Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Заступник прокурора Львівської області в інтересах держави, яку представляє : Міністерство аграрної політики та продовольства України, Львівський національний аграрний університет звернувся до відповідачів з позовом про визнання недійсним розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008р., №1090 Про затвердження проекту землеустрою , яким затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність громадянам земельні ділянки, на які в подальшому останні отримали державні акти на право приватної власності, а саме : [PERSON] державний акт серії ЯД №503991, кадастровий номер 4622785700:03:000:0040, площею 2 га ; [PERSON] - державний акт серії ЯД №503986, кадастровий номер 4622785700:03:000:0035, площею 2 га.; [PERSON] державний акт серія ЯД №503985, кадастровий номер 4622785700:03:000:0034, площею 2 га.; [PERSON] державний акт серія ЯД №503987, кадастровий номер 4622785700:03:000:0036, площею 2 га., [PERSON] державний акт серії ЯД №503988, кадастровий номер 4622785700:03:000:0037, площею 2 га.; [PERSON] державний акт серія ЯД №503989, кадастровий номер 4622785700:03:000:0038, площею 2 га.; [PERSON] - серія ЯД №503992, кадастровий номер 4622785700:03:000:0041, площею 0,66 га., [PERSON] В»ячеслав Феодосійович - серія ЯД №503990, кадастровий номер 4622785700:03:000:0039, площею 2 га. Згодом, вказані громадяни згідно з договорами купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] від 30.09.2009 серії ВМК №439196, ВМК №439197, ВМК №439198. ВМК №439199, ВМК №439200, що зареєстровані в реєстрі за №№1693, 1691, 1692, 1694. 1695, відчужили земельні ділянки на території Малехівської сільської ради на користь Приватного підприємства «ЛАДА-ПЛЮС». В подальшому ПП «ЛАДА-ПЛЮС», виготовило технічну документацію із землеустрою та обєднало належні підприємству земельні ділянки в одну, загальною площею 14,66 га., та звернулось до відділу Дсржкомзему у [PERSON] районі із заявою про поділ вищевказаної ділянки на три земельні ділянки площами 4,4283 га, 3,5717 га. 6,6616 га. Розпорядженнями [PERSON] районної державної адміністрації від 12.04.2010 №487, №490, №491 надано дозвіл ПП «ЛАДА-ПЛЮС» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, будівництва торгівельно-складських приміщень та будівництво торгівельно- розважального комплексу. [PERSON] Львівської обласної ради від 13.10.2010 року №1276 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни меж с.Малехів» затверджено технічну документацію по зміні меж с.Малехів та відповідно до вказаного рішення спірні земельні ділянки включені до меж с.Малехів. [PERSON] Малехівської сільської ради від 24.01.2011 №30, №31, №32 затверджено технічну документацію по зміні цільового призначення земельних ділянок площами 4,4283 га., 3,5717 га. та 6,6616 га. ПП «ЛАДА-ПЛЮС» з ведення особистого селянського господарства на розміщення торгівельно - розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень. Згодом, на підставі договорів купівлі-продажу від 29.10.2012 року, 30.10.2012 року та 01.11.2012 року ПП «ЛАДА-ПЛЮС», посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за №7872, №7902, №8029, відчужило земельні ділянки площами 6,6616 га., 3,5717 га. та 4,4283 га. відповідно ПП «Союзавтоцентр» вже за цільовим призначенням на розміщення торгівельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень. ПП «Союзавтоцентр» на підставі договорів купівлі-продажу від 07.11.2012 року, посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованих в реєстрі за №2703, №2708, №2713 відчужило земельні ділянки площами 6,6616 га., 3,5717 га. та 4,4283 га. ТОВ «АМАТ-ТОРГ -СЕРВІС». ТОВ «АМАТ-ТОРГ-СЕРВІС» звернулося із заявою до відділу Держземагенства у [PERSON] районі з приводу об'єднання земельних ділянок площами 3,571 7 га. та 4,4283 га. в одну загальною площею 8 га. Таким чином, ТОВ «АМАТ-ТОРГ-СЕРВІС» на даний час належить 14,66 га, а саме дві земельні ділянки площами 8 га та 6,6616 га на підставі державних актів ЯН №471385 кадастровий номер 4622785700:03:001:0010 та ЯН №406759 кадастровий номер 4622785700:03:001:0005. Згідно інформації відділу Держземагенства у [PERSON] районі від 22.02.2013 № 459-01/70 нормативно-грошова оцінка цих ділянок становить 13 806 730,90 гри. та 16 580 678,40 гри. відповідно. Вищезгадане розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 року № 1090 прийнято на підставі та на виконання рішень судів - постанови Бродівського районного суду від 26.05.2008 року (справа №2а-118/2008), постанови Жовківського районного суду від 15.07.2008 року (справа №2а-97/08), відповідно до яких припинено право користування земельними ділянками державного підприємства навчально-дослідницького господарства «Дублянський», надано дозвіл вищезгаданим громадянам на розробку проекту відведення земельних ділянок. Згідно наказу від 14.05.2005 року №158 Міністерства аграрної політики України «Про реорганізацію державного підприємства навчально-дослідного господарства «Дублянський» останнє реорганізовано та визначено Львівський державний аграрний університет його правонаступником. Постанову Бродівського районного суду від 26.05.2008 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2008 року, якою залишено без змін вищевказану постанову Бродівського районного суду, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.05.2009 року скасовано та провадження у справі закрито. Постановою Верховного Суду України від 11.11.2009 року вказану ухвалу залишено без змін. Однак, постанову Жовківського районного суду від 15.07.2008 року скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.02.2011 року та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 12.04.2012 року ухвалою Жовківського районного суду позовну заяву вказаних громадян до [PERSON] райдержадміністрації та третіх осіб залишено без розгляду на підставі ст.ст.155 ч.1 п.4 КАС України, яку ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 21.06.2013 року постановою Жовківського районного суду закрито провадження у частині позовної вимоги про зобовязання Малехівської сільської ради прийняти рішення щодо припинення права користування земельною ділянкою площею 25.0 га. державним підприємством навчально - дослідне господарство «Дублянський» та відмовлено в задоволенні решти позовних вимог громадян, зокрема, щодо зобов'язання Малехівської сільської ради надати дозвіл на розробку проектів відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. При скасуванні рішень судів, Вищий адміністративний суд України зазначив, що при розгляді справ, суди попередніх інстанцій не врахували той факт, що позовні вимоги про припинення права користування земельною ділянкою не можуть бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства, оскільки таким рішенням суд позбавляє особу цивільного права на користування земельною ділянкою, що не відноситься до завдань адміністративного судочинства. [PERSON] районною державною адміністрацією не приймалось розпорядження щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не приймались рішення щодо вилучення зазначених земель з користування ДПНДГ «Дублянський». Слід зазначити, що рішенням Жовківського районного суду від 15.07.2008 року лише припинено право користування ДПНДГ «Дублянський» земельною ділянкою без її вилучення та надано дозвіл громадянам на розробку проекту землеустрою. В той же час, вказане рішення не містило зобовязання щодо затвердження таких проектів землеустрою. Разом з тим, розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою» затверджено проекти землеустрою та передано у приватну власність вищевказаним громадянам земельні ділянки. В той же час в проектах землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок та матеріалах на підставі яких приймалось розпорядження №1090 відсутня нотаріально посвідчена заява землекористувача ДПНДГ «Дублянський» про не заперечення вилучення земель. Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 150 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття [PERSON] райдержадміністрацією розпорядження №1090 від 17.12.2008 року), землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів відносяться до особливо цінних земель. Правом вилучення таких земель на той момент, у відповідності до п.9 ст. 149, ст. 150 цього ж Кодексу було наділено Кабінет Міністрів України. З огляду на викладене та враховуючи те, що Кабінет Міністрів України відповідного рішення щодо вилучення спірних земельних ділянок не приймав, [PERSON] районна державна адміністрація вийшла за межі наданих їй повноважень та порушила вимоги ст.ст. 116, 118, 150 ЗК України. Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і, за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Водночас, розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 12.04.2010 року №487 «Про надання дозволу ПП «ЛАДА-ПЛЮС» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво торгівельно-складських приміщень та будівництво тортівельно-розважального комплексу»; розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 12.04.2010 року №490 «Про надання дозволу ПП «ЛАДА-ПЛЮС» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво торгівельно-складських приміщень та будівництво горгівельно-розважального комплексу»; розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 12.04.2010 року №491 «Про надання дозволу ПП «ЛАДА-ПЛЮС» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво торгівельно-складських приміщень та будівництво торгівельно-розважального комплексу»; рішення Малехівської сільської ради від 24.01.2011 року №30 «Про затвердження технічної документації по зміні цільового призначення земельних ділянок площами 4,4283 га, ПП «ЛАДА-ПЛЮС» з ведення особистого селянського господарства на розміщення торгівельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень»; рішення Малехівської сільської ради від 24.01.2011 року №31 «Про затвердження технічної документації по зміні цільового призначення земельних ділянок площами 3,5717 га, ПП «ЛАДА-ПЛЮС» з ведення особистого селянського господарства на розміщення торгівельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень»; рішення Малехівської сільської ради від 24.01.2011 року №32 «Про затвердження технічної документації по зміні цільового призначення земельних ділянок площами 6,6616 га, ПП «ЛАДА-ПЛЮС» з ведення особистого селянського господарства на розміщення торгівельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень» прийнято на підставі первинного рішення про передачу у власність громадянам земельних ділянок, яке є недійним, відтак також підлягають визнанню недійними. Таким чином, у звязку із скасуванням судових рішень, що стали первинними підставами для видачі [PERSON] районною державною адміністрацією розпорядження від 17.12.2008 року № 1090, спірні земельні ділянки відчужувалися за відплатними правочинами з порушенням законодавства і на даний час незаконно перебувають у приватній власності ТзОВ «АМАТ-ТОРГ-СЕРВІС». Право розпорядження річчю є похідним від права власності; в контексті ст.ст. 658, 203 ЦК України, право розпорядження, в тому числі й відчуження, належить власникові. Отже, правочин вчинено з порушенням вимог Земельного кодексу України, а також особами, які не мають необхідного обсягу цивільної дієздатності, тобто з порушенням вимог ч, 1, ч.2 ст. 203 ЦК України. Оскільки, відповідачі набули права власності на спірне майно в осіб, які не мали права його відчужувати, тобто не у власника і не в особи, яка вправі була розпоряджатися спірним майном, а рішення судів, на підставі яких, право власності на спірну землю перейшло до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] скасовано, - оскаржуване розпорядження та спірні державні акти підлягають визнанню недійсними. Зважаючи на те, що позивачі по справі не є стороною договорів купівлі- продажу, які опосередковували перехід права власності на спірні земельні ділянки, визнання недійсними даних правочинів не призведе до відновлення порушених прав позивачів та повернення земельних ділянок у державну власність. Отже, права позивачів в даному випадку підлягають захисту саме шляхом задоволення віндикаційного позову. Наведена правова позиція передбачена п.10 Постанови ПВСУ від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». У зв»язку із цим, договори купівлі-продажу земельних ділянок, які опосередкували перехід права власності на них, не підлягають визнанню недійсними . Окрім цього, відповідно до інформації відділу Держземагенства у [PERSON] районі від 26.02.2015 № 8-1310-0.2-781/2-15 згідно державної статистичної звітності земельні ділянки обліковувались за учгоспом «Дублянський» до 2008 року. Загальна площа земель, що обліковувалась за учгоспом «Дублянський в державній власності становила 2091,8 га, в тому числі по Малехівській сільській раді 152 га. Відповідно до постанови Жовківського районного суду від 15.07.2008 року, рішення Бродівського районного суду від 26.05.2008 року, ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 12.1 1.2008 року земельні ділянки площами 25 га. і 18,7 га. на території Малехівської сільської ради було віднесено до земель запасу. [PERSON] на 01.01.2009 року площа земель за учгоспом «Дублянський» становила 2048,1 га., в тому числі по Малехівській сільській раді 108,3 га. Відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2011 року землі загальною площею 108,3 га. на території Малехівської сільської ради віднесені до земель запасу. Площа земель станом на 01.01.12 за учгоспом «Дублянський» становила 1939,8 га. Львівський національний аграрний університет є правонаступником Львівського державного аграрного університету, Львівського державного сільськогосподарського інституту, рільничо-лісового факультету, академії рільництва, що підтверджується п.1.1. статуту Львівського національного аграрного університету, нова редакція якого затверджена 24.04.2008 року. Як вбачається з Державного акту на вічне користування землею колгоспами №536755 від 26.01.1952 року, за сільськогосподарською артіллю імені [PERSON] закріплено земельну ділянку площею 1 188 га, межі та координати якої визначені у відповідному плані земель, переданих у вічне користування сільськогосподарській артіллі імені [PERSON]. У відповідності до доповнень до акту, в землекористуванні відбувались відповідні зміни. Наказом №212 Міністерства сільського господарства УРСР від 10.03.1959 Про забезпечення населення м.Львова овочами та картоплею за рахунок виробництва їх у спеціалізованих радгоспах області, прийнято пропозицію про переведення 18 колгоспів у шість спеціалізованих радгоспів по виробництву картоплі та овочів, у тому числі радгосп Дублянський - на базі колгоспів Гігант та ім. XX зїзду КТІРС Куликівського району. 16.03.1959 на підставі Постанови ІДК КХІ УРСР і Ради Міністрів УРСР №257 від 26.02.1959, наказу Міністерства сільського господарства УРСР від 13.03.1959 №207-ІІ був утворений радгосп Дублянський, який у 1960 був реорганізований в учбово- дослідне господарство "Дублянське, що підтверджується історичною довідкою учгоспу Дублянське. Наказом №203 від 10.08.1960 Про передачу Львівському сільськогосподарському інституту радгоспу Дублянський та наказом №178 від 19.08.1960 Про передачу Львівському сільськогосподарському Інституту радгоспу Дублянський директор Львівського тресту овоче-картогілярських радгоспів зобовязаний передати зазначений радгосп з активами і пасивами балансу, а також усіма землями, фондами матеріально-технічного постачання тощо, Львівському сільськогосподарському інституту. Зазначений наказ був виконаний, що підтверджується прийомо-здаточним актом від 23.08.1960, за яким Львівському сільськогосподарському інституту було передано, зокрема, 3660 га землі. Окрім цього, згідно протоколу №7 засідання виконкому Нестерівської районної ради депутатів трудящих від 21.03.1960 року «про видачу акту на право постійного користування землею радгоспу» «Дублянський» затверджено встановлені межі користування землею радгоспу «Дублянський» з загальною площею 4090 га та передбачено видати радгоспу «Дублянський» акт на право користування землею на площі 4090 га. На підставі викладеного виконавчим комітетом Несторівської районної ради видано державний акт на право користування землею радгоспу «Дублянський». В постійне користування відведено 4090 га. землі згідно плану і опису меж. Згідно з інформацією відділу Держземагенства у [PERSON] районі Львівської області від 21.05.2015 №24-1310-0.2-3520/2-15 земельні ділянки з кадастровими номерами 4622785700:03:001:0010 площею 8 га, 4622785700:03:001 :ф05 площею 6,6616 га, що на даний час перебувають у власності ТзОВ «АСІ47РІОН ПЛЮС», відповідно до індексної кадастрової карти знаходяться на території Малехівської сільської ради Жовківського району і входять в межі земель радгоспу «Дублянський» згідно плану і опису меж земель по вище згаданому державному акту. Згідно пояснень ректора Львівського національного аграрного університету [PERSON] землі університету, в тому числі і спірні, задіюються університетом у навчально-виробничому процесі, науково-дослідній діяльності та вирощування сільгосппродукції. Аналогічні пояснення щодо використання земель університетом надано директором навчально-дослідного господарства «Дублянський» [PERSON] Наказом Міністерства аграрної політики України №158 від 14.05.2004 Про реорганізацію державного підприємства"Навчально-дослідне господарство "Дублянський" Львівського державного аграрного університету наказано реорганізувати державне підприємство"Навчально-дослідне господарство'Дублянський Львівського державного аграрного університету без права юридичної особи шляхом приєднання його до цього навчального закладу, визначити Львівський державний аграрний університет правонаступником реорганізованого державного підприємства "Навчально-дослідне господарство "Дублянський Львівського державного аграрного університету. Згідно акту приймання-передачі державного підприємства «Навчально-дослідне господарство «Дублянський» в склад Львівського державного аграрного університету, затвердженого заступником Міністра Мінагрополітики України 15.06.2004 року Львівському державному аграрному університету передано, зокрема, 1905,18 га земель. У відповідності до н. «з» ч.4 ст. 84 Земельного кодексу України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності. Згідно статуту Львівського національного аграрного університету, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України 24.04.2008 №268 та погодженого Міністерством освіти і науки України 23.04.2008 року, Львівський національний аграрний університет - багатопрофільний вищий навчальний заклад 4 рівня акредитації, який провадить освітню діяльність, повязану із здобуттям вищої освіти та кваліфікації широкого спектра аграрних, технічних, економічних та інших напрямів науки, техніки, проводить фундаментальні та прикладні наукові дослідження тощо. За університетом з метою забезпечення діяльності, передбаченої цим Статутом, і відповідно до законів Міністерством аграрної політики України закріплюються на правах, оперативного управління будівлі, споруди, майнові комплекси, обладнання, а також інше майно. Майно, що перебуває у державній власності й передане в оперативне управління Університету, не підлягає вилученню або передачі будь-яким підприємствам, установам, організаціям, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно із інформацією відділу Держземагентства у [PERSON] районі від 22.07.2015 №24-1310-0.2-4864/2-15 загальна вартість спірних земельних ділянок становить 30 387 409,30 грн. А тому враховуючи наведене , просять суд визнання недійсним розпорядження, договорів купівлі-продажу, державних актів, їх державної реєстрації, витребування земельних ділянок від добросовісних набувачів . Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задоволити в повному об»ємі з наведених у такому позові підстав. Представник відповідача [PERSON] РДА в судовому засіданні , щодо позовних вимог позивача заперечив, про що подав письмові заперечення ([PERSON] 1 а.с.121-122), додатково зазначив, що у постанові Жовківського районного суду Львівської області від 21.06.2013 року по справі №444/192/13-а, яка набрала законної сили зазначено, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази підтвердження того, що спірні земельні ділянки на момент звернення позивачів [PERSON] районної державної адміністрації про надання дозволу на розробку проекту відведення не знаходилися у державній власності чи були передані в установленому порядку будь-якій іншій особі. Позивачем не надано належних доказів про надання в користування ДП НДГ «Дублянський» спірних земельних ділянок, а також не представлено правовстановлюючих документів щодо узаконеного користування такими (державний акт, договір оренди тощо), як цього вимагають ст. 125,126 ЗК України. У постанові Львівського окружного адміністративного суду від 27.04.2015 року по справі№813/8414/14 за позовом Грибовицької с/р до Відділу Держземагентства у [PERSON] районі про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, яка набрала законної сили, зазначено, що на думку суду твердження відповідача та зазначення Учгоспу «Дублянський» у Звіті про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності (форма №6-зем) як користувача земельної ділянки 188 га, що знаходиться на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області, є неправомірним, оскільки не відповідає фактичним обставинам. В Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015 року по справі К/800/41007/14 за касаційною скаргою Львівського національного аграрного університету зазначено, що у рішенні Господарського суду Львівської області від 18.12.2008 по справі №30/202 зазначено, що у відповідності до п. «в» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств установ та організацій. Відтак, враховуючи припинення ДП «Навчально-дослідне господарство «Дублянський» Львівського аграрного університету» шляхом приєднання до позивача, припинилося і стверджуване позивачем право вказаної організації на земельну ділянку. Водночас, належних доказів набуття позивачем права користування земельною ділянкою, якою користувалося ДП «Навчально-дослідне господарство «Дублянський» Львівського аграрного університету», її межі, площі тощо,не доведене суду у встановленому порядку належними доказами. Таким чином, рішенням суду, не визнано за Львівським національним аграрним університетом право постійного користування землею на території Дублянської міської ради, Грядівської,Малехівської, Грибовицької сільських рад, що попередньо перебували у користуванні ДП «Навчально-дослідне господарство «Дублянський» Львівського аграрного університету». В подальшому в судові засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], ТзОВ «АМАТ-ТОРГ Сервіс» на адресу суду подали письмову заяву , якою позовні вимоги позивача не визнали та просили суд до даного позову застосувати строк позовної давності, оскільки як вбачається з листа ректора Львівського національного аграрного університету від12.12.2012 №01-24-05 про наявність підстав для звернення до суду Львівському національному аграрному університету стало відомо ще в 2008 році, а саме з моменту винесення [PERSON] районною адміністрацією розпорядження №1090. Представник третьої особи Відділу Дерземагенства у [PERSON] районі Львівської області в судовому засіданні позов не визнала , просила суд у такому відмовити в повному розмірі.. В подальшому в судові засідання не прибула причини неявки судне повідомила. А тому, судом вирішено завершувати розгляд даної справи за відсутності сторін, які в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили та на підставі поданих до суду доказів Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно п.9 до «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції станом на 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України), - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок\~ загальною площею 14,6616 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Малехівської сільської ради ліворуч автодороги Київ-Чоп на території Малехівської сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На підставі згаданого розпорядження, [PERSON] отримано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503991 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №01:08:455:00134), [PERSON] отримано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503986 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №01:08:455:00129), [PERSON] - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503985 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №01:08:455:00128), [PERSON] - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503987 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №01:08:455:00130), [PERSON] - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503988 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №01:08:455:00131), [PERSON] Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503989 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №01:08:455:00132), [PERSON] - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503990 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №01:08:455:00133), [PERSON] - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503992 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №01:08:455:00135). Як зазначено в позовній заяві, вказані вище громадяни згідно договорами купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] від 30.09.2009 року серії ВМК №439196, ВМК №439197, ВМК №439198, ВМК №439199, ВМК№439200, що зареєстровані в реєстрі за номерами 1693, 1691, 1692, 1694, 1695 відчужили згадані земельні ділянки на території Малехівської сільської ради на користь Приватного підприємства «Лада-Плюс». В подальшому, ПП «Лада-Плюс» виготовило технічну документацію із землеустрою, обєднало належні підприємству земельні ділянки в одну, загальною площею 14,66 га та звернулось до відділу Держкомзему у [PERSON] районі із заявою про поділ вищевказаної ділянки на три земельні ділянки площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га. Розпорядженнями [PERSON] районної державної адміністрації від 12.04.2010 року №487, №490, №491 надано дозвіл ПП «Лада-Плюс» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельних ділянок з ведення особистого селянського господарства на будівництво торгівельно-складських приміщень та будівництво торгівельно-розважального комплексу. [PERSON] Львівської обласної ради від 13.07.2010 року №1276 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни та встановлення меж с. Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району» затверджено проект землеустрою щодо зміни та встановлення меж села Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області. Включено в межі села Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області земельні ділянки загальною площею 325,80 га з них: 152,00 га земель під сільськогосподарськими підприємствами; 88,7162 га земель, наданих у власність і користування громадянам, 12,7104 га земель під закладами, установами, організаціями, 18,9583 га земель під підприємствами промисловості; 29,9366 га земель під підприємствами транспорту та зв'язку; 16,0061 земель під військовими частинами, підприємствами Міністерства оборони, 7,4724 га земель запасу сільської ради. [PERSON] до меж села Малехів включено спірні у даній справі земельні ділянки, що не заперечується учасниками справи. [PERSON] Малехівської сільської ради від 24.01.2011 року за №№ 30, 31, 32 затверджено Приватному підприємству «Лада-Плюс» проекти землеустрою з відведення земельних ділянок щодо зміни цільового призначення земельних ділянок площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га з ведення особистого селянського господарства на розміщення торгівельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень. На підставі договорів купівлі-продажу від 29.10.2012 року, 30.10.2012 року та 01.11.2012 року, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за №№ 7872, 7902, 8029, ПП «Лада-Плюс» відчужило земельні ділянки площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га Приватному підприємству «Союзавтоцентр». Приватне підприємство «Союзавтоцентр» на підставі договорів купівлі-продажу від 07.11.2012 року, посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за №№ 2703, 2708, 2713 відчужило вказані земельні ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Амат-Торг-Сервіс». Придбані у Приватного підприємства «Союзавтоцентр» земельні ділянки площею 4,4283 га, та 3,5717 га за заявою ТзОВ «Амат-Торг-Сервіс» до відділу Держземагенства у [PERSON] районі було обєднано в одну земельну ділянку площею 8 га. Таким чином, на підставі Державного акта серії ЯН № 471385 та Державного акта серії ЯН № 406759 ТзОВ «Амат-Торг-Сервіс» на праві власності належать земельні ділянки площею, відповідно 8 га (кадастровий номер земельної ділянки 4622785700:03:001:0010) та 6,6616 га (кадастровий номер земельної ділянки 4622785700:03:001:0005), що знаходяться на території Малехівської сільської ради. Статтею 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 155 вказаного Кодексу визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Отже, прокурору та позивачам у даній справі слід довести, що оскаржувані у справі рішення [PERSON] районної державної адміністрації та Малехівської сільської ради не відповідають вимогам чинного законодавства та одночасно порушують права держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, а також Львівського національного аграрного університету. Як зазначено в позовній заяві, згідно наказу від 14.05.2005 року №158 Міністерства аграрної політики України «Про реорганізацію державного підприємства навчально-дослідного господарства «Дублянський» останнє реорганізовано та визначено Львівський державний аграрний університет його правонаступником. Львівський національний аграрний університет є правонаступником Львівського державного аграрного університету, Львівського державного сільськогосподарського університету, рільничо-лісового факультету, академії рільництва, що підтверджується п.1.1 статуту Львівського національного аграрного університету, нова редакція якого затверджена 24.04.2008. Крім того, в позовній заяві зазначено, що як вбачається з Державного акту на вічне користування землею колгоспами №536755 від 26.01.1952 року, за сільськогосподарською артіллю імені [PERSON] закріплено земельну ділянку площею 1188 га, межі та координати якої визначені у відповідному плані земель, переданих у вічне користування сільськогосподарській артілі імені [PERSON]. У відповідності до доповнень до акту, в землекористуванні відбувались відповідні зміни. Наказом №212 Міністерства сільського господарства УРСР від 10.03.1959 року «Про забезпечення населення м. Львова овочами та картоплею за рахунок виробництва їх у спеціалізованих радгоспах області», прийнято пропозицію про переведення 18 колгоспів у шість спеціалізованих радгоспів по виробництву картоплі та овочів, у т.ч. радгосп «Дублянський» на базі колгоспів «Гігант» та ім. ХХ зїзду КПРС Куликівського району. 16.03.1959 року на підставі Постанови ЦК КП УРСР і Ради Міністрів УРСР №257 від 26.02.1959 року, наказу Міністерства сільського господарства УРСР від 13.03.1959 року №207-ІІ був утворений радгосп «Дублянський», який у 1960 році був реорганізований в учбово-дослідне господарство «Дублянське», що підтверджується історичною довідкою учгоспу «Дублянське». Наказом №203 від 10.08.1960 року «Про передачу Львівському сільськогосподарському інституту радгоспу «Дублянський» та наказом №178 від 19.08.1960 року «Про передачу Львівському сільськогосподарському Інституту радгоспу «Дублянський» директор Львівського тресту овоче-картоплярських радгоспів зобовязаний передати зазначений радгосп з активами і пасивами балансу, а також усіма землями, фондами матеріально-технічного постачання тощо, Львівському сільськогосподарському інституту. Зазначений наказ був виконаний, що підтверджується прийомо-здаточним актом від 23.08.1960 року, за яким Львівському сільськогосподарському інституту було передано, зокрема, 3660 га землі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор покликається на те, що [PERSON] районною державною адміністрацією не приймалось рішення щодо вилучення спірних земельних ділянок з користування НДГ «Дублянський». [PERSON] Жовківського районного суду від 15.07.2008 року лише припинено право користування ДП НДГ «Дублянський» земельною ділянкою без її вилучення та надано дозвіл громадянам на розробку проекту землеустрою. В той же час, вказане рішення не містило зобовязання щодо затвердження таких проектів землеустрою, разом з тим, розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою» затверджено проекти землеустрою та передано у приватну власність громадянам земельні ділянки. В проектах землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок та матеріалах, на підставі яких приймалось розпорядження №1090 відсутня нотаріально посвідчена заява землекористувача ДП НДГ «Дублянський» про незаперечення вилучення земель. У відповідності до ст.125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час видачі наказу від 14.05.2005 року №158 Міністерства аграрної політики України «Прореорганізацію державного підприємства навчально-дослідного господарства «Дублянський») право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Перелік документів, що посвідчують право на земельну ділянку визначено ст.126 цього Кодексу, згідно якої право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Однак, належних та достатніх доказів набуття позивачем права користування земельною ділянкою, якою користувалось державне підприємство «Навчально-дослідне господарство «Дублянський» Львівського державного аграрного університету, її меж, площі тощо не доведене суду у встановленому порядку. Крім того, питання наявності у Львівського національного аграрного університету права користування земельними ділянками реорганізованого Державного підприємства «Навчально-дослідне господарство «Дублянське» Львівського державного аграрного університету до складу яких, на думку позивачів входять спірні земельні ділянки були предметом розгляду справи №30/202. Так, рішенням Господарського суду Львівської області від 18.12.2008 року у справі №30/202 за позовом Львівського національного аграрного університету до Управління земельних ресурсів у [PERSON] районі, Регіональної філії Центру державного земельного кадастру у Львівській області, за участю третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Дублянська міська рада, Грибовицька сільська рада, Малехівська сільська рада, Грядівська сільська рада, Управління земельних ресурсів у [PERSON] районі Львівської області, про визнання права постійного користування на земельну ділянку в задоволенні позову відмовлено повністю. Вказаним рішенням, встановлено відсутність факту набуття Львівським національним аграрним університетом та його попередниками ДП НДГ «Дублянський» права користування земельними ділянками, зокрема на території Малехівської сільської ради, до складу яких, на думку позивачів входять спірні у даній справі земельні ділянки. Встановлені вказаним рішенням обставини позивачами в загальному порядку не спростовано. Позовні вимоги також обґрунтовані тим, що розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою» та надання земельних ділянок у власність фізичним особам було прийнято на підставі постанов Бродівського районного суду Львівської області від 26.05.2008 року та Жовківського районного суду Львівської області від 15.07.2008 року, які в подальшому скасовано, провадження у справах закрито. [PERSON] районною державною адміністрацією не приймалось розпорядження щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Однак, на момент винесення спірного Розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 року № 1090 постанова Бродівського районного суду Львівської області від 26.05.2008 року, що залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2008 року набрала законної сили. Із змісту вказаної постанови вбачається, що [PERSON] районну державну адміністрацію зобовязано лише надати дозвіл на розробку проекту відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту біля автодороги Київ-Чоп без погодження з Малехівською сільською радою. Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 15.07.2008 року, що залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2008 року та на момент винесення спірного Розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 року № 1090 набрала законної сили, надано дозвіл на розробку проекту відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту. При цьому земельні ділянки, щодо яких було надано дозвіл на розробку проекту відведення у власність для ведення особистого селянського господарства не перебували у власності чи в користуванні (оренді, постійному користуванні) у будь-яких фізичних чи юридичних осіб, установ, організацій. Відтак, на підставі постанов Бродівського районного суду Львівської області від 26.05.2008 року та Жовківського районного суду Львівської області від 15.07.2008 року, фізичними особами відповідачами у даній справі, було лише отримано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, і жодним чином вказаними рішеннями судів не було зобов'язано [PERSON] районну державну адміністрацію затверджувати проект відведення земельних ділянок та передавати земельні ділянки у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, що не заперечується прокурором у позовній заяві. Відповідно до ч. 8, 9 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент винесення розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090) проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Згідно ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент винесення розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090) районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Таким чином, [PERSON] районна державна адміністрація в межах компетенції, передбаченої Земельним кодексом України та Законом України «Про місцеві державні адміністрації» не була позбавлена права відмовити у затвердженні проекту відведення земельних ділянок у разі його розробки та погодження не у встановленому законом порядку. Прийняття розпорядження від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою» [PERSON] районною державною адміністрацією здійснювалось на підставі погодженого у встановленому законом порядку проекту відведення земельних ділянок у власність та за зверненням фізичних осіб, яким земельні ділянки передавались у власність. Підставою прийняття оскаржуваного розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України було виключно надання оцінки розробленому та погодженому в установленому законом порядку проекту відведення земельних ділянок. При цьому, прийняття розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації про затвердження проекту відведення земельних ділянок у власність, як самостійний етап отримання фізичними особами у власність земельних ділянок, не залежало від наявності рішень Бродівського районного суду Львівської області від 26.05.2008 року та Жовківського районного суду Львівської області від 15.07.2008 року, які були лише передумовою для розроблення проекту відведення земельних ділянок у власність.\~\~ Відповідність проектів відведення земельних ділянок у власність громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] для ведення особистого селянського господарства вимогам чинного на той час законодавства заступником прокурора Львівської області та позивачами належними, допустимими доказами не спростована. За таких обставин, у [PERSON] районної державної адміністрації були відсутні правові підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельних ділянок фізичним особам, в зв'язку з чим [PERSON] районна державна адміністрація правомірно Розпорядженням від 17.12.2008 року № 1090 «Про затвердження проекту землеустрою» затвердила проект відведення земельних ділянок та надала земельні ділянки у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України - до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Згідно п. а) ч.1 ст.17 Земельного кодексу України та п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»,- до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених ЗК України; підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок. Таким чином, оскільки спірні земельні ділянки знаходились за межами населеного пункту с. Малехів Жовківського району, розпорядження ними входило до компетенції [PERSON] районної державної адміністрації, в той час як визначені у ст.12 Земельного кодексу України повноваження Малехівської сільської ради не поширювались на зазначені земельні ділянки. При цьому суд додатково зазначає, що правомірність винесення [PERSON] районною державною адміністрацією вказаного Розпорядження від 17.12.2008 року № 1090 «Про затвердження проекту землеустрою» встановлено рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 05.06.2013 року, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 28.10.2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2014 року у справі №444/697/13-ц за позовом заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Малехівської сільської ради до [PERSON] районної державної адміністрації, [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], приватного підприємства «Лада-Плюс», ТзОВ «Амат-Торг-Сервіс», за участю третіх осіб: відділу Держземагенства у [PERSON] районі, Головного управління юстиції у Львівській області, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним розпорядження, договорів купівлі-продажу, державних актів, їх державної реєстрації, витребування земельних ділянок від добросовісних набувачів. Відтак, приймаючи розпорядження від 17.12.2008 №1090 [PERSON] районна державна адміністрація діяла на виконання вимог закону та в межах своєї компетенції, виявивши при цьому свою волю на відчуження спірних земельних ділянок. Виходячи із змісту ст.2 та ст.4 ЦПК України вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення позивача до суду чи на момент прийняття судом рішення. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-658цс15 суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. В свою чергу, відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є самостійною підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Таким чином, відсутність в матеріалах справи доказів наявності у позивача субєктивного права, за захистом якого до суду з даним позовом звернувся прокурор, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. В свою чергу, прокурором не доведено, що оскаржуване Розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою» суперечить Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України. З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, прокурором та позивачами належними та допустимими доказами не доведено правомірності заявлених у даній справі позовних вимог в частині визнання недійсним розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації №1090 від 17.12.2008 року, зокрема, з підстав його невідповідності вимогам чинного законодавства та порушення в звязку з його прийняттям будь-якого порушеного, невизнаного або оспорюваного права держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, а також Львівського національного аграрного університету. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання недійсним розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 №1090 «Про затвердження проекту землеустрою», є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Як вбачається із змісту позовної заяви, інші позовні вимоги заявлені як похідні, підстави для задоволення яких прокурор обґрунтовує наявністю підстав для задоволення первинної позовної вимоги про визнання недійсним розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою». Так, прокурором заявлено вимоги про визнання недійсними державних актів на право приватної власності, а саме Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503991 [PERSON], Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503986 [PERSON], Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503985 [PERSON], Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503987 [PERSON], Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503988 [PERSON]А, Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503989 [PERSON], Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503990 [PERSON], Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №503992 [PERSON] Однак, зазначені Державні акти на право власності на землю видано на виконання законного та дійсного розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 17.12.2008 року, відтак, правові підстави для визнання таких державних актів недійсними відсутні, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні вказаних позовних вимог. Не підлягають до задоволенні вимоги про визнання недійсними розпоряджень [PERSON] районної державної адміністрації від 12.04.2010 року №487, №490, №491, якими надано дозвіл ПП «Лада-Плюс» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельних ділянок з ведення особистого селянського господарства на будівництво торгівельно-складських приміщень та будівництво торгівельно-розважального комплексу та про визнання недійсними рішень Малехівської сільської ради від 24.01.2011 року за №№ 30, 31, 32, якими затверджено Приватному підприємству «Лада-Плюс» проекти землеустрою з відведення земельних ділянок щодо зміни цільового призначення земельних ділянок площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га з ведення особистого селянського господарства на розміщення торгівельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень. Так, обґрунтовуючи вказані вище позовні вимоги, прокурор покликається на те, що оскільки вказані рішення прийнято на підставі первинного рішення про передачу у власність громадянам земельних ділянок, яке є недійсним, відтак, також підлягають визнанню недійсними. Проте, встановленими судом обставинами справи, наявними в матеріалах справи докази, спростовано доводи позивача про недійсність первинного рішення - розпорядження від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою» так само як спростовано доводи про те, що вказане розпорядження порушує права держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, а також Львівського національного аграрного університету. Будь-які інші належні, достатні та допустимі докази на підтвердження невідповідності оскаржуваних розпоряджень [PERSON] районної державної адміністрації від 12.04.2010 року №487, №490, №491 та рішень Малехівської сільської ради від 24.01.2011 року за №№ 30, 31, 32 актам цивільного законодавства та наявності порушених ними прав та інтересів позивача в матеріалах справи відсутні. Відповідність вимогам законодавства та чинність розпорядження від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою», розпоряджень [PERSON] районної державної адміністрації від 12.04.2010 року №487, №490, №491, якими надано дозвіл ПП «Лада-Плюс» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельних ділянок з ведення особистого селянського господарства на будівництво торгівельно-складських приміщень та будівництво торгівельно-розважального комплексу, та про визнання недійсними рішень Малехівської сільської ради від 24.01.2011 року за №№ 30, 31, 32, якими Приватному підприємству «Лада-Плюс» затверджено проекти землеустрою з відведення земельних ділянок щодо зміни цільового призначення земельних ділянок площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га з ведення особистого селянського господарства на розміщення торгівельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень, недоведеність наявності у позивача Львівського національного аграрного університету права власності на спірні ділянки, спростовує доводи позивача про наявність правових підстав для витребування в порядку ст.388 ЦК України спірних земельних ділянок у ТзОВ «Амат-Торг-Сервіс» на користь Львівського національного аграрного університету, відтак, вказані позовні вимоги не підлягають до задоволення. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог .

Outcome: dismissed