Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

У червні 2020 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, у якій представник позивача просив стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" завдані збитки в сумі 4845,84 грн. А також, стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 2 102 грн.. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - Позивач) є суб`єктом господарювання, що здійснює підприємницьку діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Київської області. Відповідач є споживачем електричної енергії з особовим рахунком № [NUMBER], який відкрито за адресою: [ADDRESS] . 13 червня 2008 року між попередником позивача ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» та відповідачем було укладено договір № 10759549 про користування електричною енергією. Відповідно до пункту 1.1.1 глави 1.1 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ, які вступили в дію з 11.06.2018 року), ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Пунктом 1.2.1 глави 1.2 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, встановлено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання симетричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. Згідно абзацу 3 пункту 1.2.15 глави 1.2 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Відповідно до вимог абзацу 2 пункту 2.1.3 глави 2.1 розділу II Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності чинного паспорта точки розподілу. Разом з тим пунктом 2.1.4 глави 2.1 розділу II Цих Правил, договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил. За ініціативою однієї із сторін договір споживача про розподіл електричної енергії оформлюється в паперовій формі. В свою чергу пунктом 2.1.6. глави 2.1 розділу II Правил, встановлено, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачка після 11 червня 2018 року не звернулася до позивача із такою заявою, продовжила використовувати електричну енергію та оплачувала рахунки оператора системи розподілу, здійснювала платежі, що відображено в особовій картці споживача, то він фактично є споживачем послуг які надаються ПрАТ «Київобленерго». Договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в паперовій формі не оформлявся. Згідно п. 6.2. Типового договору, що є додатком 3 до цих Правил споживач зобов`язується, зокрема, виконувати умови цього Договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та електроприладів; невідкладно повідомляти Оператора системи про недоліки в роботі вузла вимірювання; узгоджувати з Оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Разом з тим п. 8.6. цього Договору врегульовано, що у разі порушення розрахункового обліку з вини Споживача Споживач сплачує Оператору системи вартість необлікованої електричної енергії, визначену відповідно до вимог ПРРЕЕ. Відповідно до п. 8.9. Договору у разі виявлення однією із сторін порушень умов Договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох Сторін у двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу Сторону про необхідність складення акта. Сторона, яка здійснила таке порушення, не може без поважних причин підмовитись від складення та підписання відповідного акту. Згідно пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; не пізніше ніж за 20 робочих днів до припинення користування електричною енергією на об`єкті споживача письмово повідомити електропостачальника, оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про розірвання договорів та розрахуватися за електричну енергію, включаючи день виїзду; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. 18 січня 2019 року при проведенні перевірки представниками позивача на об`єкті відповідача в [ADDRESS] , було виявлено порушення ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» та пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, що виразилося у самовільному підключенні до електромережі після відключення. Підключення виконано шляхом накиду проводів навантаження на провода вводу сусіднього будинку [ADDRESS] (пошкоджено ізоляцію ввідного проводу). На підставі п. 8.2.5 ПРРЕЕ виявлене порушення було зафіксовано в Акті про порушення ПРРЕЕ №К040879. Вказане порушення вчинене відкритим способом, про що свідчить характеристика виявленого порушення, а також схема електропостачання споживача, наведена в Акті. Працівники оператора системи розподілу перед складанням акта про порушення повідомили представника споживача [PERSON] про її право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. В свою чергу представник споживача [PERSON] , в присутності якої було складено даний акт про порушення, відмовилася його підписати, про що в акті зроблено відповідний запис про відмову. Акт про порушення № К040879 від 18 січня 2019 року було складено коректно, оскільки його підписано трьома уповноваженими представниками оператора системи та свідком [PERSON] , жителькою [ADDRESS] . В акті чітко вказано скоєне правопорушення, а також оформлено схему електропостачання споживача. Акт про порушення було складено у двох примірниках, один із яких передано споживачу [PERSON] . Згідно п. 8.2.6 ПРРЕЕ Акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і складається не менш ніж із трьох уповноважених представників оператора системи. Рішення комісії оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. Розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті у разі виявлення порушення ПРРЕЕ здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором (методикою, яка затверджена постановою Національної комісії електроенергетики України (НКРЕ) від 04 травня 2006 року № 562 з наступними змінами та доповненнями (далі - Методика). 20 лютого 2019 року відбулося засідання комісії по розгляду акту про порушення №К040879 від 18 січня 2019 року. Споживач належним чином заздалегідь повідомлений про місце, час і дату засідання комісії (не пізніше ніж за 7 календарних днів до дня засідання комісії), на засідання комісії не з`явився, представника не направив. Результатом засідання комісії з розгляду Акта №К040879 від 18 січня 2019 року, яке відбулося 20 лютого 2019 року, стало рішення про те, що виявлене порушення сталося з вини споживача, вчинено відкритим способом та підпадає під пп. 5 п.3.1 Методики (самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку). Акт підлягає розрахунку згідно з п. 5.5.5 ПРРЕЕ, п. 3.1.5. Методики з урахуванням для перерахунку пропускної здатності мережі: мідь 4,0 мм.2 за період 52 дні з 27 листопада 2018 року по 18 січня 2019 року та по тарифах, що діяли протягом періоду порушення. Період днів порушення 52 при визначенні обсягу недооблікованої електричної енергії було застосовано відповідно до абз.3 пп. а п.3.3. Методики, відповідно до якого врегульовано, що якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Відповідно до Методики на підставі зазначеного Акту про порушення та протоколу засідання комісії по розгляду акту про порушення № 063 від 20 лютого 2019 року, було визначено обсяг та вартість не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення, на загальну суму 4 845,84 грн. Таким чином сума збитків, завданих позивачу внаслідок порушення відповідачкою ПРРЕЕ, зафіксованого в Акті №К040879 від 18 січня 2019 року становить 4 845,84 грн. Копію протоколу № 063 від 20 лютого 2019 року разом із розрахунком обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків, було надіслано на адресу споживача 05 березня 2019 року поштою. Згідно п. 8.2.7 ПРРЕЕ кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості не облікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Згідно доданих до позовної заяви документів відповідачка являється власником 1/2 частини житлового будинку у [ADDRESS] . У статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, власність зобов`язує (рівно, як і зобов`язують інші речові права щодо майна). В статті 322 ЦК України зазначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (норми даної статті поширюються не лише на власника, а й на особу, яка наділена майновими правами щодо нього у найбільшому обсязі). У відповідності зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Звідси вбачається, що обов`язок відшкодувати шкоду (збитки) слід пов`язувати з невиконанням або неналежним виконанням договірних зобов`язань між споживачем та оператором системи, оскільки шкода, завдана порушенням договірних зобов`язань, може відшкодовуватися за зазначеними нормами тільки у випадках, прямо передбачених законом. Згідно розпорядження виконавчого комітету Ржищівської міської ради №81 від 19.02.2016 «Про перейменування існуючих та найменування нових вулиць міста Ржищева Київської області» [ADDRESS] у м. Ржищів, Київської області перейменовано на [ADDRESS] 20 лютого 2020 року з метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідачки рекомендованим листом з повідомленням було надіслано претензію з вимогою оплати збитки у сумі 4 845,84 грн. завдані оператору системи порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Згідно рекомендованого повідомлення відповідач отримав даний лист 24 лютого 2020 року. Дану вимогу споживачем було проігноровано, збитки в розмірі 4 845,84 грн. станом на день подання позову відповідачем не відшкодовано, тому ПрАТ «Київобленерго» вимушене звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Станом на день подання позову до суду від відповідачки жодних заяв та скарг на адресу ПрАТ «Київобленерго» не надходило, що свідчить про повну згоду із виявленим порушенням та розміром завданих збитків. Таким чином, з урахуванням наведеного, вимоги ПрАТ «Київобленерго» до відповідача відповідають наведеним нормами чинного законодавства та повністю підтверджуються доданими матеріалами, у зв`язку з чим сума збитків завданих внаслідок порушення ПРРЕЕ в сумі 4 845,84 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. В підготовче засідання представник ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" Мачульський М.В. не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. В підготовче засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с. 96). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення відповідно до ст. 206 ЦПК України оскільки відповідачем подано заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, тому суд приймає визнання [PERSON] позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 13 червня 2008 року між ЗАТ "А.Е.С.Київобленерго" та [PERSON] було укладено договір Д/П 10759549 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-21). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України, зокрема цивільну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення правил користування енергією, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ № 5 357 від 26.07.1999. У п. 1 ПКЕЕН зазначається, що ці Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальником. Згідно п. 2 ПКЕЕН, побутовий споживач - це фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з постачальником. За змістом положень ч. ч. 1, 2, 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність згідно з законодавством за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, власність зобов`язує (рівно, як і зв`язують інші речові права щодо майна). В статті 322 ЦК України зазначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або коном (норми даної статті поширюються не лише на власника, а й на особу, яка наділена майновими правами щодо нього у найбільшому обсязі). Тому саме власник несе відповідальність за належне утримання свого майна і використання та облік електроенергії через встановлені відповідними органами прилади обліку. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного суду України по справі № 464/8861/14-ц від 14 лютого 2018 року. У відповідності зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дао (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що майно ставляться. За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого Поговором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник : зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або належним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Факт сплати позивачем судового збору в сумі 2102,00 грн підтверджується платіжним дорученням № 2009951515 від 28 травня 2020 року (а.с. 1). Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на відшкодування судового збору в розмірі 2 102 грн. За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved