Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що мати дитини [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до інформації КЗ "Березківський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа - інтернат- ліцей І-ІІІ ступенів" Миколаївської міської ради від 14.03.2019 року дитина [PERSON] навчається в закладі з 2015 року, не перебуває на повному державному утриманні. За час перебування дитини в навчальному закладі батько дитини - [PERSON] жодного разу не відвідав ученицю, не забирав в свою родину, матеріальної допомоги не надавав, життям та навчанням доньки не цікавився. Дитина після досягнення 14 років не отримала паспорт через безвідповідальність батька. Крім того, [PERSON] повідомила, що бачила батька [PERSON] останній раз у 2013 році та не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав. При цьому, відповідач [PERSON] письмово повідомив, що не пам`ятає, коли останній раз бачив доньку, участі у її вихованні та утриманні не приймає, пенсію по втраті годувальника не оформив та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Позивач вказав, що зазначені вище факти вказують на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, винну поведінку відповідача та свідоме нехтування батьківських обов`язків, що згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. З огляду на викладене, позивач просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] ; дитину [PERSON] , [INFO] , передати на опікування Кривоозерської районної державної адміністрації; стягнути з [PERSON] аліменти на користь тих осіб або установ, яким буде передана на виховання дитина, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 травня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16 липня 2019 року підготовче судове засідання по даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького Селіванов М.С. (діє на підставі довіреності № 287/49-0516 від 16.01.2019 року) в судове засідання надав заяву від 09 серпня 2019 року в суді за вх. № 19738 про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся шляхом направлення судової повістки за останньою відомою адресою місця проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] , а також в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача служба у справах дітей Кривоозерської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав заяву від 31.07.2019 року, зареєстровану в суді за вх. № 3258 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача комунальний заклад "Березківський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа - інтернат- ліцей І-ІІІ ступенів" Миколаївської міської ради в судове засідання надав заяву від 05.08.2019 року, зареєстровану в суді за вх. № 3307 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дитина [PERSON] , народилася [INFO] , про що 14.09.2004 року складено відповідний актовий запис за № 1780 та Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі батько « [PERSON] » та в графі мати « [PERSON] ». Крім того, судом також встановлено, що [INFO] року мати дитини - [PERSON] померла, про що 18 травня 2018 року складено відповідний актовий запис за № 458 та Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно з інформацією КЗ "Березківський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа - інтернат- ліцей І-ІІІ ступенів" Миколаївської міської ради від 10.07.2019 року № 497 [PERSON] , [INFO] , влаштована до зазначеного навчального закладу згідно путівки управління освіти і науки Миколаївської облдержадміністрації № 450 від 26 листопада 2015 року на не повне державне забезпечення. [INFO] матір [PERSON] померла. Батько - [PERSON] за час перебування дитини у навчальному закладі, жодного разу не провідав, не забирав на канікули та вихідні дні, життям, здоров`ям не цікавився, одягом, взуттям та шкільним приладдям не забезпечував та не забезпечує. Майже 3 роки дитина позбавлена батьківської турботи та піклування. Адміністрація закладу вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно своєї доньки [PERSON] , [INFO] , зазначаючи, що така міра є найкращим способом захисту насамперед прав та інтересів дитини. Згідно з доповідної, складеної [PERSON] 15.03.2019 року, на адресу начальника управління з питань захисту прав дітей міської ради м. Кропивницького остання зазначила, що її батько [PERSON] її не відвідує та не забезпечує. За весь час перебування в КЗ "Березківський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа - інтернат- ліцей І-ІІІ ступенів" Миколаївської міської ради, а саме: з 26 листопада 2015 року батько жодного разу її не відвідував. Після розлучення батьків, у 2013 році, вона ( [PERSON] ) жодного разу його (відповідача) не бачила, матеріальну та моральну підтримку не надає. Також вказала, що навіть після смерті матері батько так і не звернув на неї уваги. Крім того, зазначила, що не заперечує щодо позбавлення її батька [PERSON] батьківських прав відносно неї. При цьому, з пояснень [PERSON] , наданих управлінню з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького 12.03.2019 року, вбачається, що [PERSON] , як батько дитини [PERSON] , [INFO] , не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Наслідки позбавлення батьківських прав йому роз`яснено. Відповідно до висновку виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 09.04.2019 року № 1869/49-05-24 орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 28.03.2019 року, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , при цьому, встановлено, що мати [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до інформації комунального закладу «Березківський навчально - виховний комплекс «Загальноосвітня школа - інтернат - ліцей І-ІІІ ступенів» Миколаївської міської ради від 14.03.2019 року дитина [PERSON] навчається в закладі з 2015 року, не перебуває на повному державному утриманні. За час перебування дитини в навчальному закладі батько жодного разу не відвідав ученицю, не забирав в свою родину, матеріальної допомоги не надавав, життям та навчанням доньки не цікавився. Дитина після досягнення 14 років не отримала паспорт через безвідповідальність батька. Малолітня [PERSON] повідомила, що бачила батька останній раз у 2013 році, ніякої допомоги за час її перебування в школі - інтернаті він не надавав, життям не цікавився. Дитина не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав. [PERSON] письмово повідомив, що не пам`ятає, коли останній раз бачив доньку, участі у її вихованні та утриманні не приймає, пенсію по втраті годувальника не оформив, не заперечує проти позбавлення батьківських прав. Останнє місце реєстрації батька у [ADDRESS] , що підтверджується паспортними даними. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, винну поведінку батька та свідоме нехтування батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на правову підставу для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , позивач посилався на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, самоухилився від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться її життям, здоров`ям, розвитком, навчанням, не приймає будь-якої участі у вихованні доньки, не підтримує матеріально, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання батька виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дитини. Зазначені позивачем підстави для позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток доньки, її підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, за відсутності при цьому, з боку позивача та третіх осіб будь-яких перешкод йому (відповідачу) у спілкуванні з дитиною, оскільки такі в судовому засіданні судом не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у її вихованні та виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини. Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов`язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка відповідачем також дитині не надається, вони включають в себе також і батьківську турботу та ласку, піклування про здоров`я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, навчання, спілкування з дитиною, враховуючи також, що дитина позбавлена і материнської турботи та ласки, так як мати дитини померла, та з 2015 року дитина перебуває в КЗ "Березківський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа - інтернат- ліцей І-ІІІ ступенів" Миколаївської міської ради. Відповідач [PERSON] не оскаржив заяву про позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном, при цьому, з доповідної [PERSON] від 15.03.2019 року на адресу начальника з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького, остання не заперечувала щодо позбавлення її батька [PERSON] батьківських прав відносно неї. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги інтереси дитини - [PERSON] , [INFO] , які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача [PERSON] , який є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, та наявність його вини у невиконанні батьківських обов`язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов`язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, позивачем пред`явлено також вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , на користь тих осіб або установ, яким буде передана на виховання дитина, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , які підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Одним із основних прав дитини також є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, забезпечення дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її матері, батька. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 2 ст.182 СК України визначено, що гарантований мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідно до положень якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є обов`язком батька, приймаючи також до уваги, що на теперішній час неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , згідно путівки управління освіти і науки Миколаївської облдержадміністрації № 450 від 26 листопада 2015 року перебуває з 2015 року у комунальному закладі «Березківський навчально - виховний комплекс «Загальноосвітня школа - інтернат - ліцей І-ІІІ ступенів» Миколаївської міської ради, на неповному державному утриманні, при цьому, судом під час розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності у платника аліментів - відповідача по справі інших дітей, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, на підставі чого, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача, які (аліменти) слід розуміти як витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема, потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку та виховання дитини, реалізації її здібностей, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в зв`язку з чим підлягають задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь тих осіб або установ, яким буде передано дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позивачем позову, а саме: 19 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме: до [INFO] . При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, заінтересовані особи не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. В порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, приймаючи до уваги, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved