Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

01.09.2021 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визначення додаткового строку, достатнього для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування позовних вимогпредставник позивача в позовній заяві вказав, що [PERSON] , який помер [INFO] , був для [PERSON] сторонньою особою, тому про існування заповіту позивачка не знала. Нотаріус чи орган місцевого самоврядування не повідомляли [PERSON] про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та про існування заповіту в її користь. Про свої спадкові права [PERSON] дізналась у 2020 році. Проте, нотаріус відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, належну спадкодавцю [PERSON] , у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для прийняття спадщини. Тому просить позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У заяві до суду представник позивача просить розглянути справу в судовому засіданні за його відсутності та за відсутності [PERSON] на підставі письмових доказів, що долучені до позовної заяви. Представник відповідача - Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. У заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності за наявними матеріалами, відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. [PERSON] був власником земельної ділянки з кадастровим номером 6823985500040090159, площею 0,97 га на території Мирутинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ХМ № 083491 від 23 лютого 2009 року (а.с.10). 30 грудня 2009 року на випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт на земельну ділянку з кадастровим номером 6823985500040090159, площею 0,97 га на території Мирутинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в користь [PERSON] (а.с.6). [PERSON] з 01.04.2009 р проживав у Базалійському будинку-інтернаті для громадян похилого віку та інвалідів, помер [INFO] в селищі міського типу Базалія Теофіпольського району Хмельницької області, що стверджується довідкою № 195 від 04.08.2021 р та повторно виданим свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 23 липня 2021 року (а.с.7, 5). На час смерті [PERSON] заповіт не був змінений чи скасований. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом на земельну ділянку з кадастровим номером 6823985500040090159, площею 0,97 га на території Мирутинської сільської ради Славутського району Хмельницької області. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець [PERSON] не знала і не могла знати про смерть спадкодавця та про наявність спадщини в її користь, оскільки не перебувала в родинних чи інших близьких стосунках із спадкодавцем [PERSON] , проживає в іншому населеному пункті, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у 2021 р, але пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини, що стверджується постановою нотаріуса (а.с.11) . Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно із довідками видань ПП "Трудівник Полісся" СЬОГОДНІ" та ТзОВ "Дочірнє підприємство "Контакт-Славута" (телерадіокомпанія) у місцевих засобах масової інформації оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини не розміщувалось (а.с.8-9). Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] поважними, зважаючи на те, що вона була сторонньою особою для спадкодавця, не перебувала в родинних чи інших близьких відносинах із спадкодавцем, разом із спадкодавцем не проживала, не знала про існування заповіту в її користь; спадкодавець [PERSON] проживав в будинку-інтернаті на повному державному утриманні з 01 квітня 2009 року по [INFO] за адресою Базалійський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, [ADDRESS] , та помер в смт. Базалія Теофіпольського району Хмельницької області, а позивачка [PERSON] проживає в с. Клепачі Славутського району, в родинних відносинах із спадкодавцем не перебувала; у пресі оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини після смерті [PERSON] не розміщувалось, іншим чином органи місцевого самоврядування чи нотаріус позивачку не повідомляли про існування заповіту в її користь та про відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved