Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.03.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. При укладенні договору відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та Правилами користування платіжною карткою, які викладені на офіційному сайті банку http://privatbank.ua складають укладений кредитний договір. За умовами цього договору власник картрахунку, тобто відповідач, надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку та зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, яким визнається короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме : надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що відображено у складеному АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунку заборгованості. За умовами договору погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями повинно було здійснюватися в наступному порядку: з "1" по "25" число кожного місяця відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) на погашення заборгованості за кредитом, однак відповідач у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України зобов`язання за вказаним договором не виконав, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 28.02.2019 року у розмірі 124831,89 грн. та складається з : 2954, 16 грн. - заборгованість за кредитом; 121877,73 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 09.03.2012 по 30.07.2018. Крім того, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. Відомостей про звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з аналогічним позовом немає. 27.03.2019 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 01.04.2019 року, ухвалою суду від 17.04.2019 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмові пояснення, та просять розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти ухвалення рішення. (а.с. 143-144). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково. Відповідачем 07.06.2019 року подано відзив, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні, пославшись на її необґрунтованість та застосувати строки позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Окрім того, надав суду документи, які характеризують його майновий стан , згідно яких [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, та ветераном війни- інвалідом війни. Відповідач АТ КБ «Приват Банк», не заперечував проти наданого відзиву [PERSON] , надав до суду відповідь на відзив. Заперечення відповідача, про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, яке ґрунтується на ст. 61 Конституції України, є помилковим, оскільки згідно ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, але не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Щодо строків давності, то просили суд звернути увагу , що відповідно до п. 1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років, а тому строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідно до них правовідносини. Статтею 1054 ч. 1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 09.03.2012 року [PERSON] отримав у АТ КБ "Приват Банк" кредит у розмірі 3000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом в заяві. З матеріалів справи вбачається, що Сторони по справі не заперечували дійсність заяви [PERSON] до АТ КБ "Приватбанк" від 09.03.2012 року про видачу йому банком кредиту в розмірі 3000 грн. Однак банком надано суду інформацію, що за даним кредитним договором [PERSON] було надано дві кредитні картки: [NUMBER] строк дії якої до 12/15 та [NUMBER] термін дії до 07/16 . (а.с.98). АТ КБ "Приват Банк" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Статтею 530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Тому суд виходить з того , що відповідач [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст.509, 526 ЦК України зобов`язання за вказаним договором не виконував. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача [PERSON] перед АТ КБ "Приват Банк" станом на 28.02.2019 року у розмірі 124831,89 грн. та складається з : 2954, 16 грн. - заборгованість за кредитом; 121877,73 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 09.03.2012 по 30.07.2018 , які підлягають стягненню з нього на користь банку. Далі , згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороду Банку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Аналіз цих норм ЦК України дає підстави для висновку про то що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починаються з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Із розрахунку доданого до позовної заяви встановлено, що Банком зроблено розрахунок в межах строку позовної давності -з березня 2016 року. Згідно наданого суду розрахунку Банком за весь час користування кредитом з урахуванням застосування строків позовної давності заборгованість відповідача складає з наступного: - за тілом кредиту - 2654,16 грн., за процентами за користування кредитом нарахованими в період з 20.03.2016 року по 31.07.2016 року з розрахунку відсоткової ставки 30% на рік ( первісна відсоткова ставка), - 294,17 грн. Також банком надано суду інформацію, що за даним кредитним договором [PERSON] було надано дві кредитні картки: [NUMBER] строк дії якої 12/15; [NUMBER] строк дії останньої картки до 07/16 (а.с.98), а отже , строк позовної давності по вимогам щодо стягнення тіла кредиту застосувати не можливо. В той, же час необхідно врахувати , що Банк має право нараховувати проценти та пеню в межах строку кредитування, тобто до останнього дня дії картки ( 31.07.2016). Із розрахунку доданого до позовної заяви встановлено, що Банком зроблено розрахунок з урахуванням застосування строків позовної давності за тілом кредиту та нарахованих відсотків за кредитним договором за період з 20.03.2016 по 31.07.2016 року. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», а саме: стягнення з відповідача на користь банку суми заборгованості за кредитом у розмірі 2654.16 грн. та 294,17 грн. - відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням від 19.03.2019 у розмірі 1921 грн. (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у сумі 45,40 грн.

Outcome: partial