Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Представник позивача МТСБУ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 30.12.2011 року о 11 год. 40 хв. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем Форд д.н. [NUMBER] по Вул. Будівельників 38/14 при виїзді на головну дорогу та зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху , внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Тойота д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду від 31.01.2012 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.). В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Тойота д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] На дату скоєння ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів. Вартість відновлювального ремонту відповідно до звіту № 19 про оцінку автомобілем Тойота д.н. [NUMBER] складеного ТОВ ,,Український експертний центр ,,Експерт-Сервіс Авто" складає 6491,20 грн. Зазначена шкода відповідачем відшкодована потерпілому не була. 20.03.2011 року потерпілий звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування та долучив копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів № АА/7180738 з терміном дії з 21.10.2011 року до 20.10.2012 року. 20.04.2012 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілому [PERSON] у сумі 5409,33 грн. У зв'язку з залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати в розмірі 620 грн. Крім того витрати на правову допомогу склали 1500 грн. 16.03.2015 року МТСБУ звернулося до [PERSON] з листом про компенсацію витрат , однак дана вимога виконана не була. Представник позивача в судове засідання не з'явилася. Суду було надано заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.12.2011 року о 11 год. 40 хв. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем Форд д.н. [NUMBER] по вул. Будівельників 38/14 при виїзді на головну дорогу та зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху , внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Тойота д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду від 31.01.2012 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.). В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Тойота д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] На дату скоєння ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів. Вартість відновлювального ремонту відповідно до звіту № 19 про оцінку автомобілем Тойота д.н. [NUMBER] складеного ТОВ ,,Український експертний центр ,,Експерт-Сервіс Авто" складає 6491,20 грн. Зазначена шкода відповідачем відшкодована потерпілому не була. 20.03.2011 року потерпілий звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування. 20.04.2012 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілому [PERSON] у сумі 5409,33 грн. У зв'язку з залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати в розмірі 620 грн. Крім того витрати на правову допомогу склали 1500 грн. 16.03.2015 року МТСБУ звернулося до [PERSON] з листом про компенсацію витрат , однак дана вимога виконана не була. Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до положень п.22.1 ст. 22 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно п.17 ст. 9 Закону України ,,Про стахування" страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Відповідно до п.41.1 ст. 41 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.38.2.1 ст. 38 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про відшкодування шкоди, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved