Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про спонукання Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району до укладання договору №104961 від 20.02.2008 року «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води» з урахуванням фактично існуючої схеми тепло забезпечення його квартири в якому зазначив , що він на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 21.01.2009р. Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, є одноосібним власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 21640205, виданого 22.01.2009р. ОП ЗМБТІ. Разом з ним у вищевказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] - його колишня дружина та [PERSON]- донька. До 2008р. оплата комунальних послуг з централізованого опалення та водопостачання гарячої води здійснювалась мешканцями будинку через житлово-будівельний кооператив № 309 «Дніпроспецсталь-19", а з лютого 2008р - напряму енергопостачальній компанії, а саме Філії Концерну "Міські теплові мережі" Ленінського району м. Запоріжжя. Незважаючи на те, що він сплачуючи надані послуги напряму відповідачеві, останній до цього дня не уклав з ним-власником квартири, відповідний договор, а на його численні письмові звернення з пропозицією укласти договір, відповідач ухиляється від вирішення питання по суті та посилається на нібито існуючий вже між договір № 104961 від 20 лютого 2008 року. Коли на його вимогу відповідач надав ксерокопію зазначеного "Договору", з'ясувалось, що в ньому відсутній його підпис та не зазначена дата набрання чинності цим договором (п.28), а по його змісту договір являється типовим, без визначення конкретних особливостей теплопостачання його квартири . Позивач вважає, що Типовий договір - це основа для підготовки проектів індивідуальних договорів із споживачами тому вважає, що типовий договір ні з ким не укладається. Наданий відповідачем топовий договір вважає сфальсифікованим, бо пропозицій від відповідача на підписання договору він не отримував , і типовий договір від 20.02.2008 року він не підписував. укладав. Своїми незаконними діями відповідач, умисно ухиляючись від укладання з ним договору, позбавляє його можливості в реалізації прав впливати на постачальника послуг у разі порушення ним договірних умов та реалізовувати інші права у житлово-комунальній сфері, тому просить зобов'язати Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії концерну „МТМ" Ленінського району м .Запоріжжя до 01.12.2014 р. укласти договір № 104961 від 20.02.2008 року "Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води" з ним- [PERSON] з урахуванням фактично існуючої схеми теплозабезпечення його квартири, визначеної на підставі відповідного акту комісійного обстеження квартири за йогої участі. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача Волошина М.В. заперечує проти заявленого позову, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, суду пояснила, що договір №104961 від 20.02.2008 року є укладеним та на сьогоднішній день немає судового рішення про розірвання договору або визнання його недійсним. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що На підставі розпорядження голови Ленінської районної адміністрації від 09.10.2002 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.01.2009 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Користувачами квартири є також [PERSON] - колишня дружина позивача та [PERSON]- донька. На підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630, від 21 липня 2005 року, концерн „МТМ" в 2008 році уклав з [PERSON] договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Згідно ст..626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. На підставі ст.. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем до матеріалів справи та представником відповідача під час розгляду справи по суті було надано договір №104961 від 20.02.2008 року між [PERSON] та Концерном «Міські теплові мережі»» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя №0814/2113/2012 (пр.№2/0814/1577/2012) від 08.08.2012 року за позовом Концерну «Міські теплові мережі»» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району до [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води встановлено надання відповідачам послуг саме на підставі договору №104961 від 20.02.2008р., який був і є діючим. Ця обставина [PERSON] не оспорювалась і під час розгляду даного позову [PERSON] не потребує доказуванню. В своїх позовних вимогах [PERSON] не просить суд розірвати договір №104961 від 20.02.2008 року або визнати його недійсним, а при його наявності та з урахуванням того, що договір на теперішній час є укладеним і дійсним , просить суд зобов'язати відповідача укласти з ним ще договір на послуги з централізованого опалення та гарячої води. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed