Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить: - визнати відповідача батьком [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису про його народження; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що вона мала стосунки з [PERSON] В результаті чого [INFO] в них народився син [PERSON] . Після того, як вона завагітніла, відповідач наполягав, що буде їй допомагати в утриманні дитини, та не заперечував щодо походження дитини від нього. Дані про батька в актовий запис про народження дитини внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. На даний час відповідач повністю ігнорує обов`язки батька щодо утримання дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що з відповідачем вони мали близькі стосунки, однак разом не проживали, т ому що в нього була сім"я. Відповідач після народження дитини не допомагає їй виховувати сина та не утримує матеріально, а тому вона вимушена звернутись до суду для встановлення батьківства та в примусовому порядку стягнути кошти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Суду пояснив, що дійсно у нього були відносини деякий час з [PERSON] В 2010 році вона завагітніла та вирішила залишити дитину. Це дійсно його дитина та він обіцяв їй надавати матеріальну допомогу. Він не заперечує, щоб відомості про нього як про батька дитини були внесені до актового запису і щоб він піклувався про сина. На стягнення аліментів в заявленому розмірі згоден, суду повідомив, що має постійну роботу та може сплачувати аліменти в частці від заробітку. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення позивача, відповідача представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] підтримувала стосунки [PERSON] , мешканцем с . Єгорівка Роздільнянського району Одеської області. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , в свідоцтві про народження, серії [NUMBER] , виданим 12.04.2011 року виконавчим комітетом Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №8, в графі мати зазначено - [PERSON] , в графі батько - [PERSON] (а.с.5) Дані про батька в актовому запису про народження дитини зроблені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № [NUMBER] від 10.05.2011 року, за заявою матері.(а.с.6) З довідки Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 30.07.2019 року №401, [PERSON] проживає та зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.9), до складу її сім`ї входить - син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. (а.с.7) Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі у \-випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 5 застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає в позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Відповідно до роз`яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Таким чином судом достовірно встановлено, і це в судовому засіданні підтвердив відповідач, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . Тому є всі підстави для внесення відповідних змін до актового запису №8 про народження [PERSON] , [INFO] , що складений виконавчим комітетом Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області 12.04.2011 року, зазначивши в графі батька - [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", ім`я та по батькові, дату народження та місце народження залишити без змін. Окрім того, суд вважає, що позов [PERSON] в частині стягнення аліментів також підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. П. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З наданої [PERSON] довідки про доходи, судом встановлено, що він працює в ФОП « [PERSON] з 04.08.2016 року. При таких обставинах, суд врахувавши приписи ст.182 СК України, прийшов до висновку, що на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , слід стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн, так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674. На підставі ст.125, 128 ст. 180, 181, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved