Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

09.06.2016 року позивач ТОВ "Бахмут - енергія" звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачеві по справі - [PERSON], який є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS], підприємство ТОВ "Бахмут-енергія" регулярно надає послуги по постачанню теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих йому послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 15.10.2007 року по 01.08.2015 року не сплачує. Розмір заборгованості складає 2830 грн. 97 коп. Позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу а також судовий збір сплачений ним у розмірі 1378 грн.. У судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності, вимоги позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні, викладенім у позовній заяві. Вона також пояснила суду, що в ті дні, коли були складені акти про недостатнє теплопостачання , були здійснені перерахунки заборгованості по теплопостачанню. Також , враховуючи пояснення відповідача про те , що квартира на п'ятому поверсі має індивідуальне опалення ,то можливою причиною недостатнього теплопостачання може бути повітряна корка в системі за умови її не видалення,але причину такої ситуації необхідно перевіряти. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та заперечував проти стягнення суми боргу за послуги з теплопостачання, про що подав письмову заяву. Також пояснив, що заборгованість виникла через те , що позивач не надає послуги у встановленому законом порядку. У квартирі холодно , він неодноразово робив заміри температури, яка нижче 18 градусів,тому він свідомо не доплачував по 30 грн. кожного місяця. Недостатнє теплопостачання є по всьому стояку, а на п'ятому поверсі квартира має індивідуальне опалення. На доказ своїх пояснень він надає акти, складені мешканцями будинку. Також він просить застосувати строк позовної давності до заявлених позовних вимог. Суд, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і не заперечує відповідач , що він дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Не оспорюється також та обставина , що саме ТОВ "Бахмут - енергія" надає послуги по теплопостачанню за вказаною адресою. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по постачанню теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом вивчені надані відповідачем акти та акти претензії від 10.01.2013 р.,04.11.2014 р.,15.12.14 р.,03.02.2015 р.,23.01.2015 р.,30.01.2015 р.,02.02.2015 р.,17.02.2015 р.23.02.2015 р.,10.02.2015 р.,12.02.2015 р.20.02.2015 р. (а.с.48-53) і було встановлено, що ті акти, які були складені та були передані за участі представника теплопостачальної організації були враховані при складанні перерахунку ,про свідчить надана суду роздруківка заборгованості за період з 01.12.2007 року по 01.08.2015 року (а.с.60-62) з якої видно, що перерахунок був зроблений у зв'язку з порушенням графіка за 15.10.2012 - у розмірі 15.42 грн.; за 03.10.2013 р.- у розмірі 15.42 грн.; з 15.10.2014 р. по 20.10.2014 р. - у розмірі 128,36 грн.. Перерахунок у зв'язку із відсутністю послуги - за 06.11.2013 р. - у розмірі 15,94 грн.. Перерахунки у зв'язку із зниженням температурного режиму : 04.04.2014 р. -25% - 3.98 грн.; 23.01.2015 р.-25% -5,35 грн.; 29.01.2015-30.01.2015р.- 20% -8.58 грн.; 01.02.2015р. -02.02.2015 р.-15%-7,11 грн.;09.02.2015-10.02.2015р.-15%-7,11 грн.;11.02.2015 р.-12.02.2015 р.-10%- 4,74 грн.;16.02.2015 р.-17.02.2015 р.-30%-14,21 грн.;19.02.2015 р.-20.02.2015 р.-20%-9.47 грн.;22.02.2015р.-23.02.2015 р.-30%- 14.21 грн. (а.с.62). Самі перерахунки та їх розмір відповідачем не оспорювалися. Вказані у них суми були відраховані із суми загальної заборгованості. Звертаючись до суду за захистом свого порушеного права позивач вказує, що відповідач не виконує своїх обов'язків по оплаті за надані йому послуги і має заборгованість, що виникла за період з 15.10.2007 року по 01.08.2015 року у розмірі - 2830 грн. 97 коп. і це підтверджується витягом з особового рахунку № [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON] та роздруківкою нарахувань. (а. с.5-7, 60-62).Однак позивачем не надано доказів того, що борг у розмірі 119 грн.87 коп. утворився саме в період з 15.10.2007 по 01.12.2007 року, суду надані відомості щодо виникнення заборгованості лише за період з 01.12.2007 року . За таких обставин суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню лише за період з 01.12.2007 року у розмірі 2830 грн. 97 коп.- 119 грн.87 коп. =2711 грн.10 коп.. Відповідно до положень ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Пропуск строку позовної давності при зверненні до суду є підставою для відмови у задоволенні позову. В силу ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач в ході судового розгляду заявив про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності за даними позовними вимогами та відмову у задоволенні позову з цих підстав. Пояснення відповідача з приводу того, що позивач звернувся до суду з пропущенням строків позовної давності, є безпідставними та необґрунтованими, з огляду і на те, що матеріали справи свідчать, що споживач [PERSON] постійно частково сплачував заборгованість в рахунок погашення існуючого боргу, чим відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України визнав наявність в нього заборгованості та вчинив тим самим переривання терміну позовної давності. У такому випадку сплата [PERSON] частини боргу є визнанням боргу останнім. Крім того, позивачем під час подання позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп. Ці кошти в порядку ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: partial