Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачки на свою користь 4787 грн., якими відповідачка володіє без законних підстав, 1300,90 грн. завданих збитків та судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 13.12.2013 року вона з відповідачкою підписали договір підряду по виконанню робіт з виготовлення вікон на загальну суму 5024 грн. для квартири, де вона мешкає. Для виконання умов по оплаті за договором вона 13.12.2013 року уклала з ПАТ „ОТП Банк" кредитний договір на суму 4787 грн., вказаних грошей вона не отримувала, а банк перерахував їх відповідачу в рахунок оплати за договором підряду. На наступний день після спілкування з чоловіком [PERSON] вона вирішила відмовитися від укладених договорів на підставі Закону України „Про захист прав споживачів" та звернулася до відповідача та до ПАТ „ОТП Банк" з відповідними заявами. Вважає, що договір з відповідачкою не є укладеним, оскільки сторони не досягли усіх істотних умов договору. Однак [PERSON] відмовилася повернути кошти а банк продовжує нараховувати відсотки, які вважає додатковими збитками. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Представники відповідачки проти позову заперечили, вважають, що підстави для задоволення позову відсутні так як при укладенні з позивачкою договору від 13.12.2013 року сторони досягли всіх істотних умов, що обґрунтовують договором, технічним кресленням та Замовленням № 2883 від 13.12.2013 року. 16.12.2013 року до відповідача надійшла телеграма від [PERSON], де вона повідомляла про недійсність договору по причині неузгодження з чоловіком та в цей же день вона направила на адресу виробника вікон ТОВ „Статус Груп" запит, в якому просила надати інформацію про виконання замовлення [PERSON] та можливість розірвання укладеного договору. 20.12.2013 року від ТОВ „Статус Груп" надійшла відповідь, в якій повідомлялося про неможливість розірвання укладеного договору та зазначалося, що замовлення [PERSON] виконано на 75 %. Вказані листи були надіслані [PERSON] у відповідь на її телеграму. 03.01.2014 року за адресою [PERSON], зазначеною в договорі, була виконана доставка замовлених позивачкою виробів, однак [PERSON] відмовилась прийняти вироби. Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали даної цивільної справи вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 13.12.2013 року між сторонами було укладено договір № АL-478-LGC на виготовлення вікон на загальну вартість 5024 грн., завдаток складає 4787 грн. (а.с. 6). В додаток до договору були виготовленні замовлення № - 2883 від 13.12.2013 року та технічне креслення (а.с.23-24). Підписання [PERSON] наданих стороною відповідача замовлення № - 2883 від 13.12.2013 року та технічного креслення позивачем не спростовано. В даних документах передбачено розміри, ціну, конфігурацію та комплектація індивідуального замовлення [PERSON] Тому суд вважає, що сторони при укладенні договору досягли всіх істотних умов відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, а тому підстави для визнання його неукладеним відсутні. Для виконання умов по оплаті за договором позивачка 13.12.2013 року уклала з ПАТ „ОТП Банк" кредитний договір на суму 4787 грн., вказаних грошей вона не отримувала, а банк перерахував їх відповідачу в рахунок оплати за договором підряду, позивачка звертала до банку з заявою про розірвання кредитного договору однак отримала відмову, мотивовану тим, що розірвання договору можливе лише після повернення коштів позивачкою або відповідачем (а.с. 7, 63). Такі дії банку узгоджуються з вимогами ст. 11 закону України „Про захист прав споживачів", оскільки позивачка при зверненні до баку з відмовою від кредитного договору, не повернула коштів за кредитним договором. Після укладення зазначеного договору до відповідачки надійшла телеграма від [PERSON], де вона повідомляла про недійсність договору по причині неузгодження з чоловіком та. В зв'язку цим [PERSON] направила на адресу виробника вікон ТОВ „Статус Груп" запит, в якому просила надати інформацію про виконання замовлення [PERSON] та можливість розірвання укладеного договору. Від ТОВ „Статус Груп" надійшла відповідь, в якій повідомлялося про неможливість розірвання укладеного договору та зазначалося, що замовлення [PERSON] виконано на 75 %. Вказані листи були надіслані [PERSON] у відповідь на її телеграму. Після цього позивачка ще кілька разів зверталася до відповідачки з вимогою повернення коштів, однак остання відмовилась, вважає, що відсутні правові підстави. Вказані обставини підтверджуються копіями листів (а.с. 8,9,27-33). 03.01.2014 року за адресою [PERSON], зазначеною в договорі, була виконана доставка замовлених позивачкою виробів, однак [PERSON] відмовилась прийняти вироби (а.с. 25, 34). Згідно ст. 9 Закону України „Про захист прав споживачів" перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до переліку товарів, що не підлягають обміну (поверненню), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 172 не підлягають поверненню матеріали (деревноволокнисті та деревностружкові плити, фанера) і скло, нарізані або розкроєні під розмір, визначений покупцем (замовником). Таким чином виготовлені відповідачем вікна поверненню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed