Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У грудні 2014 року Концерн "Міські теплові мережі" (надалі- Концерн "МТМ") звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у сумі 8342 грн. 29 коп. за період з 01.04.2011 року по 28.02.2014 року, також просить стягнути з відповідача сплачені судові витрати у розмірі 243,60 грн. У позовній заяві зазначав, що надавав послуги у [ADDRESS] у період з 01.04.2011 року по 28.02.2014 року на загальну суму 9664,10 грн. Відповідачі за вказаний період здійснювали оплату за надані послуги частково. Станом на 01.03.2014 року виникла заборгованість у розмірі 8342,29 грн. За вказаний період заперечень з боку Відповідача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді на адресу Концерну „МТМ" не надходило. Посилаючись на наведене,просив суд задовольнити позов. У судовому засіданні Концерн "МТМ" підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі на підставі викладених у позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] заперечувала проти позову Концерну "МТМ" посилаючись на відсутність з Концерном "МТМ" договірних відносин. Крім того, як підставу для відмову у позові зазначила, про те, що Концерн "МТМ" не є належним позивачем за даним позовом, оскільки рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.09 „Про значення виконавців житлово - комунальних послуг у м. Запоріжжя" є незаконним і оскаржується відповідачами в порядку адміністративного судочинства, а відтак, належним позивачем має бути МКП "Основаніє", оскільки Концерн "МТМ" не є балансоутримувачем будинку, де мешкають відповідачі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи, або розгляд справи за його відсутністю не надав. А відтак, за згодою усіх учасників процесу, суд ухвалив слухати справу за відсутності [PERSON] на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Концерну "МТМ" підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Згідно до вимог ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог, заперечень, та доказів наданих сторонами. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Пунктом 2.1. Статуту встановлено, що основною метою діяльності концерну "МТМ" є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Згідно п.1.1. статуту Концерн "Міські теплові мережі" створено на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Запорізької міської ради від 11.01.2002 року № 17 "Про створення комунальних підприємств теплових мереж", згідно із законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн "МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну "МТМ". Вказане рішення Виконавчого комітету ЗМР є чинним і на теперішній час ніким не скасовано. Посилання представника відповідачів [PERSON] на те, що подання 26.02.2015 року відповідачами позову до виконавчого комітету ЗМР про визнання рішення виконавчого комітету ЗМР №25 від 29.01.2009 року невідповідним законодавству та скасування його, зупиняє дію цього рішення згідно до Конституції України, судом не береться до уваги, оскільки подання 26.02.2015 року (тобто у день ухвалення цього рішення) не свідчить про відкриття провадження у даній адміністративній справі і, тим паче, не свідчить про зупинення дії цього рішення. Відтак, посилання представника відповідачів про неналежного позивача не заслуговують на увагу. Як встановлено судом, Концерн "МТМ" у період з 01.04.2011 року по 28.02.2014 року надав послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води у приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 39 Б, кв. 49. Однак, відповідачі не належним чином здійснювали оплату за надані послуги, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 8342,29 грн. Згідно п. 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення між Концерном "МТМ" та відповідачами не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідачі зобов'язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Дійсно Законом України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 затверджено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Посилання відповідачів на відсутність письмового договору між ними та Концерном "МТМ", як на підставу відмови у позові не може бути прийняте до уваги за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Матеріалами справи підтверджено, що Концерн "МТМ" надавало [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначені послуги, а вони їх одержували і не відмовлялися від них. Доказів неякісного надання послуг Концерну "МТМ" відповідачі не надали і оскільки вони від послуг, які надавав Концерн "МТМ" офіційно не відмовлялися, їх фактично одержували, то у них виник обов'язок сплатити ці послуги. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк, а відповідно до ст.64-68 ЖК України наймач /або власник/ жилого приміщення та повнолітні члени його сім'ї зобов'язані своєчасно та належним чином сплачувати комунальні послуги. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Представник відповідачів визнає, що квартира [ADDRESS] забезпечена централізованим опаленням, гарячим водопостачанням з розрахунку боргу вбачається, що за період з 01.04.2011 року по 28.02.2014 року вони частково сплачували ці послуги, що свідчить про наявність між сторонами договірних відносин. Проплати які здійснені відповідачами, враховані при обчисленні заборгованості. Ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов'язок наймача (власника) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року. Правовідносини між сторонами у справі склалися на підставі надання/отримання послуг з тепло, водо-теплопостачання, тобто відносини фактично існували. Відносини, які склалися між сторонами підпадають під норми "Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за N 869 від 1 червня 2011 р. та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснювалися періодичні платежі за отримані послуги. Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Тарифи на послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води встановлюються органами місцевої влади, а саме рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради. Вказані нормативні документи є загальнодоступними, так як публікуються в офіційних виданнях. Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради "Про встановлення базових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, на послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення, затвердження загальних вказівок до базових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та на послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення" були опубліковані в засобах масової інформації та є обов'язковими для виконання, як для теплопостачальної організації, так і для споживачів. Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви не суперечить положенням цивільного процесуального законодавства України, адже нормами ЦПК не передбачено вимоги, відповідно до яких повинен бути оформлений розрахунок заборгованості і обґрунтовано підтверджує заявлені вимоги (а.с. 10-14). Вказаний розрахунок відповідачами не оспорювався і не спростовувався. Що стосується тарифів на теплову енергію, то вони затверджені органами влади і в разі незгоди з ними, [PERSON], [PERSON],, [PERSON] не позбавлені можливості їх оскаржити. Тарифи на послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води встановлюються органами місцевої влади, а саме рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради. Вказані нормативні документи є загальнодоступними, так як публікуються в офіційних виданнях. Окрім того, судом досліджені зазначені рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради (а.с.82-84). Судом також враховуються також ті обставини, що з 2011 року по теперішній час [PERSON], [PERSON], [PERSON] не звертался до Концерну "МТМ" і не цікавилися можливістю укласти договір на постачання теплової енергії, оскільки жодного доказу на підтвердження цього не надали і у судовому засіданні представник відповідача наполягав, що обов'язок укласти договір має лише Концерн "МТМ". До того ж, відповідно до п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 споживач має право на зменшення плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документу, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи,лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Однак жоден із відповідачів до Концерну "МТМ" з відповідною заявою не звертався. Згідно змісту ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату та за комунальні послуги. Статтею 64 ЖК УРСР встановлено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до п. 7 „Правил користування приміщеннями житлових будинків", затвердженими постановою KM України від 24 січня 2006р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Послуги з централізованого опалення належать до витрат на утримання квартири, оскільки їх розмір не залежить від кількості осіб, що мешкають в квартирі. Тобто, [PERSON], [PERSON],, [PERSON] повинні сплачувати витрати на централізоване опалення квартири та постачання гарячої води. Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України „Про житлово-комунальні послуги" випадки, в яких недодержання сторонами письмової форми правочину про надання житлово-комунальних послуг, має наслідком його недійсність, не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачами не позбавляє відповідачів обов'язку сплатити фактично отримані ним послуги з централізованого опалення. Незважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян на забезпечення їх здоров'я (ст. З Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї (ст.48 Конституції України), що включає праве на житло, Концерн "МТМ" здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії [PERSON], [PERSON],, [PERSON] На підставі викладеного суд приходить до висновку, що між Концерном "МТМ" та [PERSON], [PERSON],, [PERSON] існують зобов'язання, хоч договір не було укладено, а відсутність укладеного договору не позбавляє [PERSON], [PERSON], [PERSON] обов'язку здійснювати оплату за отримані послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, і відмова споживача здійснювати оплату згідно діючих, затверджених тарифів є неправомірною. Судом також встановлено, що 20.03.2014 року Концерном "МТМ" було подано заяву про видачу судового наказу до [PERSON], [PERSON],, [PERSON], 23.04.2014 року видано судовий наказ, який ухвалою суду від 25.11.2014 року було скасовано. (а.с.15), отже трирічний строк позовної давності було перервано 20.03.2014 року і з огляду на зазначене, сума заборгованості має бути стягнута зі [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Концерну "МТМ" у повному обсязі, а тому позов Концерну "МТМ" суд вважає таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь Концерну "МТМ" сплачені судові витрати 243,60 грн. у рівних частках. Щодо стягнення судових витрат із [PERSON], то суд не вбачає підстав покладати на неї обов'язок відшкодувати витрати позивача по сплаті судових витрат, оскільки вона згідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] отримує пенсію за віком інвалід 2 групи, що згідно до ст. 5 Закону України належить до осіб, які звільняються від сплати судового збору. Враховуючи, що стягнення судових витрат не є позовною вимогою, суд вважає за доцільне позов Концерну "МТМ" задовольнити у повному обсязі, стягнувши судові витрати у рівних частках лише зі [PERSON], [PERSON]

Outcome: approved