Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

13.10.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги позивач за первісним позовом обґрунтував тим, що на підставі судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 21.09.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18.09.2017 року і до досягнення ними повноліття, тобто до 25.02.2035 року. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23.03.2015 року з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.03.2015 року та до досягнення дитини повноліття, тобто до 16.08.2027 року. Вважає, що на підставі ст. 192 СК України розмір аліментів підлягає зменшенню, оскільки значно змінився матеріальний стан позивача за первісним позовом. Просить суд зменшити розмір аліментів, які було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], за рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 березня 2015 року по цивільній справі № 234/3258/15-ц з 1/4 частки до 1/8 частки заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного року. У свою чергу, [PERSON]звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що у доньки позивача за первісним позовом [PERSON] погіршився стан здоров'я. [PERSON] встановлений діагноз ідіоматична тромбоцитопенічна пурпура, що підтверджується довідкою КМУ "Дитяче територіальне медичне об'єднання". У зв'язку з встановленим діагнозом дитина потребує спеціального гіпоалергеного дієтичного харчування та щорічного санаторно - курортного лікування у санаторіях загального профілю. Також позивачу за зустрічним позовом необхідно витрачати додаткові кошти на придбання необхідних ліків. Дитина навчається у 1 класі по класу саксофона школи мистецтв № 1 на платній основі та у музичній школі. Позивач за первісним позовом є учасником АТО, у зв'язку з чим діти даної категорії користуються пільгами, однак [PERSON] не надає необхідних документів, а тому дитина не отримує пільг на харчування в шкільній їдальні. Тобто з часу винесення рішення про стягнення аліментів на користь дитини, збільшилися витрати, пов'язанні з необхідним лікуванням дитини, її навчанням у музичній школі. харчуванням. Крім того. був змінений розмір аліментів на дитину, передбачений ч. 2 ст. 182 СК України з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 182, 192 СК України просила суд винести рішення, яким збільшити розмір аліментів, призначених рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23.03.2015 року, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини з 1/4 частки до 1/3 частки всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 09.11.2017 року залучено по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів у якості третьої особи [PERSON]. Ухвалою суду від 28.12.2017 року об'єднано цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів (№ 234/154/17; 2/234/5113/17) та цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів (№ 234/18474/17; 2/234/5838/17) в одне провадження. Позивач за первісним позовом у судовому засіданні підтримав свій позов та суду пояснив, що він перебуває у шлюбі з [PERSON]. У шлюбі з третьої особою по справі у них народилося двоє діток. [PERSON] звернулася до суду та 21.09.2017 року судом було винесено судовий наказ про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18.09.2017 року і до досягнення ними повноліття, тобто до 25.02.2035 року. Даний судовий наказ він виконує добровільно, тому наказ [PERSON] не направляла до виконання за його місцем роботи. Дана обставина суттєво змінила його матеріальний стан, оскільки з його заробітної плати утримуються ще аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання їх доньки. Тому вважає, що його вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити, оскільки його матеріальний стан погіршився, тому вимоги [PERSON] є необґрунтованими. Відповідач [PERSON] за первісним позовом у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві. Просила у задоволенні позову [PERSON] до неї про зменшення розміру аліментів відмовити. Свій зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] щодо зменшення суми аліментів на утримання доньки [PERSON] підтримує, [PERSON] сплачує їй аліменти на утримання двох діток, які встановлені судовим наказом від 21.09.2017 року своєчасно та в повному обсязі. На теперішній час майнових претензій до [PERSON] не має, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Вислухавши думку сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини по первісному позову та зустрічному позову регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, за змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад, зменшився дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів тощо, або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з'явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров'я, що потягло додаткові грошові витрати. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів. Крім того, враховуючи зміст статей\~181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров'я. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Судом встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 10) Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29.12.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25 липня 2007 року у відділі РАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 509 (а.с. 7) Рішенням Краматорського міського суду від 23.03.2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.03.2015 року та до досягнення дитини повноліття, тобто до 16.08.2027 року. (а.с. 73) Рішення набрало законної сили 03 квітня 2015 року. Позивач за первісним позовом, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилався на те, що з часу винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], його матеріальний стан змінився, оскільки на його утримання знаходяться на теперішній час не одна, а троє дітей, у зв'язку з чим просив переглянути розмір стягнутих аліментів. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з третьою особою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 72) Позивач за первісним позовом [PERSON] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с. 8-9) Згідно судового наказу від 21.08.2017 року Краматорського міського суду Донецької області від 21.09.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18.09.2017 року і до досягнення ними повноліття, тобто до 25.02.2035 року. (а.с. 6) Донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], перебувають з народження на обліку у педіатра в групі "Р", "Д" нагляд невролога, "Д" обліг кардіолога, що підтверджується копіями довідок з медичних закладів (а.с. 51-57) Згідно довідки про доходи позивач за первісним позовом [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] (а.с. 69) Аліменти на користь [PERSON] на підставі судового наказу від 21.08.2017 року сплачується [PERSON] добровільно та в повному обсязі, що підтверджується письмовими поясненнями третьої особи [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що після ухвалення Краматорського міського суду Донецької області від 23.03.2015 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], змінився сімейний стан платника аліментів, а саме: він зареєстрував шлюб з [PERSON], у шлюбі позивача за первісним позовом з [PERSON] народилося двоє діток: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача за первісним позовом, діти від другого шлюбу потребують додаткових витрат, оскільки є хворими та перебувають на обліку у медичній установі, у зв'язку з чим у позивача за первісним позовом змінився не лише сімейний стан, а відповідно змінився і матеріальний стан [PERSON] Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем за первісним позовом доведено, що після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], змінився сімейний стан [PERSON] та його матеріальний стан, що відповідно до ст. 192 Сімейного СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, що діяла на момент винесення рішення Краматорського міського суду від 23.03.2015 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України № 2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» . Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року частину 2 ст. 182 СК України викладено в наступній редакції: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Частина 2 статті 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. З огляду на викладене, та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов'язок батьків утримувати дитину,\~суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом [PERSON], а саме: зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 березня 2015 року та\~стягнення\~з позивача за первісним позовом [PERSON] на користь відповідача за первісним позовом [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи\~з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття, оскільки стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини буде порушувати права дитини, яка не отримуватиме кошти для належного розвитку, а також буде порушено принцип справедливості, оскільки увесь тягар утримання дитини за таких обставин буде покладено на її матір. Крім того, зменшення розміру частки стягнення аліментів з 1/4 на 1/6 забезпечить сплату аліментів всіх його дітей у рівних частинах. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, суд приходить до наступного. Позивач за зустрічним позовом, звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, посилався на те, що з часу винесення рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], погіршився стан здоров'я дитини, дитина платно навчається у музичній школі, а також почала навчатися у школі та відбулися зміни у законодавстві, якими збільшено мінімальний розмір аліментів, передбачений ч. 2 ст. 182 СК України, у зв'язку з чим просила збільшити розмір стягнутих аліментів. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом даної норми СК України особа, яка отримує аліменти може звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів у випадку, якщо погіршилося її матеріальне становище або стан її здоров'я, або поліпшилося матеріальне або сімейне становище платника аліментів, а також стан його здоров'я. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів. Судом встановлено, що згідно довідки Краматорської загальноосвітної І-ІІІ ступенів школи № 9 [PERSON] навчається у 2-А класі, ЗОШ № 9, не отримує пільг на харчування у шкільній їдальні (а.с. 32) Згідно довідки школи мистецтв № 1 [PERSON] навчається у 1 класі по класу саксофона школи мистецтв № 1. (а.с. 33) Згідно довідки КМУ "Дитяче територіальне медичне об'єднання" [PERSON] встановлений діагноз ідіоматична тромбоцитопенічна пурпура, дитина з 2014 року знаходиться на обліку у педіатра, потребує гіпоалергенного дієтичного харчування та санаторно - курортного лікування у санаторіях загального профілю. (а.с. 34) Позивач за зустрічним позовом [PERSON] не надала суду доказів відносно погіршення її матеріального становища або стану її здоров'я після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на її користь, також не надала доказів стосовно поліпшення матеріального або сімейного становища платника аліментів, а також стану його здоров'я. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач за зустрічним позовом після ухвалення судового рішення від 23.03.2015 року про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у 2016 році одружився та у нього в шлюбі народилося двоє дітей, які перебувають на його утриманні та знаходяться на обліку у лікарів, що потребує додаткових витрат. Такі обставини свідчать про зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів, однак не свідчать про поліпшення матеріального становища платника аліментів. Доводи позивача за зустрічному позову щодо зміни стану здоров'я доньки [PERSON] не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно наданої довідки КМУ "Дитяче територіальне медичне об'єднання" [PERSON] встановлений діагноз ідіоматична тромбоцитопенічна пурпура та вона з 2014 року знаходиться на обліку у педіатра, тобто дитина мала такий діагноз та перебувала на обліку у педіатра на час ухвалення судового рішення від 23.03.2015 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON]. Доводи позивача за зустрічним позовом щодо навчання дитини у музичній школі, а також навчання у ЗОШ № 9, не є підставою для збільшення розміру аліментів згідно вимог ст. 192 СК України. Що стосується доводів позивача за зустрічним позовом щодо внесення змін у законодавстві, якими збільшено мінімальний розмір аліментів, передбачений ч. 2 ст. 182 СК України з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд зазначає, що при частковому задоволенні позовних вимог позивача за первісним позовом судом при винесенні рішенні були такі зміни судом враховані та на підставі діючих норм закону, судом ухвалене рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів необхідно відмовити, оскільки такі вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: partial