Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO]. У позові просить визначити місце проживання доньки [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає про те, що від шлюбу з [PERSON] він має доньку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що в сім'ї часто виникали сварки та різні непорозуміння. Відповідач неодноразово вивозила доньку на відпочинок без повідомлення та згоди позивача, обмежувала позивача у зустрічах із донькою та в участі у її вихованні. Позивач зазначає про те, що відповідач не завжди може забезпечити належний догляд та виховання дитини, вказує на те, що донька не хоче проживати разом із матір"ю, за час окремого від мати проживання стала спокійнішою, проявляє більшу зацікавленість у своїх успіхах. Як вказує позивач, з 2013 року донька проживає разом із ним, однак він не впевнений в тому, що відповідач знову не буде вдаватися до відібрання дитини. У зв'язку з неможливістю вирішити питання про місце проживання дитини мирним шляхом, позивач звернувся за його вирішенням до суду. Посилається на норми Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року, виходячи з рівності прав матері та батька, в п.1 та 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.. Крім того, позивач зазначив, що сімейне життя не склалося, а тому на даний час до суду подано позовну заяву про розірвання шлюбу. [PERSON] має нові стосунки з іншим чоловіком та збирається виїжджати до нього за кордон на постійне місце проживання. Позивач до зали судового засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує, просить суд визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] разом із батьком [PERSON], так як вона виїздить на постійне місце проживання за кордон для створення нової родини. Дослідивши і оцінивши в сукупності наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони у справі проживали разом та перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2003 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] створено усі умови для проживання та всебічного розвитку своєї малолітньої доньки - [PERSON]. За вказаною адресою знаходиться однокімнатна квартира, яка належить бабусі [PERSON], яка проживає за іншою адресою. У квартирі проживають [PERSON] та його донька [PERSON], є всі необхідні меблі, побутова техніка, квартира в хорошому санітарному стані. Відповідач [PERSON] проживає окремо за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Судом встановлено, що позивач працює на посаді ел.слюсара з ремонту ел.устаткування 4 розряду Філії "Кременчуцька ГЕС" ПАТ "Укргідроенерго", має постійний дохід, середня заробітна плата складає 4915 грн. на місяць, яка значно перевищує доходи відповідача, яка на даний момент не працює (а.с. 19-20, 21, 22). За приписами ст. 7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 150 СК України одним із основних батьківських обов'язків є обов'язок належного виховання та розвитку дитини. Батьки зобов'язані піклуватися, зокрема, про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Зазначена норма встановлює заборону фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Частиною 3 ст.151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Під час вирішення питання про визначення місця проживання малолітньої [PERSON], 2013 року народження, суд враховує ставлення її батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, матеріальний стан батьків, умови їхнього проживання, вік дитини. При цьому судом враховано ту обставину, що відповідач має намір виїхати за кордон з метою створення нової родини. Оскільки батько малолітньої [PERSON] [PERSON] працевлаштований, має постійний дохід, місце проживання, створив належні умови для проживання дитини, її виховання і утримання, враховуючи особисту прихильність дитини до батька, суд приходить до висновку про те, що визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO] разом із батьком [PERSON], [INFO] максимально забезпечить інтереси та потреби дитини, у зв'язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини необхідно задовольнити. Судові витрати між сторонами розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved