Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 21.07.2016 року із вказаним позовом, в якому зазначив, що він є сином відповідача [PERSON] на теперішній час є повнолітнім та навчається у "Криворізькому національному університеті", на другому курсі денної форми навчання. Навчаючись у цьому закладі він позбавлений можливості працевлаштуватись та забезпечувати свої життєві потреби самостійно. У зв'язку з проходженням навчання позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач має змогу допомагати, оскільки працює, з метою створення умов для мінімального рівня забезпечення першочергових потреб, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 21.07.2016року і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2019року. До суду позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі . Відповідач [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач є сином відповідача [PERSON] (а.с. 2 копія паспорту). Позивач [PERSON], навчається у "Криворізькому національному університеті", на другому курсі денної форми навчання, термін навчання по 30.06.2019року (а.с. 3 - довідка). Відповідач працює, але в добровільному порядку матеріальної допомоги сину не надає. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, з врахуванням стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочку [PERSON] за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 09 2016 року у розмірі 1/ 4 частки заробітку до повноліття дитини. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у розмірі 1 / 6 частини заробітку , який є реальним, відповідає принципам розумності та справедливості та вимогам Закону. Виходячи з того, що [PERSON] досяг 18 років, йому немає 23 років, він навчається у "Криворізькому національному університеті", на другому курсі денної форми навчання, у зв'язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, слід вважати встановленим, що він потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Відповідач будь-яких відомостей про свій стан здоров'я чи неможливість сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання суду не надав. Тому, вивчивши докази у справі, суд вважає, що він може надавати допомогу своєму сину. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також інші обставини, які мають значення для справи, зокрема те, що доходи матері не можуть забезпечити належні умови для розвитку та навчання сина,останній не має власних доходів. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial