Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію викладену редакцією газети "Свобода" у випуску [NUMBER] від [INFO] газети "Свобода" у статті під заголовком «[INFO]», автором якої є [PERSON]. Серед іншої інформації у вищенаведеній статті вміщено наступні відомості: "Сторона відповідача в особі [PERSON] тричі приносила "липові" довідки нібито [PERSON] на лікарняному і немає можливості бути на слуханні. Справу переносили. Врешті суд подав запит до обласної психоневрологічної лікарні, з'ясувалося, що [PERSON] проходив курс лікування ще у 2002 році". Вказані відомості є неправдивими та такими, що порочать його честь, гідність та ділову репутацію, як людини, громадянина, директора товариства та ділового партнера. У контексті виразу "Сторона відповідача в особі [PERSON] тричі приносила "липові" довідки нібито [PERSON] на лікарняному і немає можливості бути на слуханні" автор безпідставно змальовує його, як особу, яка шляхом обману та використання завідомо підроблених чи неправдивих документів зловживає своїми правами учасника судового процесу. А відтак, у даній статті відповідачі ототожнюють мене з особою, яка вчинила кримінально карне діяння. Відповідно до ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України використання завідомо підроблених документів є кримінально караним діянням. Разом з тим, згідно ст. 62 Конституції України, будь-яка особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Окрім цього, про даний факт вчинення мною кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, органом досудового розслідування відповідно до положень ст. 214 КПК України, досудове слідство не розпочиналося, а відповідно нього до кримінальної відповідальності не притягувалось. В обґрунтування вимог посилається на те, що вказана інформація є недостовірною, дискредитує його як людину та суддю в очах її рідних, близьких, друзів та колег, тому порушує права та порочить честь, гідність і ділову репутацію. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак 09.12.2014року ним подано заперечення, крім того у судовому засіданні 10.12.2014року просив відмовити позивачу у задоволені позов у повному обзязі. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.1 Закону України "Про інформацію", інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.30 Закону України "Про інформацію", 1. Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. 2. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. У газеті "Свобода" (газета Тернопільської обласної ради і обласної державної адміністрації ) [NUMBER] середа від [INFO] опубліковано статтю із заголовком "[INFO]". У статті під авторством [PERSON] міститься інформація про [PERSON], а саме що "Сторона відповідача в особі [PERSON] тричі приносила "липові" довідки нібито [PERSON] на лікарняному і немає можливості бути на слуханні. Справу переносили. Врешті суд подав запит до обласної психоневрологічної лікарні, з'ясувалося, що [PERSON] проходив курс лікування ще у 2002 році". Відповідно до ч.ч.1-5, 7 ст.277 ЦК України, 1. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. 2. Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім'ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам. 3. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. 4. [INFO] недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. 5. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. 7. [INFO] недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно ч. 1 ст. 286 ЦК України, фізична особа має право на таємницю про стан свою здоров'я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеження. Відповідно до ст.ст.297, 299 ЦК України, 1. Кожен має право на повагу до його гідності та честі. 2. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. 3. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. 1. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. 2. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Суду не було представлено жодних належних доказів на підтвердження фактичних даних, що зазначені у оспорюваній статті, відтак інформацію, викладену у статті про те, що "Сторона відповідача в особі [PERSON] тричі приносила "липові" довідки нібито [PERSON] на лікарняному і немає можливості бути на слуханні", слід вважати негативною та недостовірною, а саме такою яка не відповідає дійсності. Водночас, суд відзначає, що вказана інформація не є оціночними судженнями, а містить фактичні дані, оскільки стверджується існування конкретних обставин щодо позивачки та членів її сім'ї. При цьому, суд також приходить до висновку про те, що вказана інформація порушує права та порочить честь і гідність та ділову репутацію позивачки, приймаючи до уваги посилання на дискредитацію його як людини, громадянина, керівника та ділового партнера, що призвело порушення його немайнових прав на таємницю про стан здоров'я. За таких обставин, судом встановлено порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту. Як роз'яснено у п.24 постанови пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", 24. Задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. З огляду на наведене, слід визнати недостовірною та такою, що порушує права та порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію щодо нього, яка викладена на у газеті "Свобода" (газета Тернопільської обласної ради і обласної державної адміністрації ) [NUMBER] середа від [INFO] у статті під заголовком "[INFO]" та авторством [PERSON], а саме: про те що "Сторона відповідача в особі [PERSON] тричі приносила "липові" довідки нібито [PERSON] на лікарняному і немає можливості бути на слуханні", зобов'язавши відповідача розмістити в наступному номері газети, після набрання рішенням законної сили, тим самим шрифтом, під заголовком «[INFO]» інформацію у такій редакції: "У газеті "Свобода" випуск [NUMBER] середа від [INFO] у статті "[INFO]" була розповсюджена недостовірна інформація щодо [PERSON], а саме про те, що "Сторона відповідача в особі [PERSON] тричі приносила «липові» довідки нібито [PERSON] на лікарняному і немає можливості бути на слуханні". Повідомляю, що інформація, яка міститься у названій статті не відповідає дійсності та визнана рішенням суду, що набрало законної сили недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON].", позов задовольнити. Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанови Пленуму ВСУ №1) під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. У відповідності до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. З урахуванням встановлених судом порушень законних прав позивача з вини відповідача, що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя внаслідок опублікування недостовірної інформації, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача компенсація за спричинену моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі 500грн.

Outcome: partial