Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ), в особі представника Глузд О.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Посилається на те, що 28.09.2017 по вул. Калинівській в м. Чернівці відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Scorpio», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в ході якої [PERSON] , проявивши самовпевненість та неуважність до дорожньої обстановки, скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я. Вина [PERSON] у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.12.2017, яким його засуджено за ч.1 ст. 286 КК України. В ході лікування потерпіла [PERSON] понесла матеріальні витрати на лікування в розмірі 111\~161,89 грн., окрім того, розмір неотриманих нею доходів за час втрати працездатності склав 2240,00 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП потерпілій особі відшкодована не була, тому [PERSON] звернулася до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату їй страхового відшкодування. 16.08.2019 МТСБУ було прийнято рішення (наказ №8273 від 16.08.2019) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] грошову компенсацію витрат на лікування та тимчасову втрату працездатності на загальну суму 113\~401,89 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1151759 від 20.08.2019. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, позивач просить стягнути із [PERSON] , як із особи, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, завдану шкоду в порядку регресу в загальному розмірі 113\~401,89 грн., а також понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не дивлячись на своєчасне та належне її повідомлення про розгляд справи, протее, до початку розгляду справи від неї надійшла до суду заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, він був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Враховуючи наведене, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, згідно вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.12.2017 [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 28.09.2017, о 16:00 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «FORD SCORPIO», номерний знак [NUMBER] , рухався по вул. Калинівській в м. Чернівці, зі сторони вул. М. Олімпіади в напрямку вул. Хотинської. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований на відстані 66.6 м. від передостаннього рекламного щита «Бікборду» вказаної вулиці та позначений дорожнім знаком 5.35.1(2) «Пішохідний перехід», а також дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра», перед яким в крайній лівій смузі руху рухався попутний мікроавтобус та зупинився для надання переваги в русі пішоходам, водій [PERSON] , проявивши самовпевненість та неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух далі, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка переходила проїзну частину дороги в межах вказаного нерегульованого пішохідного переходу з ліва на право, відносно напрямку руху автомобіля. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового перелому правої гомілки в верхній третині зі зміщенням відламків, закритого перелому ліктьового паростку справа, закритого перелому хірургічної шийки правої плечевої кістки, закритого діафізарного скалковий перелому лівої плечевої кістки, струсу головного мозку, які згідно висновку СМЕ № 1452 мд від 23.11.2017 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я. Вказаним вироком суду [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 3\~400 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.11-13). Вирок вступив в законну силу 29.01.2018. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Згідно п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166 , 1187ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки , - незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «FORD SCORPIO», реєстраційний № [NUMBER] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом, зокрема, є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 1 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закону № 1961-IV ), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин, які виникли між сторонами цивільного процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону № 1961-IV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам та відповідно до ст. 22 Закону відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно з п. п. "а " п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: рахунку №410 від 25.10.2017 (а.с.21), рахунку - фактури №100 від 10.10.2017 (а.с.22), фіскальних чеків (а.с.23-27), квитанцій до прибуткового касового ордера (а.с.28), розрахунку відшкодування шкоди, у зв`язку із лікуванням потерпілої [PERSON] №1 від 25.07.2019 та пояснень до нього (а.с. 30-31) витрати на лікування [PERSON] складають 111\~161 грн. 89 коп. Окрім того, відповідно до розрахунку мінімального розміру відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілого від 05.08.2019 розмір неотриманих [PERSON] доходів за час втрати працездатності становить 2240,00 грн. (а.с.32). Відповідно до ст. 22 Закону № 1961-IV страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 23\~Закону №\~1961-IV\~зазначено,\~що шкодою,\~заподіяною життю\~та здоров`ю\~потерпілого внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~є,\~зокрема, шкода,\~пов`язана з\~лікуванням потерпілого та шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Відповідно до ст. 24 Закону № 1961-IV у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до наказу МТСБУ №8273 від 16.08.2019 "Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] " МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі [PERSON] на загальну суму 113\~401,89 гривень, що також підтверджується платіжним дорученням №1151759 від 20.08.2019 (а.с.34-36). Відтак, позивач МТСБУ виконав покладений на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди потерпілій особі, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В свою чергу, відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зазначені положення щодо права зворотної вимоги (регресу) до винної особи містяться і в п. 38.2.1 ст. 38 Закону, відповідно до якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. З огляду на положення ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та після виплати позивачем потерпілому в дорожньо-транспортній пригоді особі [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 113\~401,89 грн., позивач МТСБУ набув права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування відповідно до положень п. 38.2.1 ст. 38 Закону. 28.03.2019 МТСБУ в порядку регресу звернулося до [PERSON] із вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 28.09.2017 (а.с.37), проте шкода в добровільному порядку на даний час так і не відшкодована. З огляду на наведене з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача МТСБУ кошти, в розмірі понесених витрат з відшкодування потерпілій особі [PERSON] , які становлять 113\~401,89 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №9801659 від 14.12.2020, на зазначену суму (а.с.5), яку належить стягнути з відповідача. Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 11 год. 00 хв. 05.04.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 09.04.2021, то датою ухвалення даного судового рішення є 09.04.2021. На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved