Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кішкіна Д.В. у якій просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮССАМ" (далі ТОВ "ЮССАМ" ) на об'єкти нерухомого майна до складу якого входять:будівлі гаражів, загально площею 255,3 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS], будівля -дитячого садку загальною площею 1 145,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], будівля газорозподільної станції, що відображена на плані схемі літ. «А», загальною площею 119,1 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], комплекс будівель, загальною площею 75 094,2 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] неправомірними та зобов'язати відповідача скасувати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮССАМ" на вищевказане нерухоме майно. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач [PERSON] посилається на той факт, що між ним та ТОВ "ЮССАМ" 10.02.2015 року був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 15/02-10н, відповідно до якого [PERSON] та ТОВ "ЮССАМ" зобов'язалися в майбутньому, до 10.03. 2015 року укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна. Однак, всупереч домовленості між ним, ТОВ "ЮССАМ", через відповідача Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кішкіна Д.В., зробила реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно всупереч діючого законодавства України, а потім уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР-ТПВ- СЕРВІС" (далі ТОВ "УКР-ТПВ- СЕРВІС") договір купівлі-продажу комплексу будівель серії НАВ № 795150, посвідченого 23.03.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козоріз Л.М, який зареєстрований у реєстрі за № 72. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги, де останній посилається на норми ст.ст. 202, 203, 215, 216 ЦК України, наполягає на недійсності спірних договорів та зазначає, що об'єкти нерухомого майна, які стали предметом спірних договорів купівлі продажу належать продавцеві, тобто позивачу за зустрічним позовом на підставі рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2011 року за 37/298-306 та ухвали Господарського суду Донецької області від 15.06.2011 року за №7/298-306 по справі №7/298-306, яка в провадженні Господарського суду Донецької області не перебувала, рішення по якої судом не виносилось, ухвали не приймались. Посилаючись на приписи ст. 392 ЦК України, ст.20 ГК України та ст. 16 ЦК України [PERSON] просить суд встановити відсутність у ТОВ "УКР-ТПВ-СЕРВІС" та ТОВ "ЮССАМ" права власності та інших речових прав на це майно. [PERSON] також зазначає на недійсність підстав для проведення державної реєстрації права власності, безпідставність, незаконність та штучне створення документів про набуття права власності, а відповідно правомірність вимог про скасування записів про реєстрацію права власності ТОВ УКР-ТПВ-СЕРВІС на спірне майно, які носять похідний характер від вимог про визнання недійсними спірних договорів купівлі-продажу, визнання відсутності права власності у позивача за зустрічним позовом та третьої особи, які пов'язані із ними підставами виникнення. [PERSON] вважає своє право порушеним та звернувся до Корольовського районного суду з даною позовною заявою і вважає що його правова позиція знайшла своє відображення п.2 ч.1 та ч.2, п.27 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.06. 2011 року за N 703 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законі України про "Захист прав споживачів", ст.ст.202,203, 215 та 392 ЦК України. ТОВ "ЮССАМ" подало до суду зустрічний позов в якій просить суд відмовити [PERSON] у задоволені його позовних вимог та визнати за ТОВ "ЮССАМ" право власності на спірне майно. В обгрунтування свого зустрічного позову ТОВ "ЮССАМ" стверджує, що позовні вимоги про визнання дій неправомірними та зобов'язання скасування права власності повинні розглядатися у порядку адміністративного судочинства, а тому підстави для їх задоволення в межах даної цивільної справи відсутні. ТОВ "ЮССАМ" набуло право власності на спірне майно на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 01.12.2009 року по справі №26/0204 за позовом ТОВ "ЮССАМ" до ТОВ "ІНВІК", ТОВ "Побужський феронікелевий комбінат" про зміну способу та порядку виконання рішень та визнання дійсним договору про заміну кредитора у зобов'язанні. Право власності було зареєстроване Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кішкіним Д.В. 19.03.2015 року, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Посилання на договори купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2015 року, укладені між ТОВ "ЮССАМ" та ТОВ "УКР-ТПВ-СЕРВІС" вважає безпідставними, оскільки вказані договори були розірвані із застосуванням двосторонньої реституції. Тобто законним власником спірного майна є ТОВ "ЮССАМ". Посилання [PERSON] на укладений з ТОВ "ЮССАМ" попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна №15/02-10н від 10.02.2015 року вважає безпідставними, оскільки вказаний попередній договір не передбачав переходу права власності на спірне майно, а лише обумовлював можливість укладення договору купівлі-продажу у майбутньому. Позивач [PERSON] по первісному позову та відповідач по зустрічному позову подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач ТОВ "ЮССАМ" по первісному позову та позивач по зустрічному позову також подало заяву про розгляд справи у їх відсутності. Треті особи по справі також подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до вимог ст.ст.224,225 ЦПК України, суд приймає заочне рішення у відсутності сторін по справі та третіх осіб. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ТОВ "ЮССАМ" підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.12.2009 року Господарський суд Львівської області виніс рішення по справі №26/0204 за позовом ТОВ "ЮССАМ" до ТОВ "ІНВІК", ТОВ "Побужський феронікелевий комбінат" про зміну способу та порядку виконання рішень та визнання дійсним договору про заміну кредитора у зобов'язанні, яким частково задовольнив позовні вимоги, визнав за ТОВ «ЮССАМ» право власності на нерухоме майно, яке складається з будівлі за адресою: [ADDRESS], - будівлі за адресою: [ADDRESS], - будівлі за адресою: [ADDRESS], - комплексу будівель за адресою: [ADDRESS], визнав за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮССАМ» право власності на рухоме майно (інструменти, механізми та обладнання загальною кількістю 1534 одиниць), загальною вартістю 224 820 000, 00 грн. Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають не тільки на підставі договорів та інших угод, але й на підставі рішення суду (у випадках, установлених законодавством). Законодавством України встановлено, що право, яке підлягає держреєстрації, виникає тільки після такої реєстрації (ст.331 ЦК України), тому рішення суду без реєстрації не породжує виникнення права власності. Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно регулюються Законом України про "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень." та Постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року за N 703 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно." Як вказано у Постанові КМУ за № 703, а саме у п.2, Державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Згідно до п.27 Постанови КМУ № 703 документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, серед інших, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.2 п.2 Постанові КМУ за № 703 нотаріус проводить державну реєстрацію прав:реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва (нотаріус, яким вчиняється така дія) та у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва (нотаріус, яким вчинено таку дію). Також згідно Постанови КМ України за № 868 від 17.10. 2013 року, п. 2 нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". З матеріалів даної справи вбачається, що 19.03. 2015 року ТОВ «ЮССАМ» в рамках Постанови КМ України за № 868 від 17.10. 2013 року здійснив реєстрацію права власності за ТОВ " ЮССАМ", про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме: право власності на комплекс будівель загальною площею 75094,2 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS]; право власності на будівлю газорозподільної станції (ГРС), що відображена на плані схемі літ. «А» загальною площею 119,1 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]; право власності на будівлі гаражів загальною площею 255,3 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS]; право власності на будівлю дитячого садку загальною площею 1145,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що зареєструвавши за позивачем за зустрічним позовом право власності на нерухоме майно, відповідач за первісним позовом діяв у рамках чинного законодавства України, а саме п.2 та п.4 Постанови КМ України за № 868 від 17.10. 2013 року. Згідно ч. 4 ст. 182 ЦК України порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Тобто, право продажу майна належить власнику. Відповідно до ст. 182 ЦК України, Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Як було встановлено судом, державна реєстрація права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮССАМ" на спірне майно була проведена належним чином в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Також в судовому засіданні встановлено, що 23.03.2015 року між ТОВ "ЮССАМ" та ТОВ "УКР-ТПВ- СЕРВІС" договори купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козоріз Л.М. згідно яких ТОВ "ЮССАМ" передало у власність ТОВ "УКР-ТПВ- СЕРВІС" комплекс спірних будівель. Вказані договори купівлі-продажу нерухомого майна були розірвані із застосуванням двосторонньої реституції, що підтверджується угодою про розірвання договорів. Таким чином, станом на день винесення рішення саме ТОВ "ЮССАМ" є законним власником спірного нерухомого майна. Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів, закріплених у ч.2 ст.16 ЦК України передбачено, зокрема, визнання права. Згідно вимогами ст.ст. 321,392 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням викладеного що позов [PERSON] не підлягає задоволенню за безпідставністю, а зустрічний позов ТОВ "ЮССАМ" є обгрунтований і підлягає до задоволенню.

Outcome: approved