Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 25.02.2019 звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на батька. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є людиною похилого віку, потребує сторонньої допомоги та догляду. На даний час позивачу необхідно влаштуватися до будинку-інтернату для людей похилого віку та інвалідів, де він буде забезпечений належним доглядом та медичною допомогою, однак його пенсії не достатньо для оплати таких послуг. Допомогу могла б надати дочка позивача [PERSON], [INFO], яка раніше проживала разом з позивачем, однак потім виїхала в невідомому напрямку і на даний час її місце проживання йому не відоме. Представник позивача зазначає, що відповідач ніякої допомоги позивачу не надає, не цікавиться його станом здоровя. Позивач не був позбавлений батьківських прав, тому підстав, які звільняють дітей від обовязку утримувати батька не має. Позивачу не відомо чи працевлаштована дочка та які вона має доходи, тому представник позивача вважає, що аліменти вона має сплачувати в твердій грошовій сумі. У зв'язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 202, 205 Сімейного кодексу України (далі - СК України), представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмір 500 грн. щомісячно. Ухвалою суду від 01.03.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. 01 березня 2019 року за клопотанням представника позивача [PERSON] судом постановлено ухвалу про витребування в Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області довідки про доходи [PERSON], у Комунальному закладі Голованівська центральна районна лікарня інформації про стан здоровя [PERSON] та у Троянській сільській амбулаторії загальної практики - сімейної медицини Комунального закладу Голованівський центр первинної медико-санітарної допомоги інформації про стан здоровя [PERSON], на виконання якої 11.03.2019 та 12.03.2019 до суду надано витребувані докази. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло, відзиву чи заперечень на позов не подала. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, яка не з'явилась в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подала до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №225341, повторно виданого 19 червня 2018 року Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 9). Згідно довідки №3, виданої 11.03.2019 сімейним лікарем Троянської сільської лікарської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини, [PERSON] в період з 26.05.2018 по 07.06.2018 знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні ЦРЛ з діагнозом "церебральний атеросклероз головного мозку"; в звязку з неможливістю себе обслуговувати 30.08.2018 був оформлений в стаціонарне відділення територіального центру с. Троянка (а.с. 38). Згідно довідки №243/01-24 від 12.03.2019, виданої Голованівською центральною районною лікарнею Кіровоградської області, [PERSON] востаннє звертався до лікарні 03.03.2010 з підозрою на захворювання лівої легені, після обслідування поставлено діагноз "кіста лівої легені", рекомендовано консультацію торакального хірурга; згідно запису в медичній картці амбулаторного хворого більше за медичною допомогою [PERSON] не звертався (а.с. 44). Як вбачається з довідки про доходи №0889 8786 8359 8890, виданої 05.03.2019 Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області, [PERSON] отримує щомісячно пенсію, а саме: в період з січня по березень 2018 року отримував пенсію в розмірі по 2006,51 грн.; в період з квітня по листопад 2018 року - по 2026,23 грн.; в період з грудня 2018 року по лютий 2019 року - по 2031,63 грн. (а.с. 40). В судовому засіданні встановлено, що відповідач є дочкою позивача, проживає окремо від батька, добровільної матеріальної допомоги на утримання непрацездатного батька не надає. Згідно ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~51\~Конституції України повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно зі ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. За змістом ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідно до\~ст.\~205\~СК України\~суд визначає\~розмір аліментів\~на батьків\~у твердій\~грошовій сумі\~і (або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~з урахуванням\~матеріального та\~сімейного стану\~сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей. Судом встановлено, що позивач важко хворіє, з 30.08.2018 перебуває в стаціонарному відділенні територіального центру с. Троянка, не може себе обслуговувати, щомісячно отримує пенсію в розмірі по 2031 грн. 63 коп., іншого доходу не має, тоді як прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено на рівні з 1 грудня 2019 року - 1497 грн., з 1 липня - 1564 грн., з 1 грудня 1638 грн., дружини та інших дітей не має, проживає одиноко, а тому - потребує матеріальної допомоги відповідача, яка зобов'язана утримувати його довічно та сплачувати аліменти. Позивач отримує лише пенсію, розміру якого недостатньо для існування, оскільки самостійно не може себе обслуговувати, іншого доходу не має. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання батька, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, на утриманні дітей чи непрацездатних осіб не має, відзив на позов не подала, тобто не заперечує сплачувати аліменти. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання батька в розмірі 250 грн. щомісячно і такий розмір аліментів є справедливим та значно не обтяжить відповідача, не порушить приписи ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). А тому з відповідача, враховуючи задоволення позовних вимог, мають бути стягнуті 704 грн. 80 коп. судового збору на користь держави. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial