Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

21 серпня 2015 року позивач, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О., звернувся до суду з вимогами до Фермерського господарства «[PERSON]» с.Шатава Дунаєвецького району Хмельницької області, [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості в розмірі 218 7430,69 грн., мотивуючи тим, що 26 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» та Фермерським господарством [PERSON] (надалі по тексту «Позичальник») був укладений Договір кредитування комерційного автотранспорту №20/КА/2007-980, у відповідності до умов якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 840 000 гривень в порядку і на умовах, визначених договором для придбання автотранспортного засобу строком до 26 листопада 2014 року зі сплатою за користування кредитом 19,5 % річних. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, позичальник передав у заставу автотранспортний засіб, а саме: автомобіль DAF, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Окрім того, в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, 26 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» та [PERSON], а також [PERSON] укладено договори поруки. Відповідно до договору поруки [PERSON] поручився перед Кредитором за належне виконання Фермерським господарством [PERSON] взятих на себе зобов'язань згідно Кредитного договору №20/КА/2007-980 від 26 листопада 2007 року. Згідно поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов'язань повністю, чи будь-якій частині як від Позичальника та Поручителя разом так і від кожного окремо. Відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини зобов'язання, так і при невиконанні Позичальником зобов'язання в цілому. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов'язання у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Відповідно до п. 4.3.3.Договору, Позичальник зобов'язаний сплачувати необхідні платежі у розмірі та в порядку, визначеному Договором. Станом на 05.08.2015 року заборгованість по тілу кредиту складає 777 049,00 грн. У відповідності до п.1.1.3.1 договору, відсотки за користування кредитом встановлюються у розмірі 19,5% річних. Станом на 05.08.2015 року заборгованість по відсотках складає 797 871,13 грн. У відповідності до п.5.1 договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Станом на 05.08.2015 року нарахована пеня складає 612 510,56 грн. Загальний розмір заборгованості позичальника перед банком станом на 05.08.2015 року становить 2187430,69 грн. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПАТ комерційний банк "Надра"розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Позивач просить у відповідності до умов кредитного договору N20/КА/2007-980 від 26.11.2007 р. стягнути солідарно з Фермерського господарства [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором N20/КА/2007-980 від 26.11.2007 р. у сумі 2187430,69 грн. 27 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що 26.11.2007 р. між ПАТ КБ «Надра» та Фермерським Господарством «[PERSON]» був укладений Договір «Кредитування комерційного автотранспорту» №20/КА/2007-980, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику грошові кошти (кредит) 840 000 грн. зі сплатою 19,5 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення до 26.11.2014 р. Також 26.11.2007 року було укладено Договори поруки із [PERSON], [PERSON] за зобов'язання ФГ «[PERSON]», відповідно до яких Поручителі зобов'язуються відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, згідно кредитного договору. Строку закінчення даних Договорів Поруки Банком не встановлено. Відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини Зобов'язань, вказаних так і при невиконанні Позичальником Зобов'язань». Банк відповідно до п.п. 4.2.5, 4.2. Договору та ч.2 ст. 1050 ЦК України 12.06.2014 р. направив поручителю [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Тобто, шестимісячний строк звернення до суду про стягнення з поручителя заборгованості закінчувався 12.02.2015 р. В кінці 2014 р. Банк звернувся з позовом до ФГ «[PERSON]», [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 674/1282/14-ц). Про те, ухвалою Дунаєвецького районного суду від 23.04.2015 р. по справі №674/1282/14-ц вищевказані позовні вимоги було залишено без розгляду. Тобто фактично дані позовні вимоги не розглядались та позов вважається таким, що не поданий. Ст. 559 ЦК України не містить норми, яка передбачала умови переривання встановленого шестимісячного строку. Така умова міститься щодо строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України «залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності». Тому, Банк пропустив шестимісячний строк (до 12.02.2015 р.) для звернення до суду, перебіг якого розпочався з дня направлення вимоги про дострокове повернення кредиту. А тому подання позову Банком 11.08.2015 р. до Поручителя з пропущенням шестимісячного строку (до 12.02.2015 р.) є неправомірним та не відповідає чинному законодавству України. Крім того, у кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 26 листопада 2014 р. (п. 1.1.4). За таких обставин у ПАТ КБ «НАДРА» виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 26 листопада 2014 р., протягом наступних шести місяців. Досудову вимогу до поручителів банк фактично пред'явив лише 12.06.2014 р., а позовну заяву до суду 11.08.2015 р., тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК шестимісячного строку, а тому [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом та просить визнати припиненою поруку, передбачену Договором від 26.11.2007 року, укладеним між ним та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра». Також 27 жовтня 2015 року, [PERSON], звернулася до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що 26.11.2007 р. між ПАТ КБ «Надра» та Фермерським Господарством «[PERSON]» був укладений Договір «Кредитування комерційного автотранспорту» №20/КА/2007-980, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику грошові кошти 840 000 грн. зі сплатою 19,5 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення до 26.11.2014 р. 26.11.2007 року було укладено Договори поруки із [PERSON], [PERSON] за зобов'язання ФГ «[PERSON]», відповідно до яких Поручителі зобов'язуються відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, згідно кредитного договору. Строку закінчення даних Договорів Поруки Банком не встановлено. Відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини Зобов'язань, вказаних так і при невиконанні Позичальником Зобов'язань». Банк відповідно до п.п. 4.2.5, 4.2. Договору та ч.2 ст. 1050 ЦК України 12.06.2014 р. направив поручителю [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Тобто, шестимісячний строк звернення до суду про стягнення з поручителя заборгованості закінчувався 12.02.2015 р. В кінці 2014 р. Банк звернувся з позовом до ФГ «[PERSON]», [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 674/1282/14-ц). Про те, Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 23.04.2015 р. по справі №674/1282/14-ц вищевказані позовні вимоги було залишено без розгляду. Тобто фактично дані позовні вимоги не розглядались та позов вважається таким, що не поданий. Тому Банк пропустив шестимісячний строк (до 12.02.2015 р.) для звернення до суду, перебіг якого розпочався з дня направлення вимоги про дострокове повернення кредиту. А тому подання позову Банком 11.08.2015 р. до Поручителя з пропущенням шестимісячного строку (до 12.02.2015 р.) є неправомірним та не відповідає чинному законодавству України. Крім того, у кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 26 листопада 2014 р. (п. 1.1.4). За таких обставин у ПАТ КБ «НАДРА» виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 26 листопада 2014 р., протягом наступних шести місяців. Досудову вимогу до поручителів банк фактично пред'явив лише 12.06.2014 р., а позовну заяву до суду 11.08.2015 р., тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК шестимісячного строку, а тому [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом та просить визнати припиненою поруку, передбачену Договором від 26.11.2007 року, укладеним між нею та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра». Ухвалою суду від 14 грудня 2015 року данні зустрічні позовні заяви були об'єднані в одне провадження із первинним позовом. В судове засідання позивач, представник ПАТ КБ «Надра» за первісним позовом та відповідач за зустрічними позовами не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, первісний позов підтримав, проти зустрічних позовів [PERSON] та [PERSON] заперечив, про надав письмові заперечення в яких вказує, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п. 4.3.3.Договору, Позичальник зобов'язаний сплачувати необхідні платежі у розмірі та в порядку, згідно графіку. Позичальником ця умова кредитного договору неодноразово порушується. Не сплачується залишок заборгованості по кредиту та нараховані відсотки. Окрім того, п. 5.1. Договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до п. 8.5. кредитного договору, він набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання Позичальником прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно до п. 3.5 договору поруки, дія його закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами договору. Таким чином, сторони домовились про те, що припиненим Договір вважатиметься лише тоді, воли Позичальник і/або Поручитель повністю повернуть Кредитору суму кредитних коштів, отриману в тимчасове користування, сплатять нараховані за час користування кредитними коштами відсотки, а також нараховані за порушення умов виконання зобов'язань штрафні санкції. Тобто, з огляду на те, що умови кредитного договору та договору поруки досі не виконані, такий договір вважається чинним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом в судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись про час та місце рзгляду справи належним чином, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, в межах наявних у справі письмових доказів. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що правонаступником Відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра" є Публічне акціонерне товариства "Комерційний банк "Надра". На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05.06.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку у ПАТ «КБ «Надра» розпочалася процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку (а.с.7). 26 листопада 2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та Фермерським господарством [PERSON] (надалі - Позичальник) укладено договір «кредитування комерційного транспорту» №20/КА/2007-980, згідно якого останньому для придбання автотранспортного засобу та на витрати, пов'язані з державною реєстрацією автотранспортного засобу в МРЕВ при УДАІ УМВС України, надано кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 840 000 гривень, строком до 26 листопада 2014 року включно, зі сплатою 19,5% річних за користування кредитом та щомісячною сплатою кредиту та відсотків згідно графіку (а.с.15-19). Факт отримання кредитних коштів Фермерським господарством [PERSON] підтверджується платіжним дорученням №14 від 26 листопада 2007 року (а.с.22). Відповідно до п.5.1 Договору «Кредитування комерційного автотранспорту» №20/КА/2007-980 від 26.11.2007 року, у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національно Банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Як вбачається із розрахунку заборгованості по Договору «Кредитування комерційного автотранспорту» №20/КА/2007-980 від 26.11.2007 року, станом на 05.08.2015 р. заборгованість ФГ [PERSON] за договором складає 2187430,69 гривень, з яких: заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена - 777049 гривень; заборгованість по сплаті відсотків , в тому числі прострочена 797871,13 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту 612510,56 гривень (а.с.23). Зміст договору поруки від 26.11.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», як кредитором, та [PERSON], як поручителем, вказує на те, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати за належне виконання позичальником зобов'язань, які виникають з умов кредитного договору № 20/КА/2007/980 від 26.11.2007 року, зокрема: повернути суму кредиту до 26.11.2014 року; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 19,5% річних та сплатити штрафні санкції, що надалі по тексту даного договору розуміється як «Зобов'язання» (п. 1.1.), при цьому, кредитор набуває право вимоги до поручителя при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення із вимогою виконати зобов'язання позичальника (п. 2.1.). Пункт 3.5 вказує, що дія договору поруки закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору (а. с. 20). Зміст договору поруки від 26.11.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», як кредитором, та [PERSON], як поручителем, вказує на те, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати за належне виконання позичальником зобов'язань, які виникають з умов кредитного договору № 20/КА/2007/980 від 26.11.2007 року, зокрема: повернути суму кредиту до 26.11.2014 року; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 19,5% річних та сплатити штрафні санкції, що надалі по тексту даного договору розуміється як «Зобов'язання» (п. 1.1.), при цьому, кредитор набуває право вимоги до поручителя при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення із вимогою виконати зобов'язання позичальника (п. 2.1.). Пункт 3.5 вказує, що дія договору поруки закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору (а. с. 21). П. 3.2.2. та п. 3.2.3. кредитного договору передбачено, що «Поручитель відповідає перед Банком у тому ж об'ємі, що і Позичальник. Позичальник і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає абсолютне право Банка вимагати виконання Зобов'язань, вказаних у цьому договорі, повністю (чи в будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Таким чином, суд встановив, що між ВАТ КБ «Надра» та Фермерським господарством [PERSON], 26.11.2007 року був укладений кредитний договір «Кредитування комерційного автотранспорту» №20/КА2007-980 з кінцевим строком повернення кредиту до 26.11.2014 року, з визначенням графіку погашення заборгованості по кредиту та процентів щомісячними платежами протягом строку дії кредитного договору, де застосовується відсоткова ставка у розмірі 19,5% на рік, при цьому, з метою забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, 26.11.2004 року були укладені договори поруки між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] і ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], як поручителями, згідно умов яких поручителі зобов'язується відповідати за належну сплату позичальником суми кредиту в строк до 26.11.2014 року, відсотків за користування кредитом із розрахунку 19,5% річних, а також можливих штрафних санкцій, що є зобов'язанням поручителя згідно умов договору поруки, при цьому, кредитор набуває право вимоги до поручителя при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення із вимогою виконати зобов'язання позичальника. Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Суд звертає увагу на те, що зміст відповідних договорів поруки не містять строку їх дії в розумінні вимог ст. 251-254 ЦК України, при цьому відповідні договори поруки передбачають виникнення у кредитора права вимоги до поручителя за умови обов'язкового направлення поручителю повідомлення із вимогою виконати зобов'язання позичальника. 12.06.2014 року банком направлено досудову вимогу про погашення заборгованості на адресу поручителів, але заборгованість ними погашена не була (а.с.48, 62). Судом також встановлено, що до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області, 28.08.2014 року ПАТ КБ "Надра" було подано позов до [PERSON], [PERSON], Фермерського господарства "[PERSON]" про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також до суду були подані зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] до ПАТ КБ "Надра" в особі відділення ПАТ КБ "Надра" Хмельницьке РУ про визнання поруки припиненою, дані позови ухвалою суду від 23 квітня 2015 року залишенні без розгляду. Вищезазначена ухвала набрала законної сили, а тому фактично дані позовні вимоги не розглядались та позови вважається такими, що не подані. Згідно зі ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ст. 559 ЦК України не містить норми, яка передбачала умови переривання встановленого шестимісячного строку. Така умова міститься щодо строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України «залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності». Також у матеріалах справи містяться відомості про те, що 11.08.2015 року, банком направлено досудову вимогу про погашення заборгованості на адресу відповідачів за первісним позовом (а.с.24-26). Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої статті 251 та частини першої статті 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті251,252 ЦК України). Отже, умови договору поруки про її дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не означають установлення строку припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки позичальник вніс останній платіж на погашення основного боргу, відсотків та пені по договору №20/КА/2007-980 - 27.06.2013 року, строк виконання позичальником кредитного договору встановлено по 26 листопада 2014 року, а вимогу банк заявив до поручителів в червні 2014 році, тобто більше ніж через шість місяців після настання строку виконання основного зобов'язання, то відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України суд дійшов висновку, що порука припинилася. Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 21 травня 2012 року у справі № 6-68 цс11, в постанові від 23 травня 2012 року у справі №6-33 цс 12, в постанові від 23 квітня 2014 року у справі №6-29 цс14, в постанові від 03 лютого 2016 року у справі №6-1599-цс15. На підставі викладеного, в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості слід відмовити, а зустрічні позови [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. про визнання поруки припиненою, [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. про визнання поруки припиненою задовольнити. Що стосується позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. до Фермерського господарства [PERSON] про стягнення заборгованості, то судом встановлено, що Фермерське господарство [PERSON] є юридичною особою, за ідентифікаційним кодом №30795707, яке включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 01.03.2000 року (а.с.10,11), договір ним також укладався як юридичною особою. За положеннями частини першої статті 1, статей 2,12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи. Такі спори розглядаються господарськими судами. Частинами першою і другою статті 15 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Відповідно дост.16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Згідно частини другої статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою. Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»(далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України(стаття 17) або ГПК України(статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства. Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України). Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-745цс15, від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1521 цс 15, від 03 лютого 2016 року у справі №6-1599-цс15, від 17 лютого 2016 року № 6-1965 цс15. Таким чином, зазначена справа в частині позовних вимог банку до Фермерського господарства [PERSON] не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження в цій частині позовних вимог слід закрити. Також відповідно до вимог частини другої статті 206 ЦПК України суд повідомляє банк, що розгляд його позовних вимог до юридичної особи - Фермерського господарства [PERSON] про стягнення заборгованості віднесено до юрисдикції господарських судів. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача за зустрічними позовами судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved