Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов кредитного договору від 08 листопада 2011 року ПАТ КБ „ПриватБанк" надав відповідачеві [PERSON] кредит в розмірі 5000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. Відповідач [PERSON] не виконує свої договірні зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого в неї виникла заборгованість: по кредиту - в сумі 4736,08 грн., по відсоткам за користування кредитом - в сумі 2803,57 грн., по комісії (пені) за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань - в сумі 700 грн., штраф (фіксована частина) - в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) - в сумі 411,98 грн., всього - 9151,63 грн. На підставі викладеного, позивач ПАТ КБ „ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 9151,63 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк" Реуцька І.О. підтримала позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечила проти позову та пояснила, що між нею та ПАТ КБ „ПриватБанк" не укладався кредитний договір в письмовій формі, обов'язковість якої передбачена ст.1055 ЦК України, тому договір є нікчемним та таким, що не створює юридичних наслідків. Крім того, вона не згодна із фінансовими вимогами позивача. Так, через тяжке матеріальне становище вона не мала можливості своєчасно сплачувати кредитну заборгованість перед ПАТ КБ „ПриватБанк", тому в 2013 році вона зверталась до банку з приводу оформлення реструктуризації боргу, але до цього часу її клопотання не вирішене. Заявляє про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки, так як позивач пропустив річний строк позовної давності за цими вимогами. Також вважає недопустимим одночасне стягнення пені та штрафу, оскільки це суперечить вимогам ст.61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Відповідно до умов кредитного договору від 08 листопада 2011 року ПАТ КБ „ПриватБанк" надав відповідачеві [PERSON] кредит в розмірі 5000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] про те, що між нею та ПАТ КБ „ПриватБанк" не укладався кредитний договір у письмовій формі, обов'язковість якої передбачена ст.1055 ЦК України, тому договір є нікчемним та таким, що не створює юридичних наслідків. Так, кредитний договір, укладений між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON], складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 08 листопада 2011 року (л/с 6), Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом ПАТ КБ „ПриватБанк" від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 (л/с 9-32), а також Тарифів банку (л/с 7-8). Відповідач [PERSON] своїм підписом на анкеті-заяві засвідчила свою згоду з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Крім того, відповідач [PERSON] засвідчила, що вона ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Одночасно відповідач [PERSON] прийняла на себе зобов'язання виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їхніми змінами на сайті ПАТ КБ „ПриватБанк". Таким чином суд робить висновок, що кредитний договір між сторонами був укладений належним чином. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.1.1.1.50 Умов та правил надання банківських послуг мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань клієнта, які щомісячно підлягають сплаті клієнтом протягом строку дії картки. Даний платіж розраховується як сума овердрафта та суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати відсотків та частини заборгованості по кредиту. В залежності від виду платіжної картки, розмір та порядок розрахунків щомісячного платежу вказаний у заяві та в пам'ятці клієнта, виражений у відсотковому співвідношенні до здійснених операцій з використанням платіжних карток. Відповідно до Тарифів банку розмір щомісячного мінімального обов'язкового платежу становить 7 % від суми заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 50 грн. Відповідно до п.1.1.2.5, п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобов'язань за договором клієнт зобов'язаний за вимогою банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), сплаті винагороди банку. Відповідно до п.1.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг сторони несуть відповідальність за належне виконання своїх зобов'язань у відповідності до законодавства України, умов публічного договору та договору. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не поінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той самий строк. Починаючи з вересня місяця 2012 року відповідач [PERSON] не виконує свої договірні зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого в неї виникла заборгованість: по кредиту - в сумі 4736,08 грн., по відсоткам за користування кредитом - в сумі 2803,57 грн. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, ПАТ КБ „ПриватБанк" застосував до боржника неустойку. З розрахунку позивача ПАТ КБ „ПриватБанк" вбачається, що за відповідачем [PERSON] обліковується неустойка: по комісії (пені) за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань - в сумі 700 грн., штраф (фіксована частина) - в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) - в сумі 411,98 грн. Відповідно до п.1.1.5.20, п.1.1.5.32, п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушені позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Відповідно до п.1.1.7.14 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний сплачувати комісії та інші платежі, встановлені банком за банківське обслуговування клієнтів у відповідності до Тарифів. Відповідно до Тарифів банку за несвоєчасне внесення мінімального щомісячного платежу клієнт сплачує комісію в останній день звітного місяця в розмірі 50 грн. Комісія стягується при порушенні строку платежу більше ніж на 5 днів та сумі простроченої заборгованості понад 50 грн. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] про покладення на неї подвійної цивільно-правової відповідальності у вигляді пені та штрафу. Так, згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (Тарифи банку та п.1.1.7.14 Умов та правил надання банківських послуг) передбачено застосування комісії (пені) як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне внесення позичальником мінімального щомісячного платежу. У той самий час, пунктами 1.1.5.20, п.1.1.5.32, п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інше порушення - порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів. За таких обставин доводи відповідача про покладення на неї подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов'язання не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що ПАТ КБ „ПриватБанк", як кредитодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON], як позичальника, який прострочив виконання зобов'язань, повернення суми заборгованості по кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також сплати інших платежів згідно умов кредитного договору та вимог цивільного законодавства. Суд критично оцінює заяву відповідача [PERSON] про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки. Так, згідно ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п.1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності відносно вимог банку по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки - пені, штрафів, витрат банку становить 50 років. Таким чином, позовна давність, встановлена законом, була збільшена домовленістю сторін, а тому позивач ПАТ КБ „ПриватБанк" пред'явив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (в тому числі про стягнення неустойки) в межах строку позовної давності. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 08 листопада 2011 року: по кредиту - в сумі 4736,08 грн., по відсоткам за користування кредитом - в сумі 2803,57 грн., по комісії (пеню) за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань - в сумі 700 грн., штраф (фіксовану частину) - в сумі 500 грн., штраф (процентну складову) - в сумі 411,98 грн., всього - 9151,63 грн. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ „ПриватБанк" витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved