Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

20.05.2020 року [PERSON] звернувся із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що 01.02.2020 року в м.Одесі по вул. Інглезі відбулась дорожньо-транспортна пригода. В результаті ДТП був пошкоджений належний йому на праві власності автомобіль марки «Mitsubishi» реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнана відповідач [PERSON] . Цивільно - правова відповідальність останньої на час здійснення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК Уніка» . [PERSON] повідомив ПрАТ «СК Уніка» про настання страхового випадку. За рахунком № СЧ-45131 від 03.02.2020 року СТО ТОВ «АДІС-АВТО» вартість повного ремонту пошкодженого автомобілю становить 35 611, 56 грн. За висновком № 55-20 судового експерта Крутих Є.О. від 16.04.2020 року транспортний матеріальні збитки внаслідок ДТП становлять 21 810 грн. 47 коп. За рішенням страхової компанії ПрАТ «СК «Уніка» позивач отримав страхову виплату у розмірі 9 299 грн. 52 коп. За відомостями страхової компанії підстави для перегляду прийнятого рішення про розмір збитків в порядку п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних» - відсутні. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] фактичну різницю матеріального збитку 26 311,67 грн., покласти на неї вартість експертного дослідження - 1500 грн. Окрім того, позивач стверджував, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у вимушених незручностях у звичайному укладі життя, пов`язаних із неможливістю користування спірним пошкодженим автомобілем, отриманому стресі, необхідності звернення до суду за захистом порушеного права. Компенсацію моральної шкоди позивач оцінив в 10 ООО грн. Окрім позовних вимог, позивач просила присудити на свою користь витрати, пов`язані з розглядом справи: -витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681,20 грн. -витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву в який позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, скористалась процесуальним правом надання відзиву, позов не визнала. Так остання зазначила, що на час ДТП (01.02.2020 року) її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами була застрахована згідно договору страхування № АМ/6686411, укладеного з ПрАТ "СК "УНІКА". З настанням страхового випадку, безпосередньо страховик ПрАТ "СК "УНІКА" має здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, згідно якого розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 130.000 грн., а розмір страхового відшкодування між потерпілою особою та страховиком був узгоджений, отриманий позивачем в досудовому порядку. В частині моральної шкоди відповідач вважала позов не доведеним. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку статей 128-130 ЦПК України. Враховуючи розпорядження Голови Малиновського районного суду м.Одеси від 18.02.2021 року № 2 -р/с «Про дотримання заходів спрямованих на запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» судове засідання проведено за відсутності учасників справи З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). В судовому засіданні встановлено, що 01.02.2020 року о 15 годині 30 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем марки Hyundai Tucson, д.н.з. [NUMBER] у місті Одесі по вулиці Інглезі, порушивши ПДР, скоїла зіткнення з транспортним засобом Skoda Octavia А 7 під керуванням [PERSON] , в наслідок чого транспортний засіб здійснив наїзд на автомобіль марки Mitsubishi Outlander, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина відповідача в порушені ПДР встановлена постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року по справі №521/3063/20. Власником пошкодженого автомобілю марки Mitsubishi реєстраційний номерний знак [NUMBER] є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії [NUMBER] . Цивільно - правова відповідальність відповідача [PERSON] на час здійснення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК Уніка». Відповідно до полісу від 31.10.2018 року №АМ/6686411 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів цивільно-правова відповідальність страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн. [PERSON] 11.03.2020 року повідомив ПрАТ «СК Уніка» про настання страхового випадку. За рахунком № СЧ-45131 від 03.02.2020 року станції технічного обслуговування ТОВ «АДІС-АВТО» сума повного ремонту спірного автомобілю становить 35 611, 56 грн. 23.03.2020 року ТОВ «СЗУ УКРАЇНИ» - [PERSON] визначена вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобілю, яка становить 16 602,05 грн., а вартість матеріального збитку без урахування ПДВ - 9 299,52 грн. 26.03.2020 року ПрАТ «СК Уніка» позивачу було відшкодовано суму матеріального збитку у розмірі 9 299,52 грн., що підтвержується квітанцією № 959702326 від 26.03.2020 року . 16.04.2020 року позивач отримав висновок № 55/20 експертного автотоварознавчого дослідження транспорного засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] , за яким вартість матеріального збитку, заподіяного власнику ТЗ становить 21 810,47 грн. 22.04.2020 року позивач повторно звернувся до ПрАТ «СК Уніка» з вимогою про відшкодування матеріального збитку на підставі висновку № 55/20. Як вбачається з відповіді ПрАТ «СК Уніка» від 27.04.2020 року, п.36.2. ст.Зб Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має праве здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Страхова компанія стверджувала, що розмір матеріального збитку складає 9 299,52 грн., погоджений із позивачем згідно звіту №2825, підстави для перегляду прийнятого рішення - відсутні. Вирішуючи спір суд враховує, що спеціальні норми врегулювання правовідносин між сторонами по справі містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У виниклих правовідносинах позивач є третьою особою, ліміт у страховому полісі відповідає розміру позовних вимог з урахуванням сплачених в досудовому порядку. Так, позовні вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди є безпідставними. Зазначене узгоджується, зокрема, із п.п. 72,73 постанови Великої Палата Верховного Суду від 4.07.2018 року, за якою відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування . Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») . Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України від 9 лютого 2012 року № 4391-VI «Про страхування» шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Разом із тим, суд погоджується із доводами позивача про заподіяння йому в наслідок ДТП моральної шкоди, яка полягає у вимушених незручностях у звичайному укладі життя, пов`язаному із неможливістю використовувати ТЗ, отриманому стресі, необхідністю зверненню за захистом порушеного права до суду. Так, особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституцій України або у випадках, визначених ст.ст. 1167 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості з урахуванням обставин справи, суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з [PERSON] в розмірі 5 000 грн. Докази, для стягнення компенсації в більшому розмірі позивачем не надані. Факт заподіяння моральної шкоди відповідачем не спростований. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного: Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, позивачем за час розгляду справи сплачено: - судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1681,20 грн., що підтвержується квітанціями № 0.0.1701925169.1 від 12.05.2020 року, №ПН2430 від 16.06.2020 року. - вартість за отримання експертного висновку у розмірі 1500 грн. Вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку статті 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 840,40 грн. Відповідно до ст.139 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вимоги частини 8 статті 141 ЦПК України позивачем дотримані. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем наданий - договір № 30 про надання правової допомоги від 12.05.2020 року між [PERSON] та адвокатом Стойковим М.І. - акт надання послуг від 12.05.2020 року з детальним описом робіт, виконаних адвокатом . При вирішенні питання суд враховує також думку Верховного Суду, зокрема по справі 20190801 № 915/237/18, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial