Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

22 грудня 2014 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем був укладений договір банківського вкладу (депозиту) на суму 130000 грн., під 25% річних, строком з 27.08.2014р. по 01.12.2014р. Посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором банківського вкладу позивач просить суд зобов'язати ПАТ "ІМЕКСБАНК" закрити поточний рахунок [NUMBER], відкритий на ім`я [PERSON] у відділенні 309 ПАТ "ІМЕКСБАНК" у м. Запоріжжі та видати довідку про закриття рахунку та стягнути з ПАТ "ІМЕКСБАНК" на її користь 133919,52 грн. - не виплачених з поточного рахунку готівкою грошових коштів; 165,10 грн. - три процента річних; 963,12 грн. збитків; 60263,78 грн. пені; 10000,00 грн. моральної шкоди, а всього - 205311,52 грн. В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги шляхом зменшення не виплачених з поточного рахунку готівкою грошових коштів на 250 грн., що повернуті відповідачем. Сторони у судове засідання не з'явилися, причину відсутності суду не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином. Від відповідача повідомлень щодо причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Представник позивача надав суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що між [PERSON] та ПАТ "ІМЕКСБАНК", 23.07.2012р. було укладено договір №1050009501 банківського рахунку (в національній валюті), згідно якого Банк відкрив у Відділенні №309 в м. Запоріжжі поточний рахунок [NUMBER]. Крім цього, між [PERSON] та Банком 27.08.2014р було укладено договір №1050013824 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р. Згідно цього договору позивач розмістила на вкладному рахунку Банку №26305439258007 грошові кошти у сумі 130 000,00 грн. на строк з 27.08.2014р по 01.12.2014р. Внесення Банку коштів підтверджується квитанцією №2119 від 26.05.2014р та випискою Банку від 27.08.2014р. Кошти на вкладний рахунок були перераховані з іншого вкладного рахунку, відкритого за договором №1050013278 від 26.05.2014р. По завершенню строку дії Договору №1050013824 від 27.08.2014р, Банк перерахував суму вкладу з нарахованими відсотками на поточний рахунок [NUMBER], що підтверджується випискою по цьому рахунку від 01.12.2014р. Однак, вимогу [PERSON] повернути 1 грудня 2014р суму вкладу та нараховані відсотки Банк не виконав: не виплатив їх готівкою з поточного рахунку. 08 грудня 2014 року позивач звернулась із письмовою вимогою до відповідача про повернення коштів в строк передбачений договором, однак вказана вимога банком була проігнорована. Позивач неодноразово зверталась із скаргами до відповідача про повернення суми вкладу та відсотків, які передбачені договором, проте ніякої відповіді не надходило, кошти не отримала. 17.01.2015 року відповідачем було повернуто позивачу 250 грн. вкладених коштів (депозиту), що підтверджується заявою на видачу готівки № 26992 від 17.01.2015 р. Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. З огляду на закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах визначення договору банківського вкладу, - банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність"). Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Згідно із ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Як вбачається із п. 2ч. 3 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", відкриття та ведення поточних рахунків належить до банківських послуг. У відповідності до пунктів 13, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Отже, на відносини між сторонами по договору банківського рахунку від 23.07.2012р поширюються положення Закону України "Про захист прав споживачів". Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно частини 1, 2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до частини другої пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Статтею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час, а залишок коштів на рахунку видається клієнтові. Згідно з п.20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою НБУ від 12.11.2003 № 492, закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття рахунку. За наявності коштів на рахунку банк здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів на підставі платіжного доручення на інший рахунок клієнта, зазначений у заяві, тощо). Датою закриття рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. У день закриття рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 612 ЦК України надається визначення прострочення боржника. Так, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, Банк порушив зобов'язання за договором та прострочив його виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, Банк, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором №1050009501 банківського рахунку (в національній валюті) від 23.07.2012р. розмір процентів за час прострочення виконання зобов'язання не встановлений. Отже, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань Банк повинен сплатити позивачу три відсотки річних, що у грошовому виражені на дату звернення з позовом (22.12.2014р), за 15 днів прострочення, складає 165,10 грн., виходячи з такого розрахунку: 133919,52 грн. х 3 х 15 : 365 : 100 = 165,10 грн. Таким чином, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 195061,52 грн. законною, обґрунтованою, а отже такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Таким чином, з огляду на характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, розмір матеріальних збитків, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на підставі ст.. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" 10 000 грн. моральної шкоди. Крім того, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК слід стягнути з Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" в дохід держави 1950,62 грн. судового збору.

Outcome: approved