Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними електронних торгів. Позивач посилається на те, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. перебувало виконавче провадження №58748158 про примусове виконання виконавчого листа від 12.04.2010 №6-621/10, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 12.04.2010 року про стягнення з нього заборгованості по кредиту в сумі 2 419 971,57 грн., та 100 грн. - судових витрат. В подальшому постановою приватного виконавця від 28.10.2019 року вказане виконавче провадження об`єднано у зведене виконавче провадження №60432926. 18.03.2019 року приватним виконавцем було складено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме квартири, місцезнаходження якої: [ADDRESS] , що складається з шести житлових кімнат, загальною площею 318,60 кв.м., житловою площею 179,40 кв.м. 20.08.2019 року приватним виконавцем було призначено оцінку описаного та арештованого майна. При цьому позивача не було належним чином повідомлено про результати оцінки та передачу майна на реалізацію. Про вказані обставини позивачу стало відомо після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Більше того, позивача не повідомлялося про огляд спірного майна, оцінювач квартиру не оглядав, в звіті про оцінку відсутні посилання на дату огляду об`єкта оцінки чи існування будь-яких перешкод щодо фактичного огляду об`єкта оцінки. Позивач зазначає, що після ознайомлення із звітом про оцінку майна від 18.10.2019 року було встановлено, що вартість визначена у вказаному звіті не відповідає ринковим цінам на таке майно станом на дату передачі майна на реалізацію. Крім того в постанові про опис та арешт майна та звіті про оцінку майна, зазначалося, що загальна площа нерухомого майна (квартири [ADDRESS] ) складає 318,6 кв. Однак зазначена площа майна не відповідає фактичній. У зв`язку із викладеним, позивач звернувся до приватного виконавця із заявою про зняття майна з торгів, та призначення нової оцінку даного об`єкта. Також 30 січня 2020 року позивачем було подано клопотання про зняття майна з торгів та призначення нової оцінки предмета іпотеки. У вказаній заяві зазначалась адреса реєстрації Боржника. Більше того, додавалась копія паспорта з відміткою про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . 25.02.2020 року приватним виконавцем було повторно винесено Постанову про опис та арешт майна боржника - квартири [ADDRESS] . Постановою приватного виконавця від 06.03.2020 року з метою визначення вартості описаного та арештованого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , загальною площею: 285.7 кв.м., житловою площею 128.4 кв.м. було повторно призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Відповідно до звіту про оцінку майна від 10.03.2020 року, оцінювач [PERSON] , вартість квартири [ADDRESS] , становить 1 740 770,00 грн. Позивача вказує, що з листа № 936 від 20 березня 2020 року Приватним виконавцем було передано майно Чернівецькій філії ДП «Сетам» за ціною згідно звіту про оцінку майна від 10.03.2020 року - 1 740 770,00 грн. 25 травня 2020 року він звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, та 26 травня 2020 року ознайомився з матеріалами зведеного виконавчого провадження. Позивач зазначає, що після ознайомлення з оцінкою майна, 01.06.2020 року оскаржив її шляхом подання скарги на дії приватного виконавця, однак судом не було здійснено перевірку оцінки майна вимогам законодавства, не призначено експертизи для визначення ринкової ціни майна, суд лише формально відмовив у задоволенні скарги, оскільки всупереч практики ВС вважав, що оцінка майна не може оскаржуватися шляхом подання скарги на дії приватного виконавця. Отже, таке оскарження не призвело до поновлення прав та законних інтересів Більше того, в процесі розгляду скарги на дії приватного виконавця щодо оцінки майна, майно було реалізовано. 16 липня 2020 року відбулися електронні торги з реалізації предмета іпотеки та складено протокол №491081 проведення електронних торгів ДП "Сетам", переможцем торгів став [PERSON] , ціна продажу 1 218 539,00 грн. Позивач зазначає, що йому не було повідомлено про передачу майна на реалізацію та про проведення торгів за адресою, вказаною для листування з позивачем у заяві від 30.01.2020 року адресованій приватному виконавцю. В супереч цьому 30 липня 2020 року складено Акт про реалізацію предмета іпотеки та 04.08.2020 року [PERSON] видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Позивач вважає, що всі ці обставини свідчать про порушення вимог законодавства під час визначення ціни предмета іпотеки відповідно до ст.ст. 57,61 ЗУ «Про виконавче провадження». Вказані результати визначення вартості майна, є таким що не відповідають ринковим цінам на цей вид майна. Окрім цього також посилався на те, що вся кореспонденції направлялась йому за невірною зазначеною адресою, а тому він не був належним чином повідомлений та ознайомлений із висновком по вартість майна, про результати оцінки арештованого майна та фактично був позбавлений можливості оскарження результатів такої оцінки майна та передачі його на реалізацію. Вважає, що проведення електронних торгів із реалізації майна за ціною, яка є значно нижчою дійсної ринкової вартості спірного майна на час проведення торгів є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Більше того, оцінювачем у звіті про оцінку майна не вірно ідентифіковано технічні особливості спірної квартири де вказано, що квартира є 6-ти кімнатною загальною площею 318,60 кв.м., хоча у постанові про арешт майна, заявці про передачу майна на реалізацію, протоколі проведення електронних торгів вказано, що спірна квартири є 4-ри кімнатною, загальною площею 285,7 кв.м. Таким чином, для відновлення порушеного права позивача, він змушений звернутись до суду із позовом за захистом свої прав. У зв`язку з наведеним, посилаючись на норми матеріального права, просив суд визнати недійсними електронні торги, які проведені 16 липня 2020 року. за результатами яких продано [PERSON] , ІНП: [NUMBER] , предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру загальною площею 285,7 кв.м., житлова площа, 128,4 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта нерухомого майна:856988973101, протокол №491081 проведення електронних торгів від 16 липня 2020 року та Акт про реалізацію предмета іпотеки від 30 липня 2020 року, визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії та номером НОІ599060, видане 04 серпня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Русланою Борисівною, а також стягнути судові витрати. Ухвалою судді від 11.11.2020 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. 03.12.2020 року відповідача [PERSON] подав відзив на позовну заяву у якому зазначив, що доводи позивача викладені у позові не відповідають правовому порядку встановленому ЗУ «Про виконавче провадження». Зокрема частиною 5 ст.57 вказаного закону встановлено, що виконавець повідомляє про визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня, що і було зроблено. Позивачем не додано жодного доказу, який доводив би той факт, що державний виконавець достовірно знав місце проживання чи перебування боржника, це не зобов`язує його направляти поштове відправлення на іншу адресу, відмінну від тої яка вказана у виконавчому документі, а тому такі доводи позивач є очевидно не вмотивованими. Окрім цього позивач в позовні заяві не вказує, що вихідні дані, використані в звіті про оцінку майна №20022 від 10.03.2020 року не відповідають об`єкту оцінки. Зазначає, що позивач вводить в оману суд, коли вказує, що Новозаводським районним судом м. Чернігова начебто розглядалась скарга на дії приватного виконавця, про оскарження оцінки майна, оскільки дана справа уже розглянута. Наведення позивачем судових рішень Верховного суду як аргументів є помилковими, оскільки правові висновки зроблені відповідно до законодавства, яке не відносить до правових відносин, які виникли між позивачем і відповідачем. У зв`язку із цим відповідач зазначає, що шляхом оскарження електронних торгів позивач вкотре намагається створити штучні умови для фактично повторного в цьому судовому провадженні перегляду своїх доводів щодо незгоди з оцінкою майна, що вже вирішено судом в іншій справі. Вважає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що при проведенні електронних торгів відбулись порушення Порядку реалізації арештованого майна, а тому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 18.01.2021 року від представника відповідача - Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції( м. Івано-Франківськ) надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник зазначає, що уся кореспонденція з боржником велась згідно виконавчого документа та сторони повідомлялись про будь-які дії виконавця. Щодо вартості майна зазначає, що 25.02.2020 року у встановлений строк боржник та стягував не надали приватному виконавцю Кондрюку К.О. жодних письмових чи усних повідомлень про визначену і погоджену між ними вартість майна боржника. Вказує, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Щодо неотримання позивачем повідомлення з результатами вартості майна є безпідставним оскільки [PERSON] особисто отримав лист про вартість майна 18.03.2020 року згідно офіційного сайту АТ «Укрпошта» у розділі поштового відправлення. На підставі вище викладеного просить суд, відмовити позивачу у задоволенню позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою суду від 11.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач 09.03.2021 року подав до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 10.03.2021 року заяву позивача про забезпечення позову було задоволено, накладено арешт на спірну квартиру. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05.05.2021 року вказану ухвалу від 10.03.2021 року залишено без змін. 14.06.2021 року представник відповідача ДП «СЕТАМ» подав до суд відзив на позовну заяву у якому зазначив, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають виконанню з наступних підстав. Електронні торги з реалізації спірного майна за лотом №491081 проводились відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5. ДП «СЕТАМ» під час здійснення електронних торгів було дотримано усіх вимог визначеним вище Поряком. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформації до Системи, а також за достовірністю інформації зазначеної у заявці відповідають посадові особи органу державної виконавчої служби. Отже ДП «СЕТАМ» розміщує в системі електронних торгів інформацію про арештоване майно на підставі заявки на реалізацію арештованого майна наданої відповідним органом державної виконавчої служби, при цьому жодними нормативно-правовими актами не передбачено обов`язку Організатора перевіряти законність дій виконавця. За таких обставин ДП «СЕТАМ» як організатор електронних торгів всі передбачені законодавством дії для реалізації майна, а тому підстави для визнання електронних торгів недійсними відсутні, адже за наявних обставин така позовна вимога не узгоджується із ч.1 ст.215 ЦК України. На підставі вище викладеного просить суд, відмовити позивачу у задоволенню позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача Карпюк Ю.М. у судовому засідання підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати. Представник відповідача Державного підприємства «СЕТАМ» в судове засіданні не з`явився. У письмовому відзиві міститься заява про розгляд справи за відсутності представника. Представник відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції( м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О. в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек від 14.10.2020 року [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] . Приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. на підставі виконавчого листа №6-635/10 від 12.04.2010 р. винесено постанови від 29.03.2021 року про відкриття виконавчих провадження №58748444, №58758158 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредит в розмір 1 285 230,59 гривень та 2 419 971,57 грн., які в подальшому були об`єднані у зведене ВП №60432926. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О. від 25.02.2020 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] . Згідно звіту про оцінку об`єкта, який складений суб`єктом оціночної діяльності Лецишин В.В. 10.03.2020 року вартість квартири [ADDRESS] , становить 1740770 грн. 00 коп. без ПДВ. Згідно заявки від 20.03.2020 року №936 на реалізацію арештованого майна зведеного виконавчого провадження №60432926 приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О. передав до Чернівецької філії ДП «СЕТАМ» документи щодо проведення реалізації майна, описаного та арештованого державним виконавцем при примусовому виконанні. З протоколу №491081 про проведення електронних торгів від 16.07.2020 року вбачається, що електронні торги були проведені та за результатами прилюдних торгів від 16.07.2020 року переможцем визначено учасника №5 - [PERSON] 30 липня 2020 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції( м. Івано-Франківськ) Самокіщуком М.Ю. складено акт про реалізацію предмета іпотеки, чотирикімнатної квартири [ADDRESS] , шляхом проведення електронних торгів. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек від 14.10.2020 року [PERSON] на підставі свідоцтва виданого приватним нотаріусом Чернівецького МНО Балан Р.Б. про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії та номера НОІ599060 від 04.08.2020 року став власником квартири [ADDRESS] . Згідно звіту про оцінку об`єкта складеним суб`єктом оціночної діяльності Данилюк В.О. 26.12.2019 року на замовлення [PERSON] вартість квартири [ADDRESS] , становила 2 695 865 грн. 00 коп. без ПДВ. Норми права, та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених цим Кодексу. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. За змістом статей 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Порядок реалізації арештованого майна затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 281/15. Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих та виникнення в покупця зобов`язання зі слати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів. Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (ст. 650 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частина перша статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України). Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу). Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17. Судячи зі змісту ст.ст. 655, 658 ЦК України, пунктів 4,5 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна вбачається, що набуття майна за результатами електронних торгів є договором купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є організатор електронних торгів, який укладає договір, та державна виконавча служба або приватний виконавець, які виконують договір у частині передання права власності на майно покупцю. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Виходячи з викладеного, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними підлягають встановленню обставини, чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Згідно з ч. 1 розділу І вказаного Порядку арештоване майно - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 4 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна визначено, що за відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими для виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна усіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення (частина 6 статті 9 вищевказаного Закону). Таким нормативно-правовим актом з оцінки майна, зокрема, є Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440. Пунктом 53 зазначеного стандарту передбачено, що залежно від обраних підходів та методів оцінки оцінювач повинен: зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об`єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, інформацію про стан ринку стосовно подібною майна, відомості про економічні характеристики об`єкта оцінки (прогнозовані та фактичні доходи і витрати від використання об`єкта оцінки, у тому числі від його найбільш ефективного використання та існуючого використання); проаналізувати існуючий стан використання об`єкта оцінки та визначити умови його найбільш ефективного використання; зібрати необхідну інформацію для обґрунтування ставки капіталізації та (або) ставки дисконту; визначите правові обмеження щодо об`єкта оцінки та врахувати їх вплив на вартість об`єкта оцінки; обґрунтувати застосування методичних підходів, методів та оціночних процедур, у разі потреби застосування спеціальних методів оцінки та оціночних процедур (комбінування кількох методичних підходів або методів). Відповідно до підпункту 10 абзацу 2 пункту 56 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен, серед іншого, містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість. Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки. Відповідно до частин першої, третьої статті 203 ЦПК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 (далі-Постанова), судам необхідно враховувати, що згідно із ст.ст. 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Пунктом 8 Постанови визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, на момент вчинення правочину. Як вбачається із матеріалів справи, а саме звіту про оцінку об`єкта №20022 від 10.03.2021 року, суб`єкт оціночної діяльності не здійснював фактичного обстеження нерухомого майна, оскільки він не звертався до боржника з проханням доступу до арештованого майна для його об`єктивної оцінки, крім того до звіту про оцінку майна додано лише фотографії зовнішнього та внутрішнього вигляду будівлі, без жодного зазначення про склад, технічні та інші характеристики об`єкту. Окрім цього у описовій частині вказано звіту про оцінку об`єкта, суб`єкт оціночної діяльності зазначив, об`єкт оцінки як шестикімнатну квартиру, загальною площею 381,60 кв.м., житлової площею 179,40 кв.м, що не відповідає дійсності. Спірні електронні торги не відповідають вимогам ч. 2,3 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», п. 2 ч. 5, ч. 9 розділу 3 Порядку реалізації арештованого майна, оскільки в інформаційному повідомленні про електронні торги була подана неповна та неправдива інформація щодо ринкової вартості об`єкта. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Відповідно до п. 2 ч. 5 розділу 3 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5, інформаційне повідомлення про електронні торги повинно, зокрема, містити: інформацію про майно (лот), а саме: реєстраційний номер лота; вид майна; найменування майна; відомості про майно, що виставляється на електронних торгах (торгах за фіксованою ціною), його склад, характеристики, опис, наявність дефектів; місцезнаходження майна; фотографічне зображення майна (відеоматеріали за наявності); відомості про обтяження та обмеження майна, права третіх осіб. Інформація про лот № 591081, розміщена на сайті СЕТАМ, вказаним нормам не відповідала, а саме: 1) було зазначено не достовірну ринкову ціну об`єкта, а тому стартова ціна продажу об`єкта не відповідала його ринковій вартості; 3) було відсутнє повне фотографічне зображення майна; Тобто, відділом примусового виконання рішень та ДП «СЕТАМ» були неналежно виконані вимоги закону та надана неповна та неправдива інформація щодо об`єкта продажу, що вплинуло на результати торгів. Враховуючи встановлені судом обставини, позовні вимоги щодо визнання недійними електронних торгів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на висновок суду про недійсність правочину купівлі-продажу, складений протокол № 491081 проведення електронних торгів, акт старшого державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 30.07.2020 року та свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 04.08.2020 року теж підлягають визнанню недійними. Позивач у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати які складають із наступного: судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 1681,60 грн. та судового збору при поданні заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. В свою чергу відповідачем подано клопотання по забезпечення витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат у розмірі 37600 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Згідно п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України розподіл судових витрат зазначається у резолютивні частині рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем у справі подані докази понесених судових витрат у строк визначений ст. 141 ЦПК України( квитанції). Позовні вимоги [PERSON] задоволенні у розмірі 100%. Отже з відповідачів з вини яких було порушено права позивача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір при поданні позовної заяви у розмірі 1681,60 грн. по 420,40 грн. з кожного та судовий збір при поданні заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. по 113,50 грн. з кожного. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved