Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач кредитна спілка "Зіньківська" звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. З позовної заяви позивача вбачається, що 26.12.2011 року між кредитною спілкою "Зіньківська" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 220/11 згідно якого кредитна спілка "Зіньківська" надала позичальнику кредит на сплату кредиту за [PERSON] в сумі 6390 грн. з терміном повернення до 26.12.2012 року зі сплатою 42 % річних, крім цього позичальнику було відстрочено нарахування відсотків на шість місяців тобто до 26.06.2012 року. Але за цей час [PERSON] здійснив лише три платежі на суму 860 грн., відсотки не сплачував звагалі. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином перерахував [PERSON] кошти в розмірі 6390 грн. В той же час відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, не здійснює повернення кредиту та відсотків за вище вказаним договором. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, витрат на правову допомогу та судового збору. В судове засідання 06.04.2015 року представник позивача кредитної спілки "Зіньківська" Сагайдак С.М. не з"явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, позов підтримав в повному обсязі, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій позов визнав, просив суд розглянути справу у його відсутність. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги заяви сторін, вивчивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, приходить до висновку, що позовні вимоги кредитної спілки "Зіньківська"підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 26.12.2011 року між кредитною спілкою "Зіньківська" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 220/11 згідно якого кредитна спілка "Зіньківська" надала позичальнику кредит на сплату кредиту за [PERSON] в сумі 6390 грн. з терміном повернення до 26.12.2012 року зі сплатою 42 % річних ( а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п.п.5.1, 5.3 кредитного договору позичальник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі розраховуватися за кредит та відсотки за користування ним згідно графіка погашення кредиту, а у випадку його порушення після подання позову до суду про примусове стягнення боргу, сплатити заборгованість по нарахованих відсотках у потрійному розмірі. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору, в результаті чого станом на 30.01.2015 року перед кредитною спілкою заборгованість позичальника становить 11695 гривень 76 копійок ( 5530 грн. 00 коп. - залишок несплаченого кредиту, 6165 грн.76 коп. - заборгованість по відсотках, що підтверджується графіком розрахунків) (а.с.3-4). Згідно п. 9.2 кредитного договору, у разі коли на момент закінчення терміну кредиту,тобто до 26.12.2012 року позичальник не повернув всю суму кредиту, відсотки за користування ним становлять 84 % річних на суму залишку. Згідно п. 9.3 кредитного договору сплата кредиту щомісяця становить не менше 500 грн. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Кредитна спілка "Зіньківська " зверталася з вимогою до [PERSON] добровільно сплатити заборгованість за кредитом . Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача [PERSON]по кредитному договору № 220/11 від 26.12.2011 року, оскільки він узгоджується з матеріалами справи і їм не суперечить. Будь-яких заперечень щодо розрахунку відповідачем не надано і тому, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору від 26.12.2011 року, добровільно не сплачує суму заборгованості по кредитному договору № 220/11 та відсотках за користування ним, тому при таких обставинах у суду є підстави для задоволення позовних вимог кредитної спілки "Зіньківська" про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту № 220/11 від 26.12.2011 року в сумі 11695 ( одинадцять тисяч шістсот дев'яносто п'ять ) грн.76 коп. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Суд вважає, що не підлягають відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 300 грн. оскільки, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Відповідних документів позивачем не надано. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.( а.с.1). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України позивачу присуджуються судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved