Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який уточнював протягом розгляду справи. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, та підписав Заяву №б/н від 30.12.2008 року. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 19.10.2020 року має заборгованість в сумі 107406,20 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 62190,25 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 22441,38 грн., та нарахованої пені у розмірі 22774,57 грн. В остаточній редакції позовних вимог просить суд стягнути з відповідача [PERSON] вищезазначені суми та суму судового збору у розмірі 2102,00 грн. Відповідач у встановлений законом строк надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що він дійсно звернувся до АТ КБ "Приватбанк" за наданням банківських послуг, та отримав кредитний ліміт на картку у розмірі 525,00 грн. під 30% річних. Протягом всього часу він сумлінно виконував кредитні зобов`язання. 15.12.2017 року йому було збільшено кредитний ліміт до 49033,22 грн. та самовільно збільшено процентну ставку до 35%. Заборгованість за кредитом частково сплачувалась, оскільки відповідач не заперечує щодо розміру заборгованості за тілом кредиту та зазначає, що його не було повідомлено про підвищення процентної ставки належним чином. Щодо заборгованості за процентами на прострочений кредит зазначив, що прострочена заборгованість за кредитом утворилась 15.03.2019, що підтверджується розрахунком. наданим представником позивача, а тому вважає, що розрахунок заборгованості за процентами підлягає коригуванню та розрахунку, виходячи з відсоткової ставки 30% річних, що складає 59810,75 гривень Крім того, відповідач зазначив, що проживає в районі проведення антитерористичної операції, а тому нарахування пені на кредит є незаконним. У відповіді на відзив представник позивача АТ КБ "Приватбанк" зазначив, що за Умовами та правилами надання банківських послуг передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору, а тому змінюючи розмір кредитного ліміту по картці, банк мав повне право змінити процентну ставку за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку, отримання якою входить до обов`язків позичальника, згідно Умов та правил надання банківських послуг.01.09.2014 року вібдулася зміна процентної ставки відносно використаних кредитних коштів з 01.09.2014, а тому нарахування процентів на частину кредиту здійснюється за ставкою 34,8%. 01.04.2015 року відбулася зміна процентної ставки відносно використаних кредитних коштів з 01.04.2015 року, а тому нарахування процентів на частину кредиту здійснюється за ставкою 43,2%. Також зазначає, що в Банку діє електронних документообіг та відомості щодо підтвердження відправлень повідомлень про зміну розміру кредитної ставки зберігаються протягом трьох років, а тому надати докази належного повідомлення відповідача не має змоги. На заперечення відносно нарахованої пені АТ КБ "Приватбанк" надіслав уточнену позовну заяву з урахуванням ЗУ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", в якій частково скасував пеню на нараховану заборгованість. Проте позивач погодився з позицією відповідача, уточнив позов, до якого надав розрахунок заборгованості за відсотками за ставкою 30% із визначенням заборгованості за відсотками, нарахованими на простроченний кредит у розмірі 22441,38 гривень, та заборгованості за тілом кредиту у розмірі 62190,25 гривень. Представник позивача Савіхіна А.М. у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив, у судове засідання не одноразово не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлен належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції з повісткою про виклик, а також шляхом розміщення оголошень на офіційційному веб-сайті "Судова влада", тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Ухвалою суду від 30.04.2020 року відкрито провадження по даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 30.12.2008 року. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» (скорочена назва ПАТ КБ «ПриватБанк» на Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» (скорочена назва АТ КБ «Приват Банк»). Відповідач підтвердив свою згоду з умовами договору, підписавши його. Таким чином судом встановлено, що при укладанні угоди сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: мети, суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способів забезпечення зобов`язань позичальника; відсоткової ставки; порядку плати за кредит; порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договорів. Договір сторони уклали в письмовій формі. На укладання угоди сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Позивач АТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за угодою виконав в повному обсязі, а відповідач, в свою чергу порушив свої зобов`язання перед банком, ухиляючись від сплати зобов`язань за кредитним договором. З розрахунку заборгованості вбачається, який надано позивачем до позову, що відповідач [PERSON] має загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором станом на 19.10.2020 року, яка складається з заборгованості за тілом кредита у розмірі 62190,25 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит за ставкою 30 % у розмірі 22441,38 гривень та нарахованої пені у розмірі 22774,57 гривень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредита станом на 19.10.2020 року складає 62190,25 гривень. Відповідач порушив умови кредитного договору, ухиляючись від сплати регулярних платежів за кредитним договором. У відповіді на відзив відповідач зазначив, що не заперечує щодо наявності заборгованості за тілом кредита та визнає позов в цій частині. Враховуючи вищенаведені норми права, матеріали справи суд дійшов висновку про обгрунтованність позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредита, вналідок чого задовольняє позов в цій частині та стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ "Приватбанк" заборгованості за тілом кредиту в сумі 62190,25 грн. Згідно виписки, наданої АТ КБ "Приватбанк", розмір заборгованості відповідача [PERSON] за відсотками на прострочений кредит за ставкою 30% складає 22441,38 грривень. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Надана позивачем довідка про умови кредитування з використання кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, contract», «Універсальна, gold» містять відомості про місячну базову процентну ставку (3,0 %, 2,5%, 1,7%). У відзиві на позов відповідач зазначив, що банк не повідомляв його належним чином про зміну відсоткової ставки, а тому він не був обізнаний про розмір реального річного проценту, який нараховувався на заборгованість за простроченим тілом кредита. Натомість представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що відповідач [PERSON] разом із заявою б/н від 30.12.2008 року підписав документ про свою обізнаність та згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, якими передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Проте, як зазначено вище, позивач нарахував заборгованість за відсотками нарахованої на прострочений кредит за ставкою 30 %, чим погодився з позицією відповідача, та визначив суму заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит у розмірі 22441,38 гривень. Відповідач даний розрахунок позивача не спростував, на надав контр розрахунку на цей розрахунок Банку, тому суд прийняв до уваги при вирішенні спору по суті цей розрахунок заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками на прострочений кредит, як підставу обґрунтованості та доведеності позову Банку. За таких обставин суд відхиляє позицію відповідача щодо неправильного розрахунку Банком заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, розмір якого за розрахунком відповідача повинен складати 59810,75 гривень, що зазначено у його відзиві. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої пені, суд звертає увагу на те, що до правовідносин, які склались між сторонами, необхідно застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст. 2 даного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. На виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» було видано Розпорядження № 1275-р від 02 грудня 2015 року Кабінету Міністрів України, відповідно до п. 20 ч. 1 «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» місто Маріуполь та місто Донецьк Донецької області було віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Так, враховуючи, що адреса проживання відповідача [PERSON] зареєстрована у місті Маріуполі, нарахування пені в розмірі 22774,57 гривень за кредитним договором є неправомірним, тому дана вимога не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що представником позивача при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №BOJ66B2WSY від 06.04.2020 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи той факт, що позов задов задовольняється на 78,8%, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ "Приватбанк" судові витрати у розмірі 1656,38 гривень.

Outcome: partial