Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач ПАТ «СК «АХА Страхування» звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим , що 27 травня 2010 року між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №022-а/10 лв (фр).У відповідності до умов даного Договору Позивач взяв на себе зобов»язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування . Так, 16.02.2011 року приблизно о 14 год. 40 хв. в м.Львові на вул.Чорновола сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу, автомобіля марки «Мітцубіші», державний реєстраційний номер «[NUMBER]» ,під керуванням [PERSON] (далі-Відповідач),та транспортного засобу, автомобіля марки «Мітцубіші», державний реєстраційний номер «[NUMBER]» ,що належить [PERSON]. Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованному транспортному засобу «Мітцубіші» державний реєстраційний номер «[NUMBER]», було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується довідкою ДАІ про перелік пошкоджень та висновком автотоварознавчого дослідження №52 від 10.03.2011 року, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріальних збитків . Згідно до Рахунку №170 від 17.02.2011 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Мітцубіші», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», склала : 7 990 (сім тисяч дев»ятсот дев»яносто) грн. 40 коп. Виконуючи взяті на себе зобов»язання по Договору страхування , на підставі страхового акту №2011/V/JMKD 01938/VESKO5701 від 01.04.2011 року Позивач виплатив Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі : 6 119 (шість тисяч сто дев»ятнадцять) грн. 55 коп., що підтверджується платіжним дорученням №6913 від 05.04.2011 року. Враховуючи вище наведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача : 6 119 (шість тисяч сто дев»ятнадцять) грн. 55 коп. Відповідно до постанови Жовківського районного суду Львівської області по адміністративній справі №3-534/11 від 25.03.2011 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем по справі - [PERSON] - п.10.1 Правил дорожнього руху України , чим остання скоїла правопорушення передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст.993 ч.1 ст.1191 ЦКУ та ст.27 Закону України «Про страхування» до Страховика ,який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги ,яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальний за заподіяний збиток. Як вбачається із вищезазначеного, право регресивної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування , тобто 05 квітня 2011 року, що підтверджується платіжним дорученням №6913 від 05.04.2011 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві [PERSON] було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу. Окрім того , до цього часу відповідачем не було проведено ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та відшкодування завданих збитків, а відтак, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законих інтересів. Представник позивача Новіков С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та надав суду аналогічні пояснення як і в позовній заяві та просив суд позов задоволити та стягнути з відповідача [PERSON] в користь ПАТ «СК «АХА Страхування» завдані збитки в розмірі 6 119 грн.(шість тисяч сто дев"ятнадцять) 55 коп. , та сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме заперечує щодо заміни фари лівої транспортного засобу «Міцубісі Ланцер» р.н.[NUMBER], вартість якої становить 3 718,00 грн., оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди такого пошкодження у даного автомобіля виявлено не було. Окрім того висновок експертного автотоварознавчого дослідження проводився 10.03.2011 року , а сама подія мала місце 16.02.2011 року, тобто пройшов тривалий час, а тому вона не згідна нести відшкодування витрат за ті пошкодження транспортного засобу, які на її думку вона не завдавала. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Так, з постанови Жовківського районного суду Львівської області від 25.03.2011 року вбачається, що відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. на користь держави, а саме, за те, що гр.[PERSON] 16.02.2011 року о 14 год. 40 хв. в м. Львові на території АЗС «WOG» по вул.Чорновола, 10 , керуючи автомобілем марки "Мітсубіші", д.н.з.[NUMBER], який належить їй на праві власності , перед зміною напрямку руху, не переконавшись, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Мітсубіші» р.н.[NUMBER] під керуванням водія [PERSON], спричинивши технічні ушкодження автомобілів , чим своїми діями порушила вимоги п. 10.1 ПДР України. Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи підлягає відшкодуванню особою, яка її завдала у повному обсязі. Власником транспорного засобу марки "Мітцубісі Ланцер" реєстраційний номер [NUMBER] являється [PERSON], що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. 17.02.2011 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" із заявою про настання страхового випадку по договору №022-а/10ЛВ (Ф) від 27.05.2010 року добровільного страхування наземного транспорту укладеного між AT «СК «AXA Страхування» та [PERSON] 01.04.2011 року позивач на підставі Страхового акту № : 2011/V/ОMOD01938/VESKO5701 від 01.04.2011 року та розрахунку страхового відшкодування, які долучені позивачем до матеріалів справи, здійснив виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 6 119 грн. 55 коп., що підтверджується платіжним дорученням №6913 від 05.04.2011 року. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою , яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду,оренди тощо) володіє транспортним засобом , механізмом, іншим обєктом ,використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою , на підставі п. 1 ч. 1 cт.1188 Цивільного кодексу України. Згідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та cт.27 Закону України «Про страхування» до страховика (страхової компанії), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Позивач звертався до відповідача з регресною вимогою про добровільне відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, однак в добровільному порядку відповідач [PERSON] завдану внаслідок ДТП шкоду в порядку регресу не відшкодувала. Окрім того, суд не дає віри поясненням відповідача [PERSON] про те , що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не відбулось пошкодження лівої фари транспортного засобу «Міцубісі Ланцер» р.н.[NUMBER], оскільки таке встановлено та спростовується довідкою від 17.02.2011 року, виданою ВДАІ м.Львова при ГУМВСУ у Львівській області, про отримання механічних пошкоджень транспортного засобу «Міцубісі Ланцер» р.н.[NUMBER], які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 16.02.2011 року , з якої вбачається , що було пошкоджено скло передньої лівої фари даного транспортного засобу, а також висновком №52 (додаток №1) огляду та дослідження колісного транспортного засобу , який здійснено 04.03.2011 року та було встановлено, ряд механічних пошкоджень вищевказаного транспортного засобу з яких також пошкоджена передня ліва фара даного транспортного засобу. Внаслідок вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивача ПАТ «СК«АХА Страхування» є цілком обґрунтовані та підлягають до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому слід з відповідача [PERSON] в користь позивача ПАТ «СК«АХА Страхування» стягнути документально підтверджені судові витрати , а саме кошти в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved