Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: - визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни № 1311, вчинений 17.01.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 12\~394 грн. 99 коп. таким, що не підлягає виконанню; - застосувати позовну давність до вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 91438278000 від 03.04.2012 року за спливом позовної давності. Позовна заява обґрунтована тим, що в лютому 2020 року позивач отримала поштою від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. постанову про відкриття виконавчого провадження № 61336861 від 20.02.2020 року на підставі виконавчого напису № 1311 вчиненого 17.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за кредитним договором № 91438278000 від 03.04.2012 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-К. Виконавчим написом пропонується звернути стягнення з позивача на користь відповідача за кредитним договором за період з 20.03.2018 року по 29.11.2019 року в сумі 12\~394 грн. 99 коп. Позивач вважає, що з квітня 2013 року вона не має жодних відносин з Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк». З квітня 2013 року позивач не отримувала від Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» письмових вимог, повідомлень за кредитним договором. Також позивач не отримувала від нотаріуса жодних документів. Крім того, нормами ЦК України встановлено позовну давність. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Від представника позивач адвоката Сєрова М.І. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Крім того, від представника позивача адвоката Сєрова М.І. на адресу суду надійшла заява про застосування позовної давності, в якій зазначено, що згідно договору № 91438278000 від 03.04.2012 року ПАТ «Укрсиббанк» надав позивачу кредит, якій позивач повинна була повернути не пізніше 03.04.2014 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки, спеціальна давність один рік. Відповідно до ст. 262 ЦК заміна сторони у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної даності. Початок перебігу позовної давності визначається ст. 261 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання зобов`язання, тобто з 04.04.2014 року. Позовна давність спливла в квітні 2018 року. Відповідач звернувся до нотаріуса лише 17.01.2020 року. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис в поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про поважність причин неявки суд не повідомляв. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом направлення судової повістки, однак на адресу суду повернувся конверт з позначкою «адресат відмовився». Відповідно до ч .2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. 03.04.2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» було укладено договір № 91438278000 про надання споживчого кредиту, згідно якого [PERSON] отримала суму кредиту 15\~198 грн. 00 коп. Строк повернення кредиту не пізніше 03.04.2014 року /а.с.8/. 17.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 1311. Згідно виконавчого напису запропоновано звернути стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 91438278000 від 03.04.2012 року, укладеною між нею та ПАТ «Укрсиббанк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за період з 20.03.2018 року по 29.11.2019 року в сумі 12\~394 грн. 99 коп., яка складається з простроченої суми заборгованості 7\~541 грн. 57 коп., простроченої заборгованістю за комісією 4\~553 грн. 52 коп., простроченої заборгованістю за процентами 299 грн. 90 коп. Вартість послуг нотаріуса складає 300 грн. 00 коп. /а.с.7/. 20.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою Артемом Михайловичем відкрито виконавче провадження № 61336861 на підставі виконавчого напису № 1311 вчиненого 17.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., згідно якого з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» стягнено заборгованість в сумі 12\~694 грн. 99 коп. /а.с.6/. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно ст.10\~ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ст.ст.\~12,81,89\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. За загальним правилом статей 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пункту 1 постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172\~«Про затвердження\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Як зазначалося вище, відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-887цс 17 від 05 липня 2017 року з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17. Однак, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Хара Н.С. не отримувала від сторін первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] , а також суми простроченої заборгованості, комісії, по процентам та строкової заборгованості зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Так, з виконавчого напису не вбачається на підставі якого розрахунку був вчинений напис, його період. Суд вважає, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису у боржника [PERSON] була відсутня безспірна заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, як вже було зазначено, згідно ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та згідно з пунктом 3.1 Глави 1-6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно абз. 7 п. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. За договором, яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.. 261 ЦК України ). Позичальник отримала кредитні кошти на підставі договору № 91438278000 від 03.04.2012 року, з кінцевим терміном повернення боргу 03.04.2014 року. Виконавчий напис було вчинено 17.01.2020 року, тобто більше ніж через п`ять років після настання строку виконання зобов`язання, який наступив 04.04.2014 року, що свідчить про порушення нотаріусом вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Таким чином,\~

Outcome: approved