Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву позивач мотивує тим, що 20.03.2008 року між Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» та [PERSON] , поручителем [PERSON] , поручителем [PERSON] , був укладений договір кредиту-поруки № 120/1, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 50 000,00 грн., зі сплатою 45 % річних, терміном на 36 місяців, до 19.03.2011 року. Взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики та відсотків за її користування Позичальник належним чином не виконує і станом на 23.03.2018 року, заборгованість за договором кредиту-поруки № 120/1 складає 220 378,66 грн., з яких: 42 762,40 грн. - основна заборгованість по тілу кредиту; 177 616,26 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом Зауважує, що відповідно до договору кредиту-поруки сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Відповідач з умовами договору кредиту-поруки ознайомлений, зокрема, щодо строку позовної давності тривалістю в десять років, що підтверджено підписами відповідача на кожному аркуші договору кредиту-поруки, примірник якого ним отримано. На підставі вищенаведеного, позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» заборгованість в розмірі 220 378,66 грн. Представником Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» - Качко В.С., подано заяву, згідно якої просила розглянути уточнену суму позову (на планову дату закриття 20.03.2011) за позовом до [PERSON] в сумі 85 413,50 грн. 11.03.2021 представником Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» - Качко В.С., було подано заяву, в якій просила вимоги до [PERSON] та [PERSON] залишити без розгляду. Позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 85 413,50 (на планову дату закриття 20.03.2011) підтримують в повному обсязі і просить їх задовольнити. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2021 позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» заборгованість залишено без розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Орбан Н.Л. подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просила у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2008 року між Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» та [PERSON] , був укладений договір кредиту-поруки № 120/1, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 50 000,00 грн. зі сплатою 45 % річних, терміном на 36 місяців, до 19.03.2011 року. Відповідно до картки платежів по гривневому кредиту згідно договору кредиту-поруки № 120/1 від 20.03.2008 [PERSON] взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 23.03.2018 заборгованість по договору кредиту-поруки №120/1 від 20.03.2008 становить 220 378,66 грн., з яких: 42 762,40 грн. - основна заборгованість по тілу кредиту; 177 616,26 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Згідно п.8.1. договору кредиту-поруки №120/1 від 20.03.2008 року сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог. У даній заяві представник позивача вказала, що при розгляді справи просить врахувати уточнену суму позовної заяви (на планову дату закриття 20.03.2011 р.) за позовом Перечинської районної кредитної спілки «Туря» до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 85 413,50 грн. Відповідно картки платежів по гривневому кредиту згідно договору кредиту-поруки №120/1 від 20.03.2008 року та таблиці розрахунку кредита, [PERSON] взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 20.03.2011 (планову дату закриття кредиту) її заборгованість по договору кредиту-поруки №120/1 від 20.03.2008 становить 85 413,50 грн., яка складається з наступного: 42 762,40 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 42651,10 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами. Позивач по справі відповідно дост. 3 Закону "Про кредитні спілки"кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 Закону "Про кредитні спілки", кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших Законів та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", кредитні спілки належать до фінансових установ виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. 1) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. Згідно з п. 3 ч. 1ст. 1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"фінансовий кредит - кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Як визначено в ч. 1ст. 1 Закону "Про кредитні спілки"кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 5ст. 8 Закону "Про кредитні спілки"передбачено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність щодо залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до Закону. Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 34 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"та ч. 5ст. 8 Закону "Про кредитні спілки"діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню. На підставі ч. 2ст. 34 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до норм матеріального права, що діяли під час укладення вказаного договору кредиту, КС «Тур`я» повинна була мати необхідний обсяг цивільної дієздатності для видачі кредиту на зазначених у ньому умовах. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1.2 Договору кредит надавався відповідачу строком на 36 місяців від дати отримання Позичальником кредиту. Частиною 1 ст.\~1056\~ЦК України встановлено, що розмір процентів за кредитним договором і порядок їх сплати є договірними умовами, які узгоджуються сторонами в договорі кредиту. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язання є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ч. 1ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу положень ч. 1ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений Договором або законом. Частиною 2ст.\~612\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Окрім того відповідно змісту ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст.526,530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до матеріалів, що подані до позовної зави, позичальник не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором кредиту, в результаті чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором. У встановлений Договором строк [PERSON] по отриманому кредиту з позивачем не розрахувалась, чим порушено умови Договору кредиту. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідачки [PERSON] уточнену суму позовної заяви в розмірі 85 413,50 грн. Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст.12,13 ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному,об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України- кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище. Враховуючи, що позичальник не виконав умови договору кредиту-поруки №120/1 від 20.03.2008 щодо своєчасного повернення суми отриманого кредиту та сплати нарахованих за кредитними коштами процентів, наведена обставина є підставою для стягнення з позичальника отриманих коштів та процентів за користування кредитом. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд за результатами касаційного перегляду рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року в незміненій частині та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2017 року (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 вересня 2018 року у справі № 308/9288/16-ц). Відповідно змісту ст.\~141\~ЦПК України судовий збір в сумі 1762,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved