Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яким просить визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право на земельну частку (пай) розміром 1,5451 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебувала у колективній власності КСП «Мир» на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, що належала останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 вересня 2010 року. Позов обґрунтовує наступним. [INFO] помер син позивача [PERSON] , що мешкав в м. Севастополь, АР Крим, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 19 травня 2017 року. Після смерті сина [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 1,5451 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Мир» на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.09.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.09.2010 року. Рішенням Токмацького районного суду від 16.05.2019 року по справі №328/788/19 було встановлено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач 22 травня 2017 року звернулася до Токмацької державної районної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено згідно статей 9 та 11 -1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1206/02-31 від 09.11.2017 року. Нотаріус вказала про те, що син позивача [PERSON] помер на території АР Крим, тож і місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Аналогічну постанову нотаріуса Токмацької державної районної нотаріальної контори від 12.07.2017 року № 69/02-31 позивачем було оскаржено до суду та судом скасовано, що підтверджується копією рішення Токмацького районного суду від 11 жовтня 2017 року. Але нотаріус знов відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих же підстав, що підтверджується копією рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від16.05.2019 року №328/788/19. Після смерті сина позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, як мати померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 1984 року. Крім того дана обставина встановлена рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2017 року № 328/2238/17 та рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 16.05.2019 року №328/788/19, в яких вказано, що 22 травня 2017 року відповідно до заяви позивача було заведено спадкову справу №136/2017 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . З матеріалів спадкової справи №136/2017 встановлено, що 22 травня 2017 року до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті свого сина [PERSON] , тобто в строк визначений ст. 1270 ЦК України. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №47808800 від 22.05.2017 року встановлено, що інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину щодо [PERSON] відсутня. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (запити/спадкові договори) за №47808982 від 22.05.2017 року встановлено, що інформація про заповіти/спадкові договори щодо [PERSON] відсутня. Таким чином, відповідно до матеріалів спадкової справи №136/2017, [PERSON] , тобто позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] . Таким чином, аналіз діючого законодавства дозволяє дійти висновку про те, що оскільки останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] є окупована територія, то місцем відкриття спадщини після його смерті є місце подання першої заяви, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документу. Згідно довідки міськрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмак Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 14.07.2020 року № 982/120-20 вартість сільськогосподарських угідь включених за сертифікатом серія ЗП №0105539 від 25.02.1997 року складає 7275,53 гривень. Ухвалою судді від 31.08.2020 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 ЦПК України. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер син позивача [PERSON] , що мешкав в м. Севастополь, АР Крим, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 19 травня 2017 року. Після смерті сина [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 1,5451 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Мир» на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.09.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.09.2010 року. Рішенням Токмацького районного суду від 16.05.2019 року по справі №328/788/19 було встановлено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач 22 травня 2017 року звернулася до Токмацької державної районної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено згідно статей 9 та 11 -1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1206/02-31 від 09.11.2017 року. Нотаріус вказала про те, що син позивача [PERSON] помер на території АР Крим, тож і місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Аналогічну постанову нотаріуса Токмацької державної районної нотаріальної контори від 12.07.2017 року № 69/02-31 мною було оскаржено до суду та судом скасовано, що підтверджується копією рішення Токмацького районного суду від 11 жовтня 2017 року. Але нотаріус знов відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих же підстав, що підтверджується копією рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від16.05.2019 року №328/788/19. Після смерті сина позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, як мати померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 1984 року. Крім того дана обставина встановлена рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2017 року № 328/2238/17 та рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 16.05.2019 року №328/788/19, в яких вказано, що 22 травня 2017 року відповідно до заяви позивача було заведено спадкову справу №136/2017 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . З матеріалів спадкової справи №136/2017 встановлено, що 22 травня 2017 року до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті свого сина [PERSON] , тобто в строк визначений ст. 1270 ЦК України. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №47808800 від 22.05.2017 року встановлено, що інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину щодо [PERSON] відсутня. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (запити/спадкові договори) за №47808982 від 22.05.2017 року встановлено, що інформація про заповіти/спадкові договори щодо [PERSON] відсутня. Таким чином, відповідно до матеріалів спадкової справи №136/2017, [PERSON] , тобто позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] . Відповідно до листа Токмацької районної державної нотаріальної контори від 30.09.2020 р. №522/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] заведена. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, у позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина. При цьому, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, а так як позивачем при подачі позову до суду було сплачено 50% судового збору, тому сплачений позивачем судовий збір необхідно залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved