Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПІВНІЧТРАНС", треті особи: [PERSON] та ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРАЇНА" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, пояснивши свою заяву тим, що 24 вересня 2014 року приблизно о 20 год. 30 хв. [PERSON] перебуваючи на маршруті № 223 , керував мікроавтобусом марки « Мерседес Бенц 312Д» д/н [NUMBER], рухався по вул. Тухачевського в напрямку вул. Кремлівській в м. Кривому Розі. В той час в салоні вищевказаного автобусу знаходилась позивач [PERSON], в якості пасажира. В процесі руху [PERSON] керуючи мікроавтобусом був неуважний, своєчасно не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, під час різних прийомів керування позивач впала у вищезазначеному мікроавтобусі, вдарилась головою , шийним та грудним відділами хребта, після чого знепритомніла. 24 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу було винесено постанову, якою визнано винним та притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В наслідок ДТП позивач була госпіталізована до КЗ «Криворізька міська лікарня № 2» 29.09.2014 року, з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку,забій м'яких тканей голови, забій хребта у грудному та поперековому відділі, де знаходилась на лікуванні до 13.10.2014 року. 15.10.2014 року, у зв'язку з погіршення стану здоров'я, її було госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська лікарня № 16» із сильним болем поперекового відділу хребта, болем в поясниці та різкому обмеженні функцій ходьби, де вона знаходилась на лікуванні до 31.10.2014 року. Вважає, що внаслідок неправомірних дій водія [PERSON] й ушкодження її здоров'я її було спричинено матеріального збитку на суму 1443,81 грн., сума коштів витрачених нею на ліки, а також моральну шкоду яка полягає в моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків , яку вона просить стягнути з ПАТ « Північтранс» в розмірі 15000 грн.00 коп., а також судові витрати, які вона просить стягнути з ПАТ « Північтранс», оскільки [PERSON] фактично перебував у трудових відносинах з авто перевізником ПАТ « Північтранс» , який обслуговував міський маршрут загального користування № 223. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача Кудрявцев А.Л., позовну заяву не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволені позовних вимог. Представник третьої особи - ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРАЇНА"Усенко А.М. до суду не з'явився, раніше було надано заперечення, в якому просили відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог, посилаючись на надані письмові заперечення, зокрема не повідомленням страховика про страхову подію (а.с. 120-122). Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Судом встановлено, що 24.12.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу було винесено постанову, якою встановлено, що 29 вересня 2014 року о 20 год. 30 хв. , водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенц 312Д» д/н [NUMBER] по вул. Тухачевського в м. Кривому Розі, який в районі зупинки громадського транспорту «Піонер», під час руху не був уважним, своєчасно не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, під час здійснення різних прийомів керування транспортним засобом , допустив падіння в салоні автобусу пасажира [PERSON] В наслідок ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження, а [PERSON] була травмована. [PERSON] визнано винним та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП ( а.с. 5). В наслідок ДТП [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Криворізька міська лікарня № 2» 29.09.2014 року, з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку,забій м'яких тканей голови, забій хребта у грудному та поперековому відділі, де знаходилась на лікуванні до 13.10.2014 року.( а.с.6) 15.10.2014 року, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я [PERSON] було госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська лікарня № 16» із сильним болем поперекового відділу хребта, болем в поясниці та різкому обмеженні функцій ходьби, де вона знаходилась на лікуванні до 31.10.2014 року.( а.с. 7). На підтвердження заподіяння матеріального збитку на суму 1443,81 грн. витрачених на ліки позивачем надано копії фіскальних чеків (а.с. 8-10). Посилання представника відповідача, що лікування обумовлено хронічними хворобами позивача носить характер припущень та не може бути підставою для відмови в позові. [PERSON] була заподіяна і моральна шкода, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу ушкодження здоров'я. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; - у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Моральна шкода заявлена позивачем у сумі 15 000 грн., суд вважає її завищеною. На думку суду внаслідок скоєння протиправних дій відповідача дійсно зазнала значної моральної шкоди, до того ж отримані тілесні ушкодження постійно поглиблюють її розмір. Беручи до уваги конкретні обставини по справі, заподіяння шкоди внаслідок ДТП, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума Слід задовольнити вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 3 000 грн., стягнувши їх з відповідача. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Отже, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки . Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Не є таким суб'єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України. Під час ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ "ПІВНІЧТРАНС", що сторонами по справі не заперечувалось, отже доведенню не підлягає. До того ж суд виносить рішення в межах позовних вимог, а до страховика вони не заявлялися, що є правом позивача. Так, в постанові від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15 Верховний суд України, зробив правовий висновок, відповідно до якого «право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто винуватець Дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому несе повну матеріальну відповідальність за шкоду завдану потерпілому, своїми неправомірними діями. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з ПУБЛІЧНОГО АКЦОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПІВНІЧТРАНС" на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 1443 гривень 81 копійка та суму компенсації за завдану моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial