Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 88 847, 69 гр. страхового відшкодування, 1500,00 гр. вартості зберігання транспортного засобу на СТО відповідача та судові витрати в справі. Посилається в позові на те, що 03.07.2012 року між нею та відповідачем був укладений Договір добровільного комплексного автострахування №06/0654518/1008/12, яким був застрахований належний їй автомобіль "Мегсеdеs- Веnz С 180", д/н [NUMBER]. 17.08.2012 року на перехресті вулиць Пушкінської - К. Маркса в м. Ірпіні Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Ноnda Jazz'', д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля "Маzda 3", д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля " Мегсеdеs- Веnz С 180", д/н [NUMBER], під її керуванням. В результаті ДТП б належний їй автомобіль був пошкоджений. На виконання умов договору вона повідомила відповідача про настання страхового випадку, а 20.08.2012 року подала заяву про виплату страхового відшкодування. Пошкоджений автомобіль було евакуйовано до авторизованого СТО відповідача (ФОП [PERSON]) з метою визначення розміру завданої шкоди та проведення відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля. 04.09.2012 року представником ТОВ "Декра Есперт" Гончарук Н.В. на авторизованому СТО відповідача був проведений огляд п автомобіля. Згідно рахунку на оплату №0000000868 від 30.09.2012року ФОП [PERSON], вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля становить 138 932, 16 гр. На підставі Рахунку №0000000868 від 30.09.2012року та Звіту №1335/КВІ відповідач прийняв рішення про визнання конструктивної загибелі її автомобіля. При укладені договору вони дійшли згоди його п.36.3 про те, що під конструктивною загибеллю застрахованого транспортного засобу сторони розуміють таке пошкодження ТЗ, коли вартість відновлення (ремонту) пошкодженого транспортного засобу становить 75 і більше відсотків його дійсної вартості безпосередньо перед настанням страхового випадку у день його настання. Звітом №1335/КВІ відповідачем було визначено дійсну вартість автомобіля безпосередньо перед настанням страхового випадку у день його настання у розмірі 157 909, 56 грн., а вартість відновлювального ремонту у розмірі 138 932,16 грн., тобто 88% від вартості атвомобіля. 13.02.2013 року відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 33 968, 70 гр. Не погоджуючись з таким рішенням, 18.02.2013 року вона замовила проведення автотоварознавчої експертизи в КНДІСЕ, згідно з висновком якого №1470/13-54 від 26.03.2013року ринкова вартість ТЗ на момент ДТП 17.08.2012року складала 180 980, 70гр., а вартість відновлювального ремонту складає 122 816, 39гр. Вартість матеріальних збитків нанесених ТЗ в результаті ДТП складає 129 651, 82 гр. Згідно з цим же висновком після проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіль можливо експлуатувати. З висновку КНДІСЕ випливає, що відповідачем недоплачено їй 88 847, 69гр. страхового відшкодування з розрахунку: 122 816,39 - 33 968,70 = 88 847, 69 гр. Тобто, даний висновок свідчить про те, що відповідач провів неправильний розрахунок страхового відшкодування, завищення вартості ремонту та заниження вартості автомобіля з метою застосування умови конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу. 29.04.2013 року нею було подано відповідачу дві заяви про проведення повторного розрахунку розміру страхового відшкодування з врахуванням висновки КНДІСЕ та відшкодування витрат на оплату його послуг та послуг зі зберігання пошкодженого автомобіля на авторизованому СТО відповідача, однак відповідач її звернення проігнорував. В подальшому вона неодноразово подавала скарги на дії відповідача, однак вони також залишилися без відповіді. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час розгляду справи сповіщався належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього та враховуючи думку представника позивачки, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивачки,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" та ст. 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Встановлено, що 03.07.2012 року між сторонами був укладений Договір добровільного комплексного автострахування №06/0654518/1008/12, яким був застрахований автомобіль "Мегсеdеs- Веnz С 180", д/н [NUMBER], належний позивачці. 17.08.2012 року на перехресті вулиць Пушкінської - К. Маркса в м. Ірпіні Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: «Ноnda Jazz», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], «Маzda 3», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мегсеdеs- Веnz С 180», д/н [NUMBER] під керуванням позивачки. В результаті ДТП б належний позивачці автомобіль «Мегсеdеs- Веnz С 180», д/н [NUMBER] був пошкоджений. / а.с.6 - 18 / Відповідно до п.п. 31.2, 31.2.1.Договору протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту одержання Страховиком документів, передбачених Договором, Страховик приймає рішення про здійснення виплати страхового відшкодування та складає страховий акт і протягом 15 (п»ятнадцяти) робочих днів з дня складення страхового акту здійснює виплату страхового відшкодування. Згідно з п. 39.1., 39.1.1., 39.2. Договору Страховик відшкодовує розмір прямого реального збитку, завданого Страхувальникові в зв»язку з настанням страхового випадку, який складається з вартості витрат на відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу та (або) додаткового обладнання. 04.09.2012 року ТОВ "Декра Есперт" був складений Акт огляду транспортного засобу. Відповідно до рахунку на оплату №0000000868 від 30.09.2012 року ФОП [PERSON], вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля «Мегсеdеs- Веnz С 180», д/н [NUMBER] складає 138 932, 16 гр. / а.с. 19 - 25 / Представник позивачки в судовому засіданні пояснив, що на підставі цих документів та Звіту №1335/КВІ, за яким вартість автомобіля визначена в розмірі 157 909, 56 гр., відповідач прийняв рішення про конструктивну загибель транспортного засобу. 13.02.2013 року відповідач виплатив позивачці 33 968, 70 гр. страхового відшкодування, і дана сума складає різницю між вартістю автомобіля на момент ДТП та його відновлювального ремонту. Відповідно до п. 36.3 укладеного між сторонами Договору під конструктивною загибеллю застрахованого транспортного засобу сторони розуміють таке пошкодження транспортного засобу, коли вартість відновлення (ремонту) становить 75 і більше відсотків його дійсної вартості безпосередньо перед настанням страхового випадку у день його настання. Тобто, виходячи з визначеної відповідачем вартості автомобіля та суми відновлювального ремонту, автомобіль є конструктивно загиблим. Відповідно до п.34.2 Договору при виникненні спорів з причин та розміру збитків, завданих застрахованому транспортному засобу,кожна із сторін має право вимагати проведення експертизи. Згідно з висновком експерта КНДІСЕ №1470/13-54 від 26.03.2013року, наданим за ініціативою позивачки, ринкова вартість ТЗ на момент ДТП 17.08.2012року складала 180 980, 70гр., а вартість відновлювального ремонту 122 816, 39гр. Вартість матеріальних збитків, нанесених транспортному засобу в результаті ДТП складає 129 651, 82 гр. Згідно з цим же висновком після проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіль можливо експлуатувати в подальшому. З повідомлення судового експерта вбачається, що відповідач належним чином повідомлявся про день огляду пошкодженого транспортного засобу та проведення оцінки вартості його відновлювального ремонту. / а.с. 27 - 37 / Виходячи з даного висновку, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 88 847, 69гр. не доплаченої їй суми страхового відшкодування з розрахунку: 122 816,39 - 33 968,70 = 88 847, 69 гр. Відповідно до п.4 ч.1 ст.20 Закону України» Про страхування» страховик зобов'язаний відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору. З п.16 Договору вбачається, що Страховик компенсує витрати Страхувальника на евакуацію та рятування пошкодженого транспортного засобу у сумі до 1000,00гр. Таким же чином врегульовано дане питання п.4 ст.988 ЦК України. З Акту про надання послуг 0000001695 від 07.03.2013 року ФОП [PERSON] вбачається, що автомобіль позивачки зберігався на та території СТО відповідача з 01.10.2012 року до 07.03.2013 року, за що позивачкою було сплачено 1500,00гр. / а.с. 40 / Як встановлено вище, п.п. 31.2, 31.2.1.Договору встановлено строки прийняття рішення Страховиком про здійснення виплати страхового відшкодування та складання страхового акту та строки вплати страхового відшкодування, а саме: протягом 15 (п»ятнадцяти) робочих днів з дня складення страхового акту, який має бути складений протягом 10 днів з моменту отримання необхідних документів від Страхувальника. Враховуючи ці обставини та п.4 ч.1 ст.20 Закону України» Про страхування»,суд вважає, що саме з вини відповідача, який не вжив своєчасних заходів для виплати позивачці страхового відшкодування, в зв»язку з чим автомобіль знаходився на авторизованому СТО відповідача, яким є ФОП [PERSON], суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки сплаченої позивачкою суми в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно зі ст.79 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, у т.ч., витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Виходячи з цього,суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею судових витрат: судового збору на витрат,пов»язних з проведенням експертизи в розмірі 1468, 80гр., а всього 2 983, 49гр. / 1 500,00 + 1468, 80 / + 918, 31гр. судового збору. Виходячи з того, що комісійний збір банківської установи при сплаті платежів не віднесено до судових витрат, підстави для його стягнення відсутні.

Outcome: approved