Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11.08.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль", назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/1125/300214, згідно умов п. 1.1 якого [PERSON] надає Позичальнику кредит в сумі 12 000,00 дол. США (дванадцять тисяч доларів США 00 центів). Кредит надано на строк до 10.08.2013 року включно. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 14,00 % річних (п. 1.4 цього договору). Відповідно до п. 3.1 цього договору [PERSON] надає Позичальнику кредит на умовах: строковості, забезпечення, повернення та плати за користування. Таким чином [PERSON] повністю виконав зобовязання за кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, визначених цим кредитним договором. Відповідно до п. 5.1 цього договору Позичальник зобовязався здійснювати безготівковим платежам або готівкою в касу кредитора: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно з графіком та остаточне погашення отриманого кредиту до 10.08.2013 року; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів. Відповідно до п. 6.5 цього договору [PERSON] має право вимагати дострокового погашення Позичальником кредитних коштів, нарахованих відповідно до умов кредитного договору процентів, сум неустойки, відшкодування збитків у випадках виконання (неналежного виконання) Позичальником умов кредитного договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього, за 30 днів повідомлення Позичальника рекомендованим листом. Відповідно до п. 9.1 цього договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених кредитним говором, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Між [PERSON], [PERSON] та банком, з кожним окремо, було укладено договори поруки, а саме: 11.08.2006 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки та 11.08.2006 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов пунктів 1.2 цих договорів кожен із Поручителів зобовязався відповідати перед Банком за виконання зобовязань, взятих на себе Позичальником - [PERSON] за кредитним договором № 014/1125/30024 від 11.08.2006 року, а саме повернути кредит в розмірі 12 000,00 дол. США, сплатити роценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (штраф, пеню) в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати всі можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до п. 2.1 цих договорів Поручителі зобовязалися відповідати перед банком за виконання зобовязань, взятих на себе Позичальником за зазначеним кредитним договором в тому ж обємі, що і Позичальник (кожен із них окремо). Відповідно до п. 3.1 договорів поруки, сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань у повному обсязі у відповідності до ч. 1,2 ст. 54 ЦК України. 13.08.2010 року між Банком та Позичальником було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої строк кредиту було збільшено на 125 календарних місяців, дата остаточного погашення - 10.01.2024 року. Погоджено новий Графік погашення. Загальна сума заборгованості позичальника - [PERSON] перед банком станом на 21.05.2015 року, за кредитним договором № 014/1125/30024 вія 11.08.2006 року складає - 7 342.69 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 152 820.93 грн. із них: заборгованість за кредитом 6 118,96 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 127 351,85 грн. (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 174,12 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ- 3 623,90 грн.); заборгованість за відсотками - 484,33 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ- 10 080,20 грн. (в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 470,24 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 9 786,95 грн.); розрахована пеня - 739,40 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ -15 388,88 грн. На підставі вищенаведеного, представник позивача просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Волинської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/1125/30024 від 11.08.2006 року, станом на 21.05.2015 року в сумі 7 342,69 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 152 820,93 грн., а також судовий збір у сумі 1\~528,21 грн. Під час розгляду справи від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли зустрічні позовні заяви до ПАТ «[PERSON] Аваль» про припинення правовідносин та визнання договору поруки таким, що не підлягає виконанню. Сторони у судове засідання не з'явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про наявність поважних причин неявки у судове засідання [PERSON] суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Від відповідача [PERSON] надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги банку не визнає повністю. Зустрічний позов про припинення поруки підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про наявність поважних причин неявки у судове засідання суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль", назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/1125/300214, згідно умов п. 1.1 якого [PERSON] надає Позичальнику кредит в сумі 12 000,00 дол. США (дванадцять тисяч доларів США 00 центів) (а.с.11-13). Кредит надано на строк до 10.08.2013 року включно. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 14,00 % річних (п. 1.4 цього договору). Відповідно до п. 3.1 цього договору [PERSON] надає Позичальнику кредит на умовах: строковості, забезпечення, повернення та плати за користування. Таким чином, [PERSON] надав Позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, визначених цим кредитним договором, що підтверджується випискою по рахунку, станом на дату видачі кредитних коштів, а саме на 11.08.2006 (а.с.14). Відповідно до п. 5.1 цього договору Позичальник зобовязався здійснювати безготівковим платежам або готівкою в касу кредитора: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно з графіком та остаточне погашення отриманого кредиту до 10.08.2013 року; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів. Відповідно до п. 6.5 цього договору [PERSON] має право вимагати дострокового погашення Позичальником кредитних коштів, нарахованих відповідно до умов кредитного договору процентів, сум неустойки, відшкодування збитків у випадках виконання (неналежного виконання) Позичальником умов кредитного договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього, за 30 днів повідомлення Позичальника рекомендованим листом. Відповідно до п. 9.1 цього договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених кредитним говором, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Між [PERSON], [PERSON] та банком, з кожним окремо, було укладено договори поруки, а саме: 11.08.2006 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки та 11.08.2006 року (а.с.15-16) між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.17-18). Відповідно до умов пунктів 1.2 цих договорів кожен із Поручителів зобовязався відповідати перед Банком за виконання зобовязань, взятих на себе Позичальником - [PERSON] за кредитним договором № 014/1125/30024 від 11.08.2006 року, а саме повернути кредит в розмірі 12 000,00 дол. США, сплатити роценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (штраф, пеню) в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати всі можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до п. 2.1 цих договорів Поручителі зобовязалися відповідати перед банком за виконання зобовязань, взятих на себе Позичальником за зазначеним кредитним договором в тому ж обємі, що і Позичальник (кожен із них окремо). Відповідно до п. 3.1 договорів поруки, сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань у повному обсязі у відповідності до ч. 1,2 ст. 54 ЦК України. 22.04.2015 року Позичальнику та Поручителям було направлено вимоги про острокове погашення грошових зобовязань за кредитним договором за вих. № 114-0-0-00/15-29222 та про виконання грошових зобовязань за договорами поруки за № 114-0-0-00/15-29224 та №114-0-0-00/15-29225 (а.с. 19-21). 13.08.2010 року між Банком та Позичальником було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої строк кредиту було збільшено на 125 календарних місяців, дата остаточного погашення - 10.01.2024 року. Погоджено новий Графік погашення. Загальна сума заборгованості позичальника - [PERSON] перед банком станом на 21.05.2015 року, за кредитним договором № 014/1125/30024 вія 11.08.2006 року складає - 7 342.69 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 152 820.93 грн. із них: заборгованість за кредитом 6 118,96 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 127 351,85 грн. (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 174,12 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ- 3 623,90 грн.); заборгованість за відсотками - 484,33 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ- 10 080,20 грн. (в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 470,24 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 9 786,95 грн.); розрахована пеня - 739,40 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ -15 388,88 грн. (а.с.7-10). Із заперечень [PERSON], які знаходяться в матеріалах справи вбачається, що грошові кошти в іноземній валюті готівкою з каси банку йому надані не були, а виписка по позичковому рахунку не є підтвердженням видачі кредиту в іноземній валюті. Відповідно до п.4.1. кредитного договору банком для позичальника відкривався позичковий рахунок 2203 з якого, начебто мали видаватись кредитні в іноземній валюті. Відповідач вказує, що згідно «Інструкції про касові операції у банках України» видача готівки іноземної валюти фізичним особам здійснюється лише з їх поточних або вкладних (депозитних) рахунків, а оскільки рахунок 2203 є позичковим рахунком, то грошові кошти в іноземній валюті з позичкового рахунку в будь-якому випадку видаватись банком не могли та не надавались. Так, як виписка по позичковому рахунку, на думку Відповідача, не є підтвердженням видачі кредиту в іноземній валюті, то рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, що позивачем було надано кредит в іноземній валюті. Вказує, що позивач суду не надав первинних бухгалтерських документів про здійснення видачі кредиту, які можуть належним чином підтвердити факт видачі кредиту, а також обставини про те, коли, в якій сумі та в якій валюті було видано кредитні кошти. Відповідач стверджує, що не отримував вимоги Позивача про дострокове виконання кредитних зобовязань та заперечує те. що на його адресу направлялась вищевказана вимога.Позивачем не додано до позовної заяви доказів про те, що відповідно до ч. 2 11 Закону України "Про захист прав споживачів" на момент укладення кредитного договору позичальника та поручителів було повідомлено про розмір фактичного здорожчання кредиту в кінці періоду кредитування, сукупну вартість ту та вартість всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача. Таким чином до укладення кредитного договору було порушено ч.2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів". Позивачем не подано суду доказів про те, що на момент укладення кредитного договору № 014/1125/30024 у ньому було зазначено: абсолютне значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі); сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту. Відтак, відсутність у кредитному договорі детального розпису сукупної вартості, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, відсутність реальної відсоткової ставки, графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил свідчить про те, що зміст кредитного договору суперечить вищезгаданим нормам чинного законодавства, що відповідно до ст.203 ЦК України є підставою для визнання його недійсним. В розрахунку заборгованості, який додано Позивачем до позовної заяви, зазначено, що сума виданого кредиту становить 12\~000 доларів США. В графі фактичне погашення кредиту зазначено, що позичальником сплачено 6089,36 доларів США. В графі залишок заборгованості по тілу кредиту зазначено 6118,96 доларів США. Тобто, не вдаючись в деталі розрахунку вбачається взаємовиключна суперечливість даних розрахунку заборгованості. Відповідно до даного розрахунку заборгованості позивачем нараховано пеню в розмірі 739,4 долара США. При цьому розмір пені в п.9.1. договору визначено в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, що суперечить ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» відповідно до якого розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (а.с.71-75). Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до сі. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу інших актів цивільного законодавства. а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Кредитор, крім того, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Вищевикладені норми цивільного законодавства, а також умови договору між сторонами, дають суду законні підстави для задоволення позову про стягнення із [PERSON] заборгованості по кредиту, заборгованості по відсотках та заборгованості за пенею. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим з [PERSON] на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1528 грн. 21 коп. В ході розгляду справи Відповідачами [PERSON] та [PERSON] було заявлено зустрічні позови до Публічного акціонерного товариства "[PERSON] Аваль" про визнання договорів поруки такими, що не підлягає виконанню (а.с.77-78 та 89-91). Зустрічні позовні заяви вмотивовані тим, що реструктуризація мала своїм наслідком зміну основного зобовязання в сторону його збільшення. У звязку із збільшенням основного кредиту збільшився також розмір зобовязання по сплаті відсотків за користування кредитом, оскільки розмір відсотків залежить від розміру основного тіла кредиту і при збільшенні тіла кредиту збільшується розмір відсотків. При цьому реструктуризація та наступне збільшення основного зобовязання та зобовязання по сплаті відсотків та, як наслідок, відповідальності позичальника та поручителів відбулося без згоди [PERSON] та [PERSON], як поручителів. Про проведення реструктуризації ні банком, ні позичальником їх повідомлено не було, згоди на її проведення від поручителів отримано також не було. За таких обставин, [PERSON] та [PERSON] просять визнати договори поруки від 11 серпня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] та між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] такими, що не підлягають виконанню. Ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З доданого Позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що розмір зобов'язання позичальника було збільшено з 12 000 доларів США до 12 494 доларів США. Збільшення зобовязань відбулось внаслідок так званої реструктуризації. В розрахунку зазначено про те, що капіталізовано в рамках реструктуризації 494 долари США, а всього видано 12 494 доларів США. Крім того, в розрахунку заборгованості зазначено, що реструктуризація мала місце 30.07.2009р. внаслідок чого, заборгованість з основного тіла кредиту було збільшено на 494 долари США (а.с.7-10). Разом з тим, банком не надано жодних доказів на підтвердження того, що поручителі були повідомлені про проведення реструктуризації та надали згоду на її проведення. Відповідно до ч.1 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитного зобовязання за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Обсяг відповідальності поручителя визначається договором поруки. Порука при цьому не зберігається у тій частині зобовязання, яка була забезпечена порукою до зміни зобовязання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "[PERSON] Аваль" підлягають до повного задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим з Публічного акціонерного товариства "[PERSON] Аваль" також необхідно стягнути судовий збір по 551 грн. 20 коп. на користь кожного з позивачів за зустрічними позовами - [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved