Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

В грудні 2020 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що в період 15 жовтня 2014 року по 18.11.2019 року вона перебула у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які від народження проживають разом із нею та перебувають на її повному утриманні. Після розлучення відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей, не приймав участі у їх вихованні. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 18.05.2020 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей та непрацездатної матері. Відповідач не є громадянином України, місце його проживання не відоме. Він зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами. Також в 2019 році він притягався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння. Позивачка самостійно піклується про дітей, має постійне місце роботи та умови для проживання дітей. Діти відвідують дошкільний заклад. Посилаючись на положення статті 160, 161 Сімейного кодексу України, просила визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивачка та її представник в судове засідання не прибули, надіслали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали, розгляд справи просили проводити без їх присутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим з повідомленням поштовим відправленням. Відзиву до суду також не направив. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його присутності. Також надіслав до суду письмовий висновок Органу опіки та піклування щодо розв`язання спору. У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що сторони з 15.10.2014 року по 18 листопада 2019 року перебували у зареєстровано шлюбі. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріполя Донецької області від 18 листопада 2019 року шлюб між подружжям було розірвано. В період шлюбу у них народилися двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, виданими повторно Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 27 жовтня 2020 року. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18 травня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку, задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] [INFO] , уродженця м.Гіза Арабської Республіки Єгипет, ІПН № [NUMBER] , який зареєстрований в [ADDRESS] , не працюючого, на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 26.02.2019 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи утримання з 26.02.2019 року, до досягнення молодшою дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Також рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту родинних відносин та зміну прізвища дітей задоволено. Встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Маріуполь Донецької області є донькою [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Гіза Арабської Республіки Єгипет. Змінено прізвище малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , за № 102 від 10 лютого 2017 року, складеного Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а саме: змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Змінено прізвище малолітньої дитини Діяб [PERSON] , [INFO] з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , за № 731 від 18 жовтня 2018 року, складеного Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а саме: змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з актом №48 та довідкою №46, складених Комітету самоорганізації населення МКР «Курчатово» від 26 січня 2021 року, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом із своїми двома малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також факт спільного проживання позивачки разом із своїми дітьми підтверджується рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18 травня 2020 року по справі №264/1386/19, яким стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей та непрацездатної матері. Згідно з довідкою від 22 січня 2021 року позивачка має стабільний дохід та з 2010 року офіційно працевлаштована на ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в конверторному цеху на посаді машиніста крану металургійного виробництва 4 розряду. Перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02.11.2018 року по 14.08.2021 рік. Згідно з довідкою №181 від 20.01.2021 року, виданою бухгалтерією ПрАТ «ММК ім.Ілліча», нарахована заробітна плата позивачки за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 рік склала 143663,83 грн. Згідно з випискою із карткового рахунку, відкритого на ім`я позивачки в АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] періодично отримує грошові перекази у іноземній валюті від своїх родичів. Згідно з характеристикою на [PERSON] , [INFO] , виданою дошкільним навчальним закладом №128 від 19.01.2021 року, дитина відвідує дитячий садок №128 з 02.10.2019 року. За цей час дитина легко потоваришувала з однолітками в групі, добре взаємодіє з вихователем. Активний, в колективних рухливих іграх приймає участь із задоволенням, всі психічні процеси розвинуті згідно віковим нормам, фізичний розвиток відповідає віку, сформовані навички самообслуговування. За час відвідування дитиною дитсадка педагоги бачились і спілкувались тільки з мамою. Мати приводить дитину і забирає додому сама. [PERSON] радо зустрічає маму у вечорі, відчувається тепло та любов у взаємовідносинах матері із сином. Мама уважна до свого сина: цікавиться як дитина проводить час у садку, хлопчик доглянутий,охайний, спокійний. За час перебування дитини в садку її батько, [PERSON] , жодного разу садок не відвідував. Тому про відносини батька із сином педагогам невідомо. Згідно з характеристикою на [PERSON] , [INFO] , виданою дошкільним навчальним закладом №128 від 19.01.2021 року, дитина відвідує дитячий садок №128 з 06.09.2019 року. За цей час дитина легко потоваришувала з однолітками в групі, добре взаємодіє з вихователем. [PERSON] доброзичлива, допитлива, уважна на заняттях. За час відвідування дитиною дитсадка педагоги бачились і спілкувались тільки з мамою. Мати приводить дитину і забирає додому сама. [PERSON] радо зустрічає маму у вечорі, розповідає їй про своє життя у садочку. Мама уважна до своєї доньки: цікавиться як дитина проводить час у садку, дівчинка доглянута,охайна, спокійна. За час перебування дитини в садку її батько, [PERSON] , жодного разу садок не відвідував. Тому про відносини батька з донькою педагогам невідомо. Згідно з висновком про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 29 грудня 2020 року №ІРЦ-85282/2020/187369 [PERSON] , [INFO] , має затримку психічного розвитку та їй рекомендована освітня програма з корекційним розвитковим складником для дітей з затримкою психічного розвитку (адаптована). Вирішуючи питання щодо місця проживання малолітніх дітей суд виходить із наступних положень закону та обставин справи. Частина 8 статті 7 Сімейного Кодексу України встановлює, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч.1 статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з самого народження діти проживають разом із матір`ю, де їм створені належні побутові умови для проживання та зростання, діти перебувають на її матеріальному забезпеченні, матір повністю доглядає за ними та піклується про їх виховання та розвиток. Матір є працездатною людиною, офіційно працевлаштована та має достатній рівень доходів для виховання своїх дітей. Натомість відповідач не надав доказів на спростування заявлених позовних вимог, не висловив бажання та прагнення спільного проживання із дітьми, їх виховання, догляду, турботи та матеріального забезпечення. Не представив доказів існування у нього необхідних побутових умов для проживання із ним дітей. Після припинення шлюбних стосунків та розлучення із відповідачем батько дітей не підтримує стосунки дочкою та сином та не займається їх вихованням, матеріальної допомоги не надає. Водночас згідно з висновком органу опіки та піклування Маріупольської міської ради від 26.03.2021 року позивачка має належний батьківський потенціал. ЇЇ стан не перешкоджає задоволенню потреб дітей, зайнятість не перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Інформації щодо фактів вчинення домашнього насильства стосовно дітей не надходило. Відомостей про батька органу опіки та піклування не вдалося отримати, на засідання комісії він жодного разу не прибув. На підставі цього орган опіки та піклування вважав доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Вирішуючи спір щодо місця проживання малолітніх дітей суд перш за все виходить з інтересів самих дітей, які з самого народження по теперішній час проживають разом із матір`ю, відвідують дитячий садочок, що у сукупності вказує на більшу потребу дітей у материнській опіці та піклуванні. З урахуванням цього, а також беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дітей, які є малолітніми, стан їх здоров`я, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дітей разом із матір`ю. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з положеннями ст. 3 Міжнародної Конвенції про права дітей від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована України та набрала чинності 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому за принципом № 6, закріпленим у «Декларації про права дитини» від 20 листопада 1959 року, вбачається, що малолітня дитина не повинна бути розлучена із своєю матір`ю, окрім випадків, коли є виключні обставини, що свідчать про необхідність розлучення з матір`ю. Тобто перевага у вихованні в першу чергу повинна надаватися матері. Міжнародною Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, виходячи з рівності прав матері та батька у п. 1 ст. 9 проголошено право, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню за винятком випадків, коли таке розлучення є необхідним в найкращих інтересах дитини. На підставі встановлених судом обставин, враховуючи принципи, закріплені в «Декларації про права дитини» та «Конвенції про права дитини», за якими суд при визначенні місця проживання дитини повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, та враховувати, що малолітня дитина не повинна бути розлучена із своєю матір`ю, суд прийшов до переконання, що малолітнім [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , буде якнайкраще проживати разом зі своєю матір`ю, [PERSON] за місцем проживання останньої, оскільки при вирішенні наявного спору судом не було встановлено таких обставин, які б свідчили про необхідність розлучення малолітньої дочки із матір`ю та створення батьком кращих умов ніж матір`ю. На підставі цього суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем надано документи, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 840,80 гривень, які підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved