Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису недійсним. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що згідно кредитного договору № 500350659 від 07.03.2013, укладеного з ПАТ «Альфа Банк», він отримав кредит в сумі 10 000,00 ( десять тисяч) гривень. Термін дії договору 3 роки, тобто до 07.03.2016. Згідно ст. 257 ЦК України строк давнини встановлено тривалістю 3 роки і цей строк минув 07.03.2019. Приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М., через 10 місяців після закінчення строку давнини кредитного договору, було здійснено виконавчий напис № 1711 виданий 21.01.2020, що є грубим порушенням діючого законодавства. На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва - Табінським Олегом Володимировичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання напису приватного нотаріуса Гуревічова О.М. У зв`язку з тим, що виконавчий напис № 1711 видано відповідачу 21.01.2020, тобто після закінчення строку давнини з порушенням ст. 257 ЦК України, він змушений його оскаржувати в судовому порядку та просить суд визнати недійсним виконавчий напис № 1711 виданий 21.01.2020 приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М. про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» суму - 28 849 (двадцять вісім тисяч вісімсот сорок дев`ять) гривень 68 копійок та припинити дію постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2020 ВП № 62544713 приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Табінського Олега Володимировича до розгляду справи по суті. 04 вересня 2020 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. 24 вересня 2020 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23 жовтня 2020 року. 16 лютого 2021 року ухвалою суду підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду на 16 березня 2021 року на 12 годин 00 хвилин. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явилися, надали суду заяви в яких просять позов задовольнити у повному обсязі, справу розглядати по суті за їх відсутності. Статтею 211ч.3 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач представник ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про що є повідомлення, але направив на адресу суду клопотання про врегулювання спору в мировому порядку. У судове засідання третя особа: приватний нотаріус КМНО Гуревічов О,М, . не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, з заявами про відкладення справи в суд не звертався. У судове засідання третя особа: приватний виконавець Табінський Олег Володимирович - не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про що є повідомлення. Суд вважає за можливе розглядати справу по суті за відсутності сторін. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, згідно кредитного договору № 500350659 від 07.03.2013, укладеного з ПАТ «Альфа Банк», позивач отримав кредит в сумі 10 000,00 (десять тисяч) гривень. Термін дії договору 3 роки, тобто до 07.03.2016. Приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М., через 10 місяців після закінчення строку давнини кредитного договору, було здійснено виконавчий напис № 1711 виданий 21.01.2020, що є грубим порушенням діючого законодавства. На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва - Табінським Олегом Володимировичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62544713 про примусове виконання напису приватного нотаріуса Гуревічова О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в сумі 28849,68 гривень, відповідно до кредитного договору № 500350659 від 07.03.2013, укладеного з ПАТ «Альфа Банк». Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова КЦС ВС від 23.01.2018 року по справі № 310/9293/15). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Заслуговують на увагу, посилання позивача на відсутність законодавчих підстав для вчинення виконавого напису. Так, згідно п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172(із змінами, внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662), передбачено можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин, за умови подання нотаріусу оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014року "Про внесення змін до переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"в частині,а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1-1такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу". п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Зобов`язати Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, тобто Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зазначеним пунктом 2, визнано незаконною та не чинною. Таким чином, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в сумі 28849,68 гривень, відповідно до кредитного договору № 500350659 від 07.03.2013, укладеного з ПАТ «Альфа Банк», так як сплив строк давнини, а загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, згідно ст. 257 ЦК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виконавчий напис за № 1711, вчинений приватним нотаріусом Київського міського Нотаріального округу Гуревічовим О.М від 21 січня 2020 року не підлягає виконанню. За таких обставин, при наявності спірних правовідносин між сторонами суд приходить до висновку, що заявлений [PERSON] позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172,

Outcome: approved