Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся [PERSON] , в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09 листопада 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, що був зареєстрований в реєстрі за № 6866. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що вказаним виконавчим написом нотаріуса було стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 26108,79 грн. Проте на час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, була визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року N 662, зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Крім того, нотаріус вчинив виконавчий напис не маючи підтвердження отримання боржником повідомлення - письмової вимоги кредитора про усунення порушень. Відповідач в межах строків, передбачених п. 3 розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії), п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відзив не надав. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6866, яким було стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість за кредитним договором № 95348382 від 16.02.2012 року, укладеним ним із Публічним акціонерним товариством «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Банк Форвард», за період з 01.11.2017 року по 30.01.2018 року у сумі 25258 грн 79 коп., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 24830 грн 36 коп., заборгованості за процентами - 428 грн 43 коп., плата за пропуск мінімальних платежів - 0 грн 00 коп., а також плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 850 грн 00 коп., загальна сума, що підлягає стягненню з боржника, складає 26108 грн 79 коп. При вчиненні вказаної нотаріальної дії нотаріус керувався ст. ст. 87 - 91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172». Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 09 листопада 2019 року. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року N 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: пункту 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1 1 такого змісту: «1 1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу". пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Вказана постанова набрала законної сили 22 лютого 2017 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі N 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у вказаній справі. Оскільки станом на 09 листопада 2019 року - на час вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем виконавчого напису, що оскаржується, була визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року N 662, зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», вчинення вказаної нотаріальної дії є безпідставним, а отже, вказаний виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Суд не бере до уваги посилання позивача про те, що нотаріус не дотримався вимог, викладених у ст.ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», Постанові Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, оскільки як зазначено вище, суд дійшов до висновку про те, що стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріусу на час вчинення нотаріальної дії було неможливо за будь-яких умов. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн., сплачений позивачем за подання позову до суду.

Outcome: approved