надіслано заяву та довідку, що є підставою для продовження відпустки по догляду за дитиною, однак лист повернувся за закінченням терміну зберігання. Вважає, що такими діями роботодавець порушив умови трудового договору. Нею було надіслано заяву на звільнення, однак результатів розгляду заяви немає. У зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 04 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, за наявними в матеріалах справи доказами. Представник відповідачав судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична адреса Приватного підприємства «Мінераліз», ЄДРПОУ 37105205: Україна, 51909, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, селище міського типу Карнаухівка, ВУЛИЦЯ ПЕРЕМОГИ, будинок 41, квартира 94. На зазначену адресу судом було направлено копія позовної заяви з додатками, а також ухвали суду та судові повістки про виклик. Однак, на адресу суду поверталися конверти із зазначенням за закінченням терміну зберігання. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. З огляду на викладене, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Дана справа перебувала в провадженні Рівненського районного суду і 24 вересня 2019 року у ній ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю, шлюб між сторонами розірвано. Однак при ухваленні рішення, судом не було вирішено питання стягнення судового збору. Це було виявлено при видачі [PERSON] копії судового рішення. Тому в даний час виникла необхідність вирішити дане питання. Сторони для вирішення питання стягнення судового збору, в судове засідання не викликалися, враховуючи наявність в матеріалах справи їх заяв про слухання справи за їх відсутності. Відповідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.п."г" п.2 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, якщо позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї. Оскільки позивачка подала заяву про розірвання шлюбу, вона є матір`ю п`ятьох неповнолітніх дітей, які перебувають на її утриманні, у зв`язку з чим просила відстрочити сплату судового збору, судом було вирішено відстрочити сплату судового збору до часу ухвалення рішення у справі. Крім того, позивачка в позовній заяві просила судові витрати покласти на відповідача. Згідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача має бути стягнутий судовий збір. Питання стягнення судового збору обговорювалося під час розгляду справи, відповідач [PERSON] подав заяву, в якій визнав позов повністю. Однак, помилково в рішенні суду не зазначено про стягнення судового збору з відповідача. Згідно п.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", мінімальний розмір судового збору за одну позовну вимогу складає суму 768,40 гривень. Тобто, суд вважає, що є підстави ухвалити додаткове рішення і вирішити питання стягнення судових витрат, сплату якого було відстрочено до часу винесення рішення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «Місто»,\~комунального підприємства\~«Вінницька транспортна\~компанія» про\~відшкодування шкоди,\~заподіяної смертю\~потерпілого.\~Позов мотивовано\~тим,\~що 09.06.2019року\~близько 07год.\~34хв.\~в місті\~Вінниці по\~вулиці Пирогова\~в напрямку\~площі Гагаріна\~відбулася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю тролейбуса\~марки "ЗИУ-9",\~бортовий номер\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~який здійснив\~наїзд на\~пішохода [PERSON] ,\~котра від\~отриманих тілесних\~ушкоджень померла\~в приміщенні\~міської клінічної\~лікарні.\~За фактом\~ДТП Вінницьким\~відділом поліції\~Головного управління\~Національної поліції\~у Вінницькій\~області було\~внесено відомості\~до Єдиного\~реєстру досудових\~розслідувань за\~№12019020010001216\~за частиною\~2\~статті 286\~КК України.\~Станом на\~сьогодні слідство\~триває.\~Станом на\~дату ДТП,\~цивільно-правова\~відповідальність,\~пов`язана\~з експлуатацією\~тролейбуса "ЗИУ-9",\~бортовий номер\~ [NUMBER] ,\~була застрахована\~у ПРАТ\~"СК\~"МІСТО",\~відповідно до\~договору добровільного\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів №318-000015\~від 27.02.2019\~року.\~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник зазначає, що в 2002 році їй у власність надана земельна ділянка, площею 2.98 га, розташована в межах території Мазурівської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Посилаючись на те, що при оформленні правовстановлюючого документів на вказане майно була допущена помилка в написанні її прізвища, а саме: замість правильного " [PERSON] " невірно зазначено - " [PERSON] ", заявник просить задовольнити заяву. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. В судове засідання заявник не з`явилася, надіслала письмове клопотання, згідно якого просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи - Мазурівської сільської ради надійшло письмове клопотання з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечували, підтвердили факт належності державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №537347, виданого Мазурівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 15 лютого 2002 року заявнику - [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15 лютого 2002 року Мазурівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області виданий державний акт серії Р3 №537347 на право приватної власності на землю громадянину України - [PERSON] , яка мешкає в с.Мазурове Кривоозерського району Миколаївської області. Відповідно до даних паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Кривоозерським РВ УМВС України в Миколаївській області 25 червня 2002 року прізвище заявника значиться як " [PERSON] ", місце її проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 07 січня 1985 року. Таким чином, вбачається факт допущення описки при оформленні на ім`я заявника вказаного правовстановлюючого документа. Відповідно до положень п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на землю, затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам 04 травня 1999 року №43 виправлення до державних актів не допускається. Законом України "Про державний земельний кадастр" з 01 січня 2013 року скасовано видачу державних актів на землю, тому факт належності заявнику Державного акту на землю встановлюється в судовому порядку. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник зазначає, що в 2001 році їй надана в приватну власність земельна ділянка площею 6,24 га, розташована в межах території Красненьківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського господарства. Посилаючись на те, що при оформленні правовстановлюючого документів на вказане майно, була допущена помилка в написанні її прізвища, а саме: замість правильного " [PERSON] " невірно зазначено - " [PERSON] ", заявник просить задовольнити заяву. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. В судове засідання заявник не з`явилася, надіслала письмове клопотання, згідно якого просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи - Красненьківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області надійшло письмове клопотання з проханням розглянути справу без її участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечували, факт належності державного акта на право приватної власності на землю серії І - МК №011069, виданого Красненьківською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 21 березня 2001 року заявниці - [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 березня 2001 року Красненьківською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області виданий державний акт серії І-МК №011069 на право приватної власності на землю громадянину України - [PERSON] , яка мешкає в с.Красненьке Кривоозерського району Миколаївської області. Відповідно до даних паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Кривоозерським РВ УМВС України в Миколаївській області 14 лютого 2001 року ім`я заявника значиться як " [PERSON] ", місце її проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 21 вересня 1998 року. Таким чином, вбачається факт допущення описки при оформленні на ім`я заявника вказаного правовстановлюючого документа. Відповідно до положень п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на землю, затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам 04 травня 1999 року №43 виправлення до державних актів не допускається. Законом України "Про державний земельний кадастр" з 01 січня 2013 року скасовано видачу державних актів на землю, тому факт належності заявнику Державного акту на землю встановлюється в судовому порядку. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник зазначає, що в 1997 році їй надана в постійне користування земельна ділянка площею 1.0 га, розташована в межах території Багачівської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства. Посилаючись на те, що при оформленні правовстановлюючого документів на вказане майно, була допущена помилка в написанні її власного імені, а саме замість правильного " [PERSON] " невірно зазначено - " [PERSON] ", заявник просить задовольнити заяву. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. В судове засідання заявник не з`явилася, надіслала письмове клопотання, згідно якого просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи - Багачівської сільської ради надійшло письмове клопотання з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечували, факт належності державного акта на право постійного користування землею серії І-МК №016075, виданого Багачівською сільською радою 07 травня 1997 року заявниці - [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 травня 1997 року Багачівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області виданий державний акт серії І-МК № [NUMBER] на право постійного користування землею громадянину України - [PERSON] , яка мешкає в с.Багачівка Кривоозерського району Миколаївської області (а.с.5). Відповідно до даних паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Кривоозерським РВ УМВС України в Миколаївській області 15 травня 1995 року (а.с.3) власне ім`я заявника значиться як " [PERSON] ", місце її проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 22 листопада 1995 року. Таким чином, вбачається факт допущення описки при оформленні на ім`я заявника вказаного правовстановлюючого документа. Відповідно до положень п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на землю, затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам 04 травня 1999 року №43 виправлення до державних актів не допускається. Законом України "Про державний земельний кадастр" з 01 січня 2013 року скасовано видачу державних актів на землю, тому факт належності заявнику Державного акту на землю встановлюється в судовому порядку. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник зазначає, що в 2001 році їй надана в постійне користування земельна ділянка площею 1.0 га, розташована в межах території Бурилівської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства. Посилаючись на те, що при оформленні правовстановлюючого документів на вказане майно, була допущена помилка в написанні її прізвища, а саме: замість правильного " [PERSON] " невірно зазначено - " [PERSON] ", заявник просить задовольнити заяву. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. В судове засідання заявник не з`явилася, надіслала письмове клопотання, згідно якого просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи - Бурилівської сільської ради надійшло письмове клопотання з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечували, факт належності державного акта на право постійного користування землею серії ІV №012647, виданого Бурилівською сільською радою 30 серпня 2001 року заявниці - [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30 серпня 2001 року Бурилівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області виданий державний акт серії ІV №012647 на право постійного користування землею громадянину України - [PERSON] , яка мешкає в с.Бурилове Кривоозерського району Миколаївської області. Відповідно до даних паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Кривоозерським РВ УМВС України в Миколаївській області 01 липня 2011 року прізвище заявника значиться як " [PERSON] ", місце її проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 26 лютого 1978 року. Таким чином, вбачається факт допущення описки при оформленні на ім`я заявника вказаного правовстановлюючого документа. Відповідно до положень п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на землю, затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам 04 травня 1999 року №43 виправлення до державних актів не допускається. Законом України "Про державний земельний кадастр" з 01 січня 2013 року скасовано видачу державних актів на землю, тому факт належності заявнику Державного акту на землю встановлюється в судовому порядку. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник зазначає, що в 2004 році йому у власність надана земельна ділянка, площею 7,08 га, розташована в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Посилаючись на те, що при оформленні правовстановлюючого документів на вказане майно, була допущена помилка в написанні його прізвища, а саме: замість правильного " [PERSON] " невірно зазначено - " [PERSON] ", заявник просить задовольнити заяву. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. В судове засідання заявник не з`явився, надіслав письмове клопотання, згідно якого просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи - Кривоозерської райдержадміністрації Миколаївської області надійшло письмове клопотання з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечували, підтвердили факт належності державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області 30 жовтня 2004 року заявнику - [PERSON] .. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30 жовтня 2004 року Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області виданий державний акт серії МК №053476 на право власності на земельну ділянку громадянину України - [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] . Відповідно до даних паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Кривоозерським РВ УМВС України в Миколаївській області 05 листопада 2004 року прізвище заявника значиться як " [PERSON] ", місце його проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 05 квітня 2002 року. Таким чином, вбачається факт допущення описки при оформленні на ім`я заявника вказаного правовстановлюючого документа. Відповідно до положень п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на землю, затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам 04 травня 1999 року №43 виправлення до державних актів не допускається. Законом України "Про державний земельний кадастр" з 01 січня 2013 року скасовано видачу державних актів на землю, тому факт належності заявнику Державного акту на землю встановлюється в судовому порядку. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник зазначає, що в 2002 році йому у власність надана земельна ділянка, площею 2.98 га, розташована в межах території Мазурівської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Посилаючись на те, що при оформленні правовстановлюючого документів на вказане майно була допущена помилка в написанні його прізвища, а саме: замість правильного " [PERSON] " невірно зазначено - " [PERSON] ", заявник просить задовольнити заяву. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. В судове засідання заявник не з`явився, надіслав письмове клопотання, згідно якого просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи - Мазурівської сільської ради надійшло письмове клопотання з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечували, підтвердили факт належності державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №537348, виданого Мазурівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 15 лютого 2002 року заявнику - [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15 лютого 2002 року Мазурівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області виданий державний акт серії Р3 №537348 на право приватної власності на землю громадянину України - [PERSON] , який мешкає в с.Мазурове Кривоозерського району Миколаївської області. Відповідно до даних паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Кривоозерським РВ УМВС України в Миколаївській області 27 липня 2009 року прізвище заявника значиться як " [PERSON] ", місце його проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 07 січня 1985 року. Таким чином, вбачається факт допущення описки при оформленні на ім`я заявника вказаного правовстановлюючого документа. Відповідно до положень п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на землю, затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам 04 травня 1999 року №43 виправлення до державних актів не допускається. Законом України "Про державний земельний кадастр" з 01 січня 2013 року скасовано видачу державних актів на землю, тому факт належності заявнику Державного акту на землю встановлюється в судовому порядку. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved