Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач в позовній заяві від 27 травня 2015 року вказує, що 29 листопада 2013 року між ДП "Будівельник" Березнівського райагробуду та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений 29 листопада 2013 року приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1558. Відповідно до цього Договору (п. 1.1) Продавець - ДП "Будівельник" Березнівського райагробуду передав, а покупець [PERSON] прийняв у власність об'єкт нерухомого майна - деревообробний цех площею 414.8 м2, що знаходиться в м. Березне по вул. Будівельників,68 Рівненської області. Розташований він на земельній ділянці розміром 0.2792 га, що надана для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд. Цех належав продавцю на праві власності на підставі рішення Третейського суду від 20 грудня 2006 року, зареєстрованого в Реєстрі прав власності за реєстровим номером 17647032. Право власності було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за № 226659056204. Згідно вказаного Договору купівлю-продаж цеху вчинено за 42 000 гривень. Зазначає, що даний Договір було укладено з порушеннями чинного законодавства, що тягне його недійсність згідно зі ст. 215 ЦК України. Так, у відповідності з ч.2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Особа, що представляла продавця, голова Ліквідаційної комісії [PERSON] не мав повноважень від ДП "Будівельник" на відчуження будівлі деревообробного цеху. Тоді як ДП "Будівельник" не мало наміру на умовах, що містяться в Договорі, продавати вказане приміщення. Вищий орган управління ДП "Будівельник", яким є загальні збори трудового колективу "Березнівського райагробуду", не приймали рішення про відчуження цеху на умовах, що містяться в Договорі купівлі - продажу. Збори трудового колективу, які відбулися 19 березня 2010 року, прийняли рішення продати цех за ціною 140-150 тисяч гривень. Тоді ж було створено ліквідаційну комісію з п'яти чоловік, головою якої було визначено головного інженера Березнівського райагробуду [PERSON] Він не вправі був в порушення вимог власника, яким є трудовий колектив Березнівського райагробуду, продавати цех за ціною нижчою від обумовленої рішенням зборів. Крім цього, рішення ліквідаційної комісії від 22 листопада 2013 року про продаж цеху за 42 000 гривень підписане лише його головою і секретарем. В ньому не зазначено про кількість присутніх членів комісії, результати голосування, що може свідчити по те, що таке засідання не проводилося. При цьому, таким рішенням не могло змінюватися рішення зборів трудового колективу про умови продажу будівлі деревообробного цеху. Вказує, що згідно з ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Крім цього, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, чого в даному випадку зі сторони власника - Березнівського райагробуду в особі зборів його трудового колективу не було. Зазначає, що правочин, який вчинений внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним з підстав, передбачених ч.1 ст. 232 ЦК України. Про таку зловмисну домовленість свідчить той факт, що ні до укладення Договору від 29 листопада 2013 року, ні після того, кошти від продажу цеху Дочірнє підприємство "Будівельник" не отримувало. Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу деревообробного цеху, укладений між ДП "Будівельник" Березнівського райагробуду та [PERSON], який посвідчений 29 листопада 2013 року приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1558, та зобов'язати [PERSON] передати його ДП "Будівельник" ТзОВ "Західресурси", якому на законній підставі належить в даний час вказаний об'єкт нерухомого майна. В судовому засіданні з підстав, що наведені в позовній заяві, її вимоги в повному обсязі підтримав представник позивача за договором адвокат [PERSON] Він дав аналогічні пояснення тим обставинам, що викладені в позовній заяві. Зазначив , що в даний час ліквідація ДП "Будівельник" скасована, корпоративні права на нього належать іншому власнику ТзОВ "Західресурси". Покликається на те, що кошти на рахунки ДП "Будівельник" не поступали і не могли надійти, оскільки з моменту його ліквідації усі рахунки дочірнього підприємства "Будівельник" були закриті. Посить позов задовольнити. Таке ж прохання до суду висловила другий представник позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] жодного разу на виклики в судове засідання не прибув. Повідомлявся про день і час його проведення щоразу повісткою з повідомленням за адресою його реєстрації згідно даних Рівненського міського відділу ДМС України в Рівненській області, зазначеною в його листі від 10 червня 2015 року № 5610/14-2443. У звязку з цим на підставі абзаців 2-3 частини 5 статті 74, ст. 224 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Вислухавши представників позивача, дослідивши надані ними докази, суд приходить до висновку, що позов є належним чином обгрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 29 листопада 2013 року Дочірнім підприємством "Будівельник" Березнівського райагробуду в особі голови Ліквідаційної комісії [PERSON] було передано у власність громадянину [PERSON] за ціною 42\~000 гривень обєкт нерухомого майна деревообробний цех, що знаходиться в м. Березне по вул. Будівельників,68. [PERSON] діяв на підставі протоколу № 1 засідання загальних зборів трудового колективу Березнівського райагробуду від 19 березня 2010 року, на якому обрано ліквідаційну комісію ДП "Будівельник" в складі голови комісії головного інженера Березнівського райагробуду [PERSON] та чотирьох членів. Крім цього, на цьому ж засіданні прийнято рішення про ліквідацію ДП "Будівельник" та продаж його деревобробного цеху за ціною від 140 до 150 тисяч гривень. Разом з тим, у договорі купівлі-продажу від 29 листопада 2013 року ціна, за якою продано цех, складає 42\~000 гривень. Судом встановлено, що зміни в рішення зборів щодо ціни продажу вказаного обєкта нерухомості власником не вносилися. З рішення Ліквідаційної комісії № 2 від 22 листопада 2013 року відомо, що таку ціну встановила на своєму засіданні Ліквідаційна комісія без будь-якого обгрунтування. При цьому, в протоколі не зазначаено кількість членів комісії присутніх на засіданні, хто з них голосував за прийняття вказаного рішення. У відповідності з ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Частиною другою ст. 203 ЦК України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. А згідно з ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Прийняття ліквідаційною комісією 22 листопада 2013 року рішення щодо зменшення ціни обєкту нерухомості всупереч рішенню зборів від 19 березня 2010 року, яке власником трудовим колективом Березнівського райагробуду не переглядалося, суперечить вимогам ч.3 ст. 203 ЦК України. Адже як свідчить витяг про реєстрацію № 17771860 від 18 лютого 2006 року деревообробний цех Дочірнього підприємства "Будівельник" був власністю Березнівського райагробуду та як слідує зі Статуту дочірнього підприємства (п.1.2) створене воно рішенням загальних зборів Березнівського райагробуду № 2 від 3 липня 1997 року. Із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 2 вересня 2014 року відомо, що вказане дочірнє підприємство станом на цю дату належить товариству з обмеженою відповідальністю "Західресурси". У відповідності з ч.1 ст. 232 ЦК України правочин, який вчинений внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Як доказ того, що така зловмисна домовленість існувала свідчить той факт, що покупець [PERSON] коштів на рахунки ДП "Будівельник" за придбання деревообробного цеху не перераховував. А з повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] від 15 вересня 2015 року № 01/16262, яким нею надіслано до суду копії документів, в тому числі договору купівлі-продажу від 29 листопада 2013 року, відомо, що їх оригінали вилучені слідчим відділенням Березнівського РВ УМВС України в рамках проведення по цьому факту досудового розслідування в кримінальному провадженні № 12014180060000400 від 28 серпня 2014 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що Договір купівлі продажу від 29 листопада 2013 року укладено сторонами внаслідок зловмисної домовленості його сторін і має бути визнаний недійсним. Крім цього, згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України. Судом також безспірно встановлено, що при укладенні оспорюваного Договору вимог ч.ч.1-3 ст. 203 ЦК України особою, яка діяла від імені продавця - головою Ліквідаційної комісії [PERSON] не дотримано. Зміст правочину суперечить вимогам Цивільного кодексу України, головним інженером Березнівського райагробуду [PERSON] як головою Ліквідаційної комсії перевищено свої повноваження при його укладанні, а волевиявлення власника майна ДП "Будівельник" Березнівського райагробуду при цьому було проігноровано сторонами угоди. А згідно з ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Березнівський райагробуд в особі його власника рішення про зменшення ціни деревообробного цеху до суми 42 000 гривень не приймав. Провомочність власника на захист свого права, в тому числі на витребування майна з незаконного володіння особи, що без достатніх правових підстав набула його, регулюються ст. ст. 387,391-392 ЦК України. За таких обставин все отримане за Договором майно відповідач [PERSON] має повернути власнику. Суд також покладає на відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі сплаченого судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved