Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

22.05.2020 Акціонерне товариство "Укрсиббанк" подало до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 953943022000 від 05.06.2019 в сумі 59 986,39 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Акціонерне товариство «Укрсиббанк» та відповідач [PERSON] уклали договір № 953943022000 від 05.06.2019 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ "Укрсиббанк, які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.my.ukrsibbank.com. Відповідно до умов договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 46547 грн., з яких 46547 грн. на придбання товару. Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників банку та договором на рахунок банку. Однак, всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 29.04.2020 заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом, та пені, становить 59986,39 грн., з яких 44597 грн. - заборгованість за кредитом; 301.73 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно зі ст. 625 ЦК України), 12921,28 грн. - заборгованість по комісії, 1325,95 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 840,43 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, які і просить позивач стягнути з відповідача в його користь, а також вирішити питання судових витрат. Згідно з протоколом авторозподілу справи між суддями від 30.07.2020 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 19.08.2020 справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та визначено відповідачеві строк для подання відзиву Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У визначений судом строк відповідач відзиву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надав. Конверт із судовими документами повернувся до суду з відміткою поштового відділення "адресат відмовився". Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку. Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» та відповідач уклали договір №95394302000 від 05.06.2019 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку за яким Банк надав [PERSON] кредит в сумі 46 547 грн на придбання товару. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 05-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 1940 грн. з моменту укладення кредитного договору до 05.08.2019 включно та 3336 грн. в період з 06.08.2019 до кінця терміну дії кредитного договору, відповідно до графіка, що викладений у додатку № 1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 05.06.2021 (п.п. 3.5, 3.6, 3.7 договору). Згідно з п. 3.9 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 0,00001% річних, та відповідно до п. 3.10 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 7,00001% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Також відповідно до п.3.11 договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору, зокрема комісію за управління кредитом - 3 відсотки від суми кредиту починаючи з 06.08.2019, комісія за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при прострочені сплати чергового платежу - 500 грн. Відтак, суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 46547 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 0611682410 від 06.06.2019 (арк справи 31). У свою чергу відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань згідно з договором кредиту внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості за договором № 95394302000 від 05.06.209, згідно з якою заборгованість станом на 29.04.2020 становить - 59986,39 грн, з яких 44597 грн - заборгованість за кредитом, 301,73 - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін згідно ст. 625 ЦК України, 12921,28 грн. - заборгованість по комісії; 1325,95 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 840,43 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За положеннями ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Позивачем доведено, що між Банком та відповідачем було укладено Договір споживчого кредиту, а також доведено, що відповідач була повідомлена про умови кредитування, зокрема, ознайомлена з розміром кредиту, відсотковою ставкою за процентами, розміром пені, комісії. Свої зобов`язання відповідач не виконала належним чином, що призвело до виникнення заборгованості, а отже позивач вправі вимагати виконання відповідачем, як боржником, зобов`язання щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, відсотків, пені та комісії. Відповідач доводів та доказів позивача не спростувала та зворотнього перед судом не довела. Водночас суд вважає також підставними і такими, що підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача грошової суми відповідно до ст. 625 ЦК України. Так, згідно з положеннями ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням положень ст. 625 ЦК України та умов Договору, викладених у п. 3.10 Договору, яким визначено процентну ставку за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін в розмірі 7,00001 відсотки, суд вважає підставною вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін в розмірі 301,73 грн. Відтак, за відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір виходячи з розрахунку позивача (а.с. 28-30), та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом станом на 29.04.2020 в розмірі 59986,39 грн, з яких 44 597 грн - заборгованість за кредитом, 301,73 - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін згідно ст. 625 ЦК України, 12 921,28 грн. - заборгованість по комісії; 1325,95 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 840,43 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, і яка підлягає стягненню з відповідача. За таких обставин, на підставі досліджених та оцінених доказів у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати у цій справі складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням того, що позов задоволено повністю, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 2102 грн. У ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З гідно з положеннями ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). У позові позивачем зазначено, що ним сплачено судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500 грн, однак такі витрати позивачем належним чином не підтвердженні, оскільки не надано квитанції тощо про оплату, детального опису виконаних робіт, затраченого часу, не долученому договору про надання правничої допомоги. Відтак, витрати на правничу допомогу в розмірі 7500 грн до стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: approved