Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, з послідуючими уточненнями, в якій просила: збільшити розмір аліментів шляхом стягнення з [PERSON] аліменти на її користь та на її утримання у розмірі 3 000, 00 грн. щомісячно, з дня звернення до суду та до 30.06.2016 року. Вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2013 року судом визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якої останній зобов'язався, після досягнення донькою повноліття сплачувати аліменти у загальному щорічному розмірі, які відповідають вартості одного семестру навчання у зазначеному ВУЗі, шляхом внесення їх на банківський рахунок ВУЗу. У зв'язку із скрутним матеріальним становищем матері ( [PERSON] ) у [PERSON] виникла заборгованість по оплаті за навчання, яка в послідуючому в грудні 2014 року була погашена [PERSON] Вона проживає зі своєю матір'ю та знаходиться на її утриманні, яка не має достатньої матеріальної можливості для оплати навчання, як і для оплати необхідних ліків та задоволення інших необхідних її потреб, як то харчування, проїзд, телефонний зв'язок, одяг, тощо. Вона має діагноз псоріаз та потребує лікування. Так, як батько відмовив у додатковій виплаті вона змушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом. Представник відповідача заперечуючи проти задоволення позову пояснила, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2013 року затверджено умови мирової угоди, яка укладена між [PERSON] та [PERSON] та передбачає підстави надання допомоги ( аліменти ) з боку батька та розмір ( аліментів ) допомоги. Сторони спільно погодили її умови та подали їх для затвердження суду, а тому підстави, для прийняття судом рішення щодо збільшення розміру аліментів відсутні. Під час затвердження умов мирової угоди судом було прийнято до уваги діагноз позивачки - захворювання на псоріаз, оскільки, як зазначалось представником позивачки, остання страждає на захворювання з 2010 року, а мирова угода затверджена 15.02.2013 року. Суд, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані докази прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, 2 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст. 191, ч.1 ст.192 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу ( ч.1 ст.60 ЦПК України ). Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. 05 серпня 2012 року між [PERSON] та Вищим навчальним закладом " Національною академією управління " укладено договір № 2012/д-95Е, предметом якого, відповідно до п.п.1.1., 1.2 є освітня послуга з організації академією навчання студента за освітньо-професійною програмою підготовки фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр напряму підготовки 6.030503 міжнародна економіка та отримання студентом диплому державного зразка про закінчення Вищого навчального закладу " Національна академія управління " за умови успішного виконання вимог освітньо-професійної програми та цього договору. Нормативний термін навчання за освітньо-професійною програмою підготовки фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за денною формою навчання становить чотири навчальні роки ( вісім навчальних семестрів ). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2013 року мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], які досягли згоди щодо спору визнано та затверджено на наступних умовах: за взаємною згодою сторін, враховуючи родинний стан [PERSON] та наявність на його утриманні ще двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, [PERSON] щомісячно, починаючи з грудня 2012 року та до серпня 2013 року включно, сплачує на рахунок картки [NUMBER] в ПАТ " Банк Руский Стандарт ", МФО 380418, ідентифікаційний код ( ЄДРПОУ ) 34186061 на утримання дочки [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000, 00 грн. Кошти перераховуються щомісячно до 20 числа поточного місяця, а за період грудень 2012 року - лютий 2013 року протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали суду про затвердження мирової угоди; за взаємною згодою, хоча [PERSON] й не вживала протягом останніх трьох років заходів із одержання аліментів, [PERSON] додатково сплачує [PERSON] на утримання дочки 36 000, 00 грн., що в тому, числі, покривають усі додаткові витрати, що мали місце у зв'язку з її навчанням і лікуванням у останні три роки. Кошти перераховує на банківський рахунок [PERSON], зазначений у п. 1 цієї мирової угоди, у наступному порядку: 50 % від суми протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали суду про затвердження мирової угоди, залишок суми - протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвали суду про затвердження мирової угоди; до 15.02.2013 року [PERSON] сплачує вартість ІІ -го семестру навчання ( січень-червень 2013 року ) в ВУЗ " Національна академія управління " доньки [PERSON] шляхом перерахування суми на банківський рахунок зазначеного ВУЗу. У період після досягнення нею повноліття та до закінчення навчання [PERSON] сплачує аліменти, що у загальному щорічному розмірі відповідають вартості одного семестру навчання у зазначеному ВУЗі. Така сума аліментів буде сплачуватися шляхом її внесення безпосередньо на банківський рахунок ВУЗу; протягом 2013 року [PERSON] разово оплачує 50 % вартості лікування дочки [PERSON], однак не більше 10 000, 00 грн., шляхом їх перерахування на рахунок відповідного лікувально-профілактичного закладу протягом 10 днів з моменту надання [PERSON] копії санаторної путівки та рахунок зазначеного лікувально-профілактичного закладу, однак не раніше 10 днів з дня набрання законної сили ухвали суду про затвердження цієї мирової угоди; [PERSON] зобов'язується використовувати отримані від [PERSON] кошти виключно за цільовим призначенням. [PERSON] має право приймати участь у розпорядженні аліментами, які одержані на її утримання. Ухвала суду набрала законної сили. На виконання умов вищезазначеної мирової угоди, після досягнення [PERSON] повноліття, [PERSON] проводив оплату одного семестру навчання у Вищому навчальному закладі " Національна академія управління ", як то передбачено умовами мирової угоди, в підтвердження останнім суду надані копії квитанцій. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що позивачка проживає разом з [PERSON], окремо від відповідача. Згідно довідки Вищого навчального закладу " Національна академія управління " від 10.11.2014 року [PERSON] є студентом ІІІ курсу денної форми навчання за спеціальністю міжнародна економіка. Термін навчання в академії з 01.09.2012 року по 30.06.2017 року ( а.с. 8 ). В судовому засіданні представник позивачки пояснила, що оскільки, відповідач, відповідно до умов вищезазначеної мирової угоди повинен сплатити аліменти лише у розмірі оплати одного семестру навчання - 7 692, 00 грн., то розмір аліментів повинен бути збільшений до суми 3 000, 00 грн., яка включає в себе частину коштів, які повинні сплачуватися [PERSON] за навчання [PERSON] та з додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки ( витрати на лікування, харчування та інші потреби ). Як вбачається із довідки КНП " КДЦ " Шевченківського району м. Києва " від 03.03.2015 року, вона підтверджує лише встановлений у позивачки діагноз: та стадію захворювання, однак не містить відомостей про призначене лікування та про призначення препаратів, а тому пояснення представника позивачки в тім, що лікування позивачки потребує значних витрат не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивачкою не надано доказів та не доведено під час розгляду справи, що розмір аліментів, визначений в умовах мирової угоди повинен бути збільшений, так як під час її затвердження судом не було прийнято до уваги потреби у витратах на лікування та діагностику [PERSON], а також матеріальний стан і самої [PERSON] Крім того, з урахуванням пояснень, наданих представником позивачки під час розгляду справи по суті, позивачкою фактично заявляються підстави звернення до суду з вищезазначеним позовом, як стягнення додаткових витрат на дитину ( ст. 185 СК України ), що на правовідносини, які виникли між сторонами не поширюється. Стягнення додаткових витрат на повнолітніх дітей нормами СК України не передбачено. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, з урахуванням матеріального стану і відповідачки, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed