Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (відповідно до витягу зі статуту Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", який затверджено 21 травня 2018 року, назву позивача було змінено з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що року між [PERSON] та АТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 2400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач порушив виконання своїх зобов`язань в частині погашення кредиту та сплати відсотків згідно з Умовами кредитування. Оскільки відповідач добровільно не погасив суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 40190,06 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 752,11 грн, заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі 33047,95 грн., заборгованість за пенею в розмірі 4000 грн. 00 коп., штраф (фіксована сума) в розмірі 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) в розмірі 1890 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшло при надходженні позову клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що протягом певного проміжку часу виконував взяті на себе обов`язки належним чином, але в зв`язку із важким матеріальним становищем, не мав можливості сплачувати кредит. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.04.2009 року між [PERSON] та АТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 2400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач у порушення умов договору зобов`язання за договором належним чином не виконує, тому станом на 30.09.2018 року заборгованість складає 40190,06 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 752,11 грн, заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі 33047,95 грн., заборгованість за пенею в розмірі 4000 грн. 00 коп., штраф (фіксована сума) в розмірі 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) в розмірі 1890 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що позивач виконав умови договору та надав відповідачеві кредит. Однак, відповідач [PERSON] всупереч договірним зобов`язанням не сплачує кредитну заборгованість, тому позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] повернути заборгованість, що залишилася, відсотки за користування кредитом, пеню та штраф. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки відповідач добровільно не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з вимог цієї статті та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1921,00 гривню судового збору, розмір якого підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved