Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що відповідно до умов договору купівлі-продажу прав на нерухоме майно від 21 грудня 2015 року він зобов`язався передати грошові кошти у рахунок отриманих від відповідача майнових прав на трикімнатну квартиру [ADDRESS] за ціною (пункт 4.1 указаного договору) 1 287 090 грн, а КП «Житлоінвестбуд-УКБ» в термін до кінця ІІІ-го кварталу 2016 року зобов`язалося передати йому квартиру (пункт 3.1.1 указаного договору). Ним на виконання умов договору виконані зобов`язання - сплачена 100 % сума купівлі-продажу прав на нерухоме майно у розмірі 1 287 090 грн, проте відповідач зобов`язання не виконав у встановлений термін (строк), а тому відповідно до пункту 5.1 указаного договору за прострочення більше ніж на 180 календарних днів виконання зобов`язання, визначеного пунктом 3.1.1 цього договору, має сплатити йому пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) за кожен день прострочення за період з 31 жовтня 2017 року по 21 березня 2018 року, що становить 73365,43 грн. У судовому засіданні представники відповідача [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечували та пояснили суду, що на виконання вимог чинного законодавства та умов укладеного договору між КП "Житлоінвестбуд-УКБ" та [PERSON] було підписано акт прийому-передачі майнових прав на квартиру № 1 /МП від 12.01.2016 року, відповідно до якого Продавець передає, а Покупець приймає майнові права на квартиру [ADDRESS] . Представник відповідача вважає, що КП "Житлоінвестбуд-УКБ" не порушено пункт 3.1.1. договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 21.12.2015 року, оскільки майнові права на квартиру передано [PERSON] відповідно до акту. Відповідно до умов договору, КП "Житлоінвестбуд-УКБ" має право обирати спосіб повідомлення покупців про дату введення об`єкта будівництва в експлуатацію, у тому числі шляхом листування. Листами відповідач повідомив позивача про перенесення введення в експлуатацію вищевказаного житлового будинку на IV квартал 2017 року. Також представник відповідача зазначив, що до завершення будівництва об`єкта забудовник є власником лише матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва, тому купівлю-продаж майнових прав необхідно розглядати як купівлю права вимоги від забудовника у майбутньому збудувати, ввести в експлуатацію та передати власнику цих майнових прав на квартиру або інше приміщення, а не обов`язок передати у вказані договором строки індивідуально-визначене нерухоме майно (квартиру). Окрім того, представник відповідача зазначив, що вищевказаним договором не встановлено терміну, у який продавець має отримати сертифікат відповідності, що свідчить про готовність об`єкта будівництва до експлуатації та ввести в експлуатацію об`єкт будівництва. Також представник відповідача вказав, що у період з 21.10.2017 по 21.03.2018 у відповідача не виникло зобов`язання з передачі квартири, оскільки у вказаний період було відсутнє сукупне настання юридичних фактів, а саме проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу у сукупності з фактом введення об`єкту капітального будівництва в експлуатацію, а тому відсутні підстави для стягнення пені. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 21 грудня 2015 року між КП «Житлоінвестбуд-УКБ» (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно (а.с. 4-6). Відповідно до пункту 1.1 умов указаного договору продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти майнові права (будь-які права, пов`язані з предметом договору, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та вимоги), що належать продавцеві, на трикімнатну квартиру [ADDRESS] (далі-квартира), майнові права на яку складають предмет договору, вимоги щодо якісних та кількісних характеристик якої визначені у додатку № 1 до цього договору, та сплатити продавцеві вартість переданих майнових прав, визначену у пункті 4.1 цього договору. Згідно з пунктом 3.1 указаного договору продавець зобов`язаний: в термін до кінця III-го кварталу 2016 року передати відповідну квартиру в об`єкті будівництва покупцю (пункт 3.1.1 указаного договору); за вимогою покупця (його уповноваженого представника) надати інформацію стосовно виконання умов договору (пункт 3.1.6 указаного договору). Відповідно до пункту 5.1 указаного договору сторони дійшли згоди, що за прострочення більш як на 180 календарних днів виконання своїх зобов`язань, визначених пунктами 3.1.1, або 3.1.6 цього договору продавець сплачує покупцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. На виконання умов договору [PERSON] сплачено 100 % вартості майнових прав на квартиру у розмірі 1 287 090 грн (пункт 4.1 указаного договору), що підтверджується актом прийому-передачі майнових прав на квартиру від 12 січня 2016 року № 1/МП. Згідно з вказаним актом продавець передав покупцю майнові права на квартиру відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 21 грудня 2015 року (а.с. 7). За умовами додаткової угоди № 1 від 21.03.2018 до вищевказаного договору сторони погодили змінити вартість майнових прав на квартиру з 1287090,00 грн. на 1265220,00 грн. (а.с. 8). Відповідно до статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За умовами частини третьої статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 549, частиною другою статті 551 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що умови зазначеного договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно погоджені сторонами та не оспорені. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що зазначеним договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно не встановлено терміну, у який продавець має отримати сертифікат відповідності, що свідчить про готовність об`єкта будівництва до експлуатації, та ввести його в експлуатацію, окрім того 12 січня 2016 року між сторонами спірного договору було підписано акт приймання-передачі майнових прав на спірну квартиру, що спростовує посилання [PERSON]. на порушення КП «Житлоінвестбуд-УКБ» пункту 3.1.1 указаного договору, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно задоволенню не підлягають. Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі № 753/20273/17 (провадження 61-38576св18) від 03.07.2019.

Outcome: dismissed