Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

ТОВ "Кредитні Ініціативи" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.04.2005 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (публічне акціонерне товариство) первинний кредитор та фізичною особою - громадянкою [PERSON], відповідачем було укладено Кредитний договір №06-2.1/337. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, первинний кредитор (за Кредитним договором - Кредитор) зобов'язаний надати Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 140000,00 грн. В силу умов Кредитного договору, відповідач зобов'язаний в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором . 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ( Первинний кредитор) було укладено Договір відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 2.1, 2.2 Договору Первинний кредитор передає ( відступає) , а Новий Кредитор приймає Кредитний портфель, унаслідок чого Новий кредитор набуває всіх прав вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за Кредитним Договором №06-2.1/337 від 06.04.2005 року Товариству з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні Ініціативи», тобто позивачу. Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали - ТОВ «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Первинний кредитор, відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Первинний кредитор свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Боржнику кредит у сумі 140 000,00 грн. Однак, боржник, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 01.08.2013 р., має загальну прострочену заборгованість: - за кредитом в доларах США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 92 166,94 грн., - по відсотках за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку -17 936,87 грн. В зв'язку з систематичним порушенням Боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого договору про іпотечний кредит йому була нарахована неустойка. Станом на 01.08.2013, розмір неустойки становить -1147,78 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, Банк та фізична особа громадянин України яким є відповідач [PERSON], уклали Іпотечний договір від 07.04.2005 відповідно до якого остання передала Банку в іпотеку наступне майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями загальною площею 69,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві власності, вартість якого складає - 164 872,00 гривень. Враховуючи невиконання відповідачем [PERSON] основного зобов'язання, позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звенувся до суду з відповідним позовом про звернення стягнення на майно. Представник позивача надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги, заявлені позивачем не визнала, вважає їх необґрунтованими та такі, що не підлягають задоволенню, надавши при цьому письмові заперечення проти позову. Зокрема, суду пояснила, що нічого не знала про те, що тепер її кредитором є ТОВ "Кредитні ініціативи", її про це ніхто не попереджав, копію договору та інші докази не надавав, тому вона не вважає, що повинна відповідати перед позивачем. Крім того, просить врахувати, що не вірно визначено суму заборгованості, оскільки вона розраховувалася з банком, хоча і визнала що має заборгованість, але вже не ту, що вказує позивач, взв"язку з чим просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення відповідача по справі [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ТОВ "Кредитні Ініціативи" слід відмовити з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги.(а.с.9-21). 06.04.2005 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (публічне акціонерне товариство) Первинний кредитор та фізичною особою - громадянкою [PERSON], було укладено Кредитний договір №06-2.1/337, згідно з яким останній було надано кредит на суму 140 000,00 грн. (а.с.24-26). 07.04.2005 року між [PERSON] та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір іпотеки відповідно до якого відповідач передала банку в іпотеку свій житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями загальною площею 69,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві власності, вартість якого складає - 164 872,00 гривень (а.с.33- 37). Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 140 000,00 грн., однак відповідач, має загальну прострочену заборгованість,яку визнає. Наявність вказаної заборгованості, що зазначена позивачем в сумі -92166,94 грн., та пеня -1147,78 грн. стали підставою для звернення до суду з вимогою щодо звернення стягнення на майно. Правовим обгрунтуванням права вимоги позивача є договор відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. Однак, суд враховує, що позивачем не було надано належного доказу того, що боржник, а саме, [PERSON] була попереджена належним чином, про укладення вищевказаного договору. Так, до матеріалів позову позивачем було надано копію листа від 06.04.2005р. на ім"я [PERSON] з повідомленням про усунення порушень та добровільне виселення в якому вказано, що 17.12.2012р. було укладено договір відступлення прав вимоги, однак доказ того, що даний лист був дійсно отриманий [PERSON], а також доказ направлення відповідачу додатку у вигляді копії договору відступлення від права вимоги, копії реестру позичальників, та вжагалі розрахунку по загальній заборгованості, позивачем не надано. Представник позивача з приводу даного питання неодноразово викликався до суду, на адресу позивача було надіслано копію заперечень відповідача, в яких вона зазначає саме цю обставину за якою не визнає позовні вимоги, однак до суду представник позивача не з"явився, відповідних доказів, що заперечують вказані відповідачем обставини суду не надав. При цьому, позивач також не надав суду реєстр позичальників, хоча за п.4.1 договору від 17.12.2012р. зазначено, що відступлення прави вимоги первісним кредитором новому кредитору, набуття новим кредитором прав вимоги та заміна кредитора за правами вимоги на нового кредитора набувають чинності у день укладання договору, за умови належного оформлення сторонами реєстру позичальників. При цьому, права вимоги, що виникають у майбутньому, набуваються новим кредитором з моменту їх виникнення, але у будь якому разі після підписання сторонами реєстру позичальників. У відповідності до ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов"язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов"язку первісному кредиторові є належним виконанням. З а ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов"язку новому кредиторові до надання боржникові доказу переходу до кредитора прав у зобов"язанні. За ст.572 ЦК України право вимагати звернення стягнення на майно, що є предметом застави має лише кредитор. Тому, враховуючи, що позивачем не доведено факт того, що відповідач була належним чином попереджена про укладення договору про відступлення від права вимоги від 17.12.2012р., та відсутністю доказу щодо складання реєстру позичальників, а отже підтвердження виникнення права на виконання функцій нового кредитора (а також стягувача), суд вважає, що позовні вимоги є суду недоведеним, тому позов до задоволення не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed