Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Заявник, звернувшись до суду з даною заявою посилається на те, що 18 грудня 2017 року помер його батько, [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом, за яким належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6399 га, розташовану на території Коршівської сільської ради урочище "Кут", батько заповів йому, а земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 16401 кв.м., розташовану на території Коршівської сільської ради заповів [PERSON]. Прийнявши спадщину після смерті батька, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як він не був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та пропустив строк її прийняття. Вказує, що постійно проживав без реєстрації разом із батьком та вів із ним спільне господарство в с. Ліски по вул. Січових Стрілшьців, 21, Коломийського району. Просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Заявник в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON], в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення заяви не заперечив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що батькові заявника, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6399 га, розташована на території Коршівської сільської ради, урочище "Кут" на підставі Державного акта на право власності на землеьну ділянку серії ЯЖ № 141317, виданого 24 листопада 2008 року (а.с.7) та земельна ділянка для ведення ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 16401 кв.м., розташована на території Коршівської сільської ради на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 січня 2015 року (а.с.8). 18 грудня 2017 року [PERSON] помер, про що 20 грудня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 70 та видано свідоцтво серії І-НМ № 260192 (а.с.4). Померлий залишив заповіт, посвідчений 16 березня 2015 року секретарем Коршівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 45, згідно якого належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6399 га, розташовану на території Коршівської сільської ради урочище "Кут" заповів своєму синові, АндріїшинуДмитру, а земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 16401 кв.м., розташовану там же на території Коршівської сільської ради заповів [PERSON] (а.с.6). Прийнявши спадщину після смерті батька, заявник звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, так як не був зареєстрований разом із спадкодавцем час відкриття спадщини та не подав заяву про її прийняття у встановлений законом термін (а.с.12). Як вбачається із довідки Коршівської сільської ради № 2627 від 09 листопада 2018 року заявник постійно проживав із спадкодавем [PERSON] в господарстві за адресою : с. Коршів, вул. Січових Стрільців, 21, Коломийського району без реєстрації з 2000 року, здійснював догляд за будинком, обробляв земельну ділянку, доглядав за батьком, а після його смерті здійснив його поховання (а.с.10). На даний час заявник зареєстрований та постійно проживає за вищевказаною адресою, що стверджується відміткою про місце реєстрації в паспорті громадянина України (а.с.11). Стаття 256 ЦПК України\~передбачає, що суд може встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220\~ЦК України часом\~відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268\~ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього\~Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вказує, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.1 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право. Встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати право на спадкування за заповітом. Таким чином беручи до уваги досліджені докази та заяву заінтересованої особи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт який просить встановити заявник, а тому заявлені вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст.\~16, 256, 328, 392,\~1217, 1268\~ ЦК України,

Outcome: approved