Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

28 травня 2019 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 19 липня 2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їхньої дитини дочки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно і до повноліття дитини. Позивач зазначає, що на даний час їхня з відповідачем дочка потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, на навчання, забезпечення її всебічного розвитку, в зв`язку з чим їй одній важко забезпечити та задовольнити потреби їхньої дитини. А тому вважає, що розмір сплачуваних відповідачем аліментів в розмірі 400 гривень є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому позивач з просить суд збільнити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки до 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набарання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Впідготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог та слухання справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В частині четвертій ст. 206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4) . Відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 19 липня 2012 року було стягнуто із [PERSON] , [INFO] , жителя с. Довжок Піщанського району Вінницької області на користь [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , жительки с. Студена Піщанського району Вінницької області аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 9 липня 2012 року до досягнення дитиною 18- річного віку. (а.с.6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 509 від 20 травня 2019 року [PERSON] , [INFO] , постійно проживає біля матері [PERSON] , та знаходиться на її утриманні (а.с.8). З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03 липня 2018 року, винесеної головним державним виконавцем Піщанського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій облсаті Бурлакою А . О. на виконанні перебуває виконавчий лист № 219/1109/12 від 13 серпня 2012 року, виданий Піщанським районним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини -дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною 18- річного віку, при виконанні якого було встановлено, що боржник [PERSON] отримує дохід в СВК"Прогрес" (а.с.7). Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України,передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п.п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2019 року встановлено в розмірі - 2118 гривень. Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити дитині утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для дитини певного віку, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Вирішуючи питання про збільшення розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечуватися такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Розмір аліментів, який просить стягнути позивач в сумі 1000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, помірним та адекватним, розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно доп. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі вказаного позову до суду. Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, а також мінімальний розмір судового збору, який становить не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб , який має бути сплачений фізичною особою при поданні до суду позовної заяви майнового характеру та відповідно положень п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 4 Закону "Про судовий збір" на день звернення до суду із вказаним позовом до суду складав 768 гривень 40 копійок, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачау дохід держави судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved