Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

11.10.2016 року до суду звернулася [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позов тим, що в вересні 2016 року їй стало відомо, що приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, щодо звернення стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 03.12.2010 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 30.04.2016 року коштів у сумі 78 013, 16 грн. 11.08.2016 року Київським відділом державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження за № 51915435. Даний виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства та є незаконним і не обґрунтованим, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Тому просила суд визнати виконавчий напис від 23.06.2016 року № 2288 вчинений [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 03.12.2010 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 30.04.2016 року коштів у сумі 78 013, 16 грн., таким що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засіданні свого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справі був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи мається повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгул справи за його відсутності. Київський ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання свого представника не направили, попередньо надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням у відповідності до ст.224 ЦПК України заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.06.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №2288 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 03.12.2010 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 30.04.2016 року, грошових коштів у сумі 78\~013 грн. 16 коп. (а.с.4). 11.08.2016 року Київським відділом державної виконавчої служби м. Полтави головного територіального управління юстиції у Полтавській області, на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження за № 51915435. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані укладеними між сторонами договорами,Законом України «Про нотаріат», ЦК України. Відповідно до норм ст. ст.11,525,629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Пунктом 4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що Виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені\~статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно із п. 3.5. глави 16 вищевказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, діючими нормативними актами встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень вказаного Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Як вбачається з виписки наданої нотаріусом, ПАТ КБ "Приватбанк" просив вчинити виконавчий напис про стягнення заборгованості, нарахованої за період з 03.12.2010 до 30.04.2016, тобто щодо частини нарахованої заборгованості минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги, що є порушенням ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Виконавчий напис - це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Чинним законодавством не встановлено обов'язку нотаріуса перевіряти безспірність заборгованості, а вказано на необхідність перевірки на відповідність поданих документів Порядку. Відповідно до п. 7\~ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Це положення стосується позасудової вимоги, в т. ч. щодо вчинення виконавчого напису і є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Строк позовної давності по вимогам щодо стягнення пені становить один рік. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved