Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач в жовтні 2020 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з Кредитної спілки " Громада" суму вкладу в розмірі 100 000 грн. та відсотки в розмірі 11\~125,48 грн за договором № 3000. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.12.2017 році між нею \~та КС\~"Громада"\~(далі\~по тексту\~спілка)\~було укладено\~Договір про\~залучення строкового\~внеску (вкладу)\~члена кредитної\~спілки на\~депозитний рахунок.\~За умовами\~даних договорів\~вкладник вносить\~строковий внесок\~(вклад)\~члена кредитної\~спілки на\~депозитний рахунок\~(далі\~-\~Внесок)\~до Спілки,\~а Спілка\~приймає внесок\~і зобов`язується\~повернути вкладникові\~внесок та\~виплатити проценти\~на внесок\~на умовах\~встановлених цим\~договором. Сторони погодили істотні умови договорів , зокрема строки дії Договорів. На виконання умов Договорів вкладу позивач внесла грошові кошти в сумі 100\~000 грн. У відповідності до п. 3.2.5. Договору позивач виявив бажання повернути вклад та нараховані по ньому відсотки, шляхом направлення відповідної письмової вимоги. Проте заява позивача спілкою проігнорована, зобов`язання за договорами не виконано. На час звернення позивача до суду із позовом відповідач належні позивачу грошові кошти не повернув, з огляду на що позивач звернуся до суду із позовом. Ухвалою Херсонського міського\~суду Херсонської\~області від 28.10.2020 р. прийнято до провадження позовну заяву , відкрито провадження за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 25.11.2020р.\~на адресу\~суду від\~представника відповідача\~ надійшов\~відзиву на\~позов в\~якому просить\~відмовити в\~задоволенні позовних\~вимог.\~ В\~обґрунтування відзиву\~зазначила ,\~що Спілка\~потрапила під\~вплив надзвичайних,\~непереборних і\~невідворотних обставин,\~які пов`язані\~із коронавірусною\~інфекцією,\~що являється\~загальновідомою,\~надзвичайною обставиною\~всесвітнього масштабу. Запровадження\~глобального і\~державного карантину,\~встановлення жорстких\~обмежувальних заходів,\~надання на\~законодавчому рівні\~канікул по\~оплаті позичальниками\~заборгованості по\~кредитам прямо\~і невідкладно\~потягло за\~собою значний\~відтік депозитів,\~неможливість виконання\~зобов`язань\~як зі\~сторони спілки,\~так і\~зі сторони\~позичальників. Вважає позовні вимоги позивача передчасними, такими що не враховують існуючу складну скрутну ситуацію і вимоги чинного законодавства, зокрема вимоги\~ст. 617 ЦК України\~в частині звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання внаслідок випадку або непереборної сили. Крім того позивачем не надано належного достовірного обґрунтованого розрахунку заборгованості. Ухвалою суду від 28.04.2021р. позовні вимоги в частині стягнення відсотків за договором строкового внеску залишені без розгляду за заявою позивача. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19.12.2017 року між кредитною спілкою «Громада» та [PERSON] укладено договір № 3000, за умовами якого вкладник вносить строковий внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти та внесок на умовах та в порядку, встановленому цим Договором. Договір укладено на 32 місяці, тобто до 19.08.2020 року. Відповідно до п. 2.1.1. Договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 100 000, 00 грн. За п. 2.2.1 процентна ставка за договором встановлюється у фіксованому розмірі 28,8 % процентів річних. На виконання умов договору вкладу позивачем внесені грошові кошти у вказаній сумі що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 26307 від 19.12.2017 року. До відзиву відповідачем не долучено доказів реагування на заяви позивача про повернення суми депозиту та нарахованих і невиплачених відсотків за внеску (вкладу), що дає підстави вважати, що дані заяви залишено відповідачем без реагування та відповідно й без задоволення. Відповідно до ст. ст.\~3,\~6,\~11,\~525,\~627,\~629 ЦК України\~підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 та 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки", кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з ч. ч. 1, 3, 5, 6\~ст. 10 Закону України "Про кредитні спілки", членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об`єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій\~статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок. У разі коли вступний та обов`язковий пайовий внески сплачено у різні дні, першим днем членства вважається день сплати обов`язкового пайового внеску. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Члени кредитної спілки мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки (ч.1\~ст.11 Закону України "Про кредитні спілки"). Статтею 23 Закону України "Про кредитні спілки"\~визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої\~статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконанням сторонами. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням приписів законодавства, умов договору та наданих позивачем доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог до відповідача про стягнення вкладу. Судом встановлено, що позивач звернувшись до відповідача із вимогою про повернення депозитного внеску відповіді та грошові кошти не отримала. У відзиві на позов представник відповідача заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що невиконання спілкою своїх обов`язків за договорами обумовлені у тому числі і форс-мажорними обставинами, які відбуваються в країні. Разом з тим, твердження відповідача про наявність форс-мажорних обставин, спростовуються п. 4.2. Договорів, за яким перелік обставин, які сторони віднесли до таких, які не могли передбачити або запобігти, і на час їх дії сторони звільняються від виконання зобов`язань. Карантину в даному переліку немає. Доказів повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин з боку відповідача не надано. Зміни до договорів шляхом укладення додаткових угод, для врегулювання питання введення карантину сторонами не укладались. Сертифікат Торогово-Промислової палати про наявність форс-мажорних обставин відповідачем не долучено. Відповідно до ч. 2\~ст. 14-1 ЗУ "Про торгово-промислові палати в Україні"\~форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Серед невичерпного переліку форс-мажорних обставин у цій нормі знаходиться і карантин. Разом з тим саме по собі запровадження всеукраїнського карантину не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх договірних зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що вона не в змозі виконувати конкретні зобов`язання і що цю неможливість зумовив саме карантин. Тобто особа має обґрунтувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим карантином та неможливістю виконання своїх зобов`язань за договором. Тобто при вирішенні питання щодо впливу обставин непереборної сили має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання. На необхідність доведення обставин форс-мажору також вказується в Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.80, яка набула чинності для України 01.02.91. В статті 79 зазначеної Конвенції більше детально визначено порядок дій сторін щодо звільнення від відповідальності у випадку виникнення форс-мажору. Виходячи з наведеного, суд не бере до уваги твердження відповідача про неможливість виконання умов договору унаслідок настання форс-мажорних обставин. За змістом статей\~524,\~533-535,\~625 ЦК України\~грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору. Згідно вимог ст. ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Сума до стягнення, яка заявлена позивачем в частині вкладу підтверджується договорами, що сприймається судом як визнання стороною відповідача заявленого до стягнення розміру грошових коштів. Таким чином, враховуючи, що на звернення позивача останньому внесок повернуто не було, та не повернуто на час розгляду та вирішення спору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про повернення внеску є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною першою\~ст.133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.3\~ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову до суду, ураховуючи ціну позову, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір визначений за ставками встановленими\~ЗУ «Про судовий збір»\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1\~000 грн.

Outcome: approved