Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" 26 серпня 2014 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № 1378 від 29 квітня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 100 000,00 гривень зі сплатою за користування кредитом 22% річних, строком на 10 років. В забезпечення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом між банком та [PERSON] укладено договір поруки від 16 липня 2008 року №2387, який зобов'язався відповідати солідарно перед кредитором в повному обсязі за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитними договором. Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" цілком виконало зобов'язання, шляхом надання кредиту, але відповідачі, не виконали свої зобов'язання передбачені кредитним договором та договором поруки , внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 29 липня 2014 р., складає 37 551,85 гривень. В судовому засіданні представник позивача ПАТ "Державний ощадний банк України" Куфтінова Г.Ю., оскільки відповідачем було сплачено частину боргу в розмірі 20 000 гривень просила виключити зазначену суму із розміру заборгованості. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, з позовними вимогами погодився частково, згоден, щодо стягнення з нього залишку заборгованності в сумі 17 551,85 гривень, оскільки 2 000 грн. він вже сплатив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи йому було повідомлено належним чином, судовою повісткою, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги треба задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що 16 липня 2008 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" укладено кредитний договір № 1378, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 100 000,00 гривень зі сплатою за користування кредитом 22% річних, строком на 10 років (а.с. 4-6 ) Згідно п.1.5 кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 833,33 грн. та сплачувати проценти нараховані на залишок заборгованості за кредитом (а.с. 4 зв.б. ) В забезпечення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом між банком та [PERSON] укладено договір поруки від 16 липня 2008 року №2387. Відповідно до п.1.1. поручитель [PERSON] зобов'язався перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №1378 від 16 липня 2008 року. Згідно п. 2.1 договору поруки Кредитор має право вимагати від поручителя [PERSON] виконання зобов'язань боржника за кредитним договором. Відповідно до ст.ст.553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та у разі порушення боржником зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором № 1378 від 16 липня 2008 року, враховуючи право Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 17 551,85 гривень. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно позову банк до заборгованості відповідача [PERSON], [PERSON] включив пеню за прострочений кредит, пеню за прострочені проценти. Відповідно до п.п.5.2 кредитного договору за порушення позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого п.п. 4.3.1 - 4.3.8 договору, позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення (а.с. 6 ). Оскільки позичальник [PERSON] порушив строки платежів за зобов'язаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 26 серпня 2014 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON], та відповідач [PERSON] як поручитель повинні відповідно до п. п. 5.2 кредитного договору, п.2 договору поруки,ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу пеню за прострочений кредит, пеню за прострочені проценти. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] та поручитель [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконували, в зв'язку з чим станом на 29 липня 2014 року мали прострочену заборгованість за кредитом - 37 551,85 гривень, з яких: непогашена сума основної заборгованості за кредитом складає - 28 975,93 гривень; - пеня за прострочений кредит - 4 330,56 гривень; - пеня за прострочені проценти - 204,09 гривень; - індекс інфляції за весь час прострочення - 2 403,04 гривень; - 3% річних, нараховані на суму простроченої заборгованості - 1 638,23 гривень . Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було сплачено частину заборгованості в розмірі 20 000 грн., представник позивача Куфтінова Г.Ю. факт оплати визнала в судовому засіданні. Відповідачем не виконувались належним чином умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором №1378 від 16 липня 2008 року станом на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України за виключенням вже сплаченої частини заборгованості складає 17 551,85 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості за кредитом, пені за прострочений кредит, пені за прострочені проценти, індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних, підлягають задоволенню на підставі статей 526, 554, 611, 625 1054 ЦК України. Таким чином, позов задоволено частково шляхом стягнення залишку суми основної заборгованості, процентів, пені, індексу інфляції, 3% річних з відповідачів солідарно. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі - 375,52 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 17 551,85 гривень. Проте, оскільки на час звернення позивачем до суду правомірно нарахована заборгованість за кредитним договором становила 37 551,85 грн., заборгованість була визнана відповідачем в повному обсязі та частина боргу відповідачем була сплачена вже після звернення банку з позовом до суду, тому судовий збір підлягає сплаті в розмірі 371,52 грн., які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів [PERSON], [PERSON]. На підставі того, що заяву задоволено частково та

Outcome: partial