Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і представник позивача, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказав, що відповідно до укладеного 21 січня 2010 року Договору кредитної лінії № 156/1 позивачем відкрито ТОВ "Магеллангрупп" кредитну лінію з максимальним лімітом кредитування 15 000 000 гривень з остаточним терміном повернення не пізніше 20 січня 2013 року. В той же день 21 січня 2010 року позивачем з відповідачем як фізичною особою, який виступав майновим поручителем ТОВ "Магеллангрупп" був укладений іпотечний договір № 10/156/1 про передачу в іпотеку банку: склад нафтопродуктів, загальна площа 234,4 кв. м. по [ADDRESS]; комплекс нежитлових будівель загальною площею 976,8 кв. м. по [ADDRESS]; АЗС по [ADDRESS]; АЗС по [ADDRESS]; стаціонарна АЗС по [ADDRESS]. Загальна вартість предмету іпотеки складає 17133154 гривень. Через неповернення ТОВ "Магеллангрупп" кредиту станом на 01 жовтня 2013 року заборгованість за Договором відновлювальної кредитної лінії складає 38 013 094, 75 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту - 29 442 208,04 гривень; строкових відсотків станом на 01 жовтня 2013 року - 447682,89 грн; простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 3 132 823,91 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3 382 790,12 грн; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 135 719,99 грн; 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків - 29 427,79 грн; 3 % за несвоєчасне погашення основного боргу - 702 693,02 грн; витрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу - 737 240,98 грн; витрати за рахунок несвоєчасного погашення відсотків - 2 508,01 грн; Тому в зв'язку з невиконанням ТОВ "Магеллангрупп" кредитних зобов'язань позивач просить вернути стягнення на предмет іпотеки згідно Іпотечного договору № 10/156/1 від 21 січня 2010 року на нерухоме майно, а саме:склад нафтопродуктів, загальною площею 234,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]: та складається з: літ.Г-1 адміністративна будівля; літ.Д-1 адміністративно-побутова будівля; літ.Ц-1 сторожка; літ.Ч-1 альтанка; літ.Є-1 вбиральня; 2-4,6,8 огорожі; 7 майданчик для розміщення ємкостей зі схову нафтопродуктів, комплекс нежитлових будівель, загальною площею 976,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з літ. А-2 адміністративна будівля; літ. Б-1 сторожка: літ.Д-1 сарай; літ. Ж-1 гараж; літ.3-1 навіс для стоянки автомобілів; 1-5 огорожі; 6 фонтан; І-ІІІ тротуари; автозаправну станцію, загальною площею 26,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з: літ. А-1 адмінбудівля АЗС; літ а-1 навіс біля адмінбудівлі; аМ навіс біля адмінбудівлі; літ. Б-1 навіс; літ. Т вбиратьня; 1 паркан; 2 трансформатор; 3 паливно розливна колонка, 4 зливна ємкість; 5-8 ємкості ГСМ 4 шт.; літ. І замощення; автозаправну станцію, загальною площею 24,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з: літ. А-1 будівля автозаправної станції; літ. а-1 навіс; літ. Т вбиральня; 1 паливорозливна колонка; 2 паливорозливна колонка; 3 паливна ємкість; 4 паливна ємкість: 5 паливна ємкість; 6 паливна ємкість; 7 каналізаційна ємкість; 8 пожарна ємкість; 9 пожарна ємкість; 10 стела; літ. І замощення, стаціонарну автозаправну станцію, загальною площею 17.4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з літ. А-1 операторська; літ. В-1 навіс; 1, 2 огорожі; І, II тротуари. що належить [PERSON], , вts19> рахунок погашення заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії №156/1 від 21 січня 2010 року в сумі 38 013 094,75 грн. (тридцять вісім мільйонів тринадцять тисяч дев'яносто чотири гривні) 75 коп., визначити спосіб реалізації вищевказаного майна шляхом продажу банком, як іпотекодержателем, від свого імені за ціною, яка буде визначатись за експертною оцінкою на момент його реалізації , надати Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" право на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, а також у Державному Реєстрі права власності на нерухоме майно та реєстрації права власності на нерухоме майно та нотаріусів будь-яких документів, або їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок, для продажу вказаного майна, на період реалізації предмета іпотеки передати його в управління публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" та стягнути з відповідача судові витрати. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно Іпотечного договору № 10/156/1 від 21 січня 2010 року на нерухоме майно, а саме: *склад нафтопродуктів, загальною площею 234,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]: та складається з: літ.Г-1 адміністративна будівля; літ.Д-1 адміністративно-побутова будівля; літ.Ц-1 сторожка; літ.Ч-1 альтанка; літ.Є-1 вбиральня; 2-4,6,8 огорожі; 7 майданчик для розміщення ємкостей зі схову нафтопродуктів; *комплекс нежитлових будівель, загальною площею 976,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з літ. А-2 адміністративна будівля; літ. Б-1 сторожка: літ.Д-1 сарай; літ. Ж-1 гараж; літ.3-1 навіс для стоянки автомобілів; 1-5 огорожі; 6 фонтан; І-ІІІ тротуари; *автозаправну станцію, загальною площею 26,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з: літ. А-1 адмінбудівля АЗС; літ а-1 навіс біля адмінбудівлі; аМ навіс біля адмінбудівлі; літ. Б-1 навіс; літ. Т вбиратьня; 1 паркан; 2 трансформатор; 3 паливно розливна колонка, 4 зливна ємкість; 5-8 ємкості ГСМ 4 шт.; літ. І замощення; *автозаправну станцію, загальною площею 24,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з: літ. А-1 будівля автозаправної станції; літ. а-1 навіс; літ. Т вбиральня; 1 паливорозливна колонка; 2 паливорозливна колонка; 3 паливна ємкість; 4 паливна ємкість: 5 паливна ємкість; 6 паливна ємкість; 7 каналізаційна ємкість; 8 пожарна ємкість; 9 пожарна ємкість; 10 стела; літ. І замощення; -стаціонарну автозаправну станцію, загальною площею 17.4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з літ. А-1 операторська; літ. В-1 навіс; 1, 2 огорожі; І, II тротуари. що належить [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], в рахунок погашення заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії №156/1 від 21 січня 2010 року в сумі 38 013 094,75 грн. (тридцять вісім мільйонів тринадцять тисяч дев'яносто чотири гривні) 75 коп., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту - 29 442 208,04 гривень; строкових відсотків станом на 01 жовтня 2013 року - 447682,89 грн; простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 3 132 823,91 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3 382 790,12 грн; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 135 719,99 грн; 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків - 29 427,79 грн; 3 % за несвоєчасне погашення основного боргу - 702 693,02 грн; витрат від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу - 737 240,98 грн; витрат за рахунок несвоєчасного погашення відсотків - 2 508,01 грн. Визначено спосіб реалізації вищевказаного майна шляхом продажу Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", як іпотекодержателем, від свого імені за ціною, яка буде визначатись за експертною оцінкою на момент його реалізації . Надано Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" право на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, а також у Державному Реєстрі права власності на нерухоме майно та реєстрації права власності на нерухоме майно та нотаріусів будь-яких документів, або їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок, для продажу - складу нафтопродуктів, загальна площа 234,4 кв. м. по [ADDRESS] та складається з: літ.Г-1 адміністративна будівля; літ.Д-1 адміністративно-побутова будівля; літ.Ц-1 сторожка; літ.Ч-1 альтанка; літ.Є-1 вбиральня; 2-4,6,8 огорожі; 7 майданчик для розміщення ємкостей зі схову нафтопродуктів. - комплексу нежитлових будівель загальною площею 976,8 кв. м. по [ADDRESS] та складається з: літ. А-2 адміністративна будівля; літ. Б-1 сторожка; літ. Д-1 сарай; літ. Ж-1 гараж; літ. З-1 навіс для стоянки автомобілів; 1-5 огорожі; 6 фонтан; І-ІІІ тротуари. - автозаправної станції, загальною площею 26,4 кв. м. по [ADDRESS] та складається з: літ. А-1 адмінбудівля АЗС; літ. а-1 навіс біля адмінбудівлі; а'-1 навіс біля адмінбудівлі; літ. Б-1 навіс; літ. Т - вбиральня; 1 паркан; 2 трансформатор; 3 паливно розливна колонка; 4 зливна ємкість; 5-8 ємкості ГСМ 4 штуки; літ. І замощення. - автозаправної станції, загальною площею 24.4 кв. м. по [ADDRESS] та складається: А-1 будівля автозаправної станції; а-1 навіс; Т вбиральня; 1 паливо розливна колонка; 3 паливна ємкість; 4 паливна ємкість; 5 паливна ємкість; 6 паливна ємкість; 7 каналізаційна ємкість; 8 пожарна ємкість; 9 пожарна ємкість; 10 стела; І замощення. - стаціонарної автозаправної станції по [ADDRESS] та складається з: А-1 операторська; В-1 навіс; 1, 2 огорожі; І, ІІ тротуари. На період реалізації предмета іпотеки передано його в управління публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України". Також судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі. В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, відповідно до вимог п.3,4 ст.309 ЦПК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановних обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає. Задовольняючи позов районний суд зробив висновок про те, що позивач довів суду належними та допустимими доказами факт невиконання боржником свого зобов'язання та не прийняв до уваги той факт, що юридична особа ТОВ "Магеллангрупп" ліквідоване і в даний час перебуває в стані припинення, оскільки іпотечний договір укладений на строк до повного виконання зобов'язань, які виникли до рішення суду про ліквідацію ТОВ "Магеллангрупп", ст.ст. 559, 593 ЦК України не передбачають припинення поруки та припинення застави в разі ліквідації боржника, а тому звернув стягнення на предмет іпотеки, але погодитись з такими висновками суду не можливо. Цивільно-процесуальним законодавством України, а саме: ст. 179 ЦПК України, передбачено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні указаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд повинен всебічно і повно з'ясувати усі обставини, що складають предмет доказування, дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (ст.ст. 58,59 ЦПКУ), окремо та всі докази у їх сукупності у порядку, передбаченому ст.ст.185,187,189,212 ЦПК України, що відображається у судовому рішенні. Відхилення того чи іншого доказу, перевагу одного доказу над іншим має бути мотивованим. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. ст. 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215, 303, 315-316 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ "Магеллангрупп" на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитної лінії № 156/1 від 21 січня 2010 року встановлені договірні відносини, згідно яких ТОВ "Магеллангрупп" відкрито кредитну лінію з максимальним лімітом кредитування 15 000 000 гривень з остаточним терміном повернення не пізніше 20 січня 2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем як фізичною особою, який виступав майновим поручителем ТОВ "Магеллангрупп", 21 січня 2010 року було укладено іпотечний договір № 10/156/1 про передачу в іпотеку позивачу складу нафтопродуктів, загальною площею 234,4 кв.м. по [ADDRESS]; комплексу нежитлових будівель загальною площею 976,8 кв. м. по [ADDRESS]; автозаправної станції по [ADDRESS]; автозаправної станції по [ADDRESS]; стаціонарної автозаправної станції по [ADDRESS]. Загальна вартість предмету іпотеки складає 17 133 154 гривень. Але ТОВ "Магеллангрупп" отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконало, допустивши виникнення станом на 01 жовтня 2013 року заборгованості в сумі 38 013 094, 75 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту - 29 442 208,04 гривень; строкових відсотків станом на 01 жовтня 2013 року - 447682,89 грн; простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 3 132 823,91 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3 382 790,12 грн; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 135 719,99 грн; 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків - 29 427,79 грн; 3 % за несвоєчасне погашення основного боргу - 702 693,02 грн; витрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу - 737 240,98 грн; витрати за рахунок несвоєчасного погашення відсотків - 2 508,01 грн. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року, залишеною без змін Постановою Дніпропетровського господарського апеляційного суду від 23 травня 2016 року, юридична особа ТОВ "Магеллангрупп" ліквідоване і в даний час перебуває в стані припинення. На підтвердження висновків про доведеність позову суд першої інстанції зазначив, що оскільки іпотечний договір укладений на строк до повного виконання зобов'язань, які виникли до рішення суду про ліквідацію ТОВ "Магеллангрупп", ст.ст. 559, 593 ЦК України не передбачають припинення поруки та припинення застави в разі ліквідації боржника. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України). Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним. Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється. Урегулювання сторонами договірних відносин на власний розсуд за наявності в законі імперативних приписів є протиправним. Зазначена правова позиція висловлена також Верховним Судом України у постанові № 6-52цс13. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Отже, висновок суду першої інстанції про дію договору іпотеки після припинення дії основного зобов'язання у зв'язку з ліквідацією юридичної особи боржника є помилковим. Неправильне застосування норм матеріального права призвело до ухвалення місцевим судом у справі, яка переглядається, незаконного судового рішення. За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Outcome: dismissed