Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами, зміненими під час розгляду справи, про стягнення з відповідача - підприємства, вартості належного йому на підставі укладеного з фізичною особою-підприємцем [PERSON] договору купівлі-продажу від 30 квітня 2010 року, ноутбука марки "HP Compaq 615 (VC289EA) 15.6"", в сумі 4173 грн., а також стягнення з усіх відповідачів неустойки в сумі 6593 грн. за час затримки ремонту комп'ютера та моральної шкоди в розмірі 1000 грн. з кожного. Свої вимоги позивач мотивував тим, що після здачі в підприємство для ремонту свого несправного майна, до теперішнього часу його він не отримав. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник в останнє судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином. Під час попередніх судових засідань представник [PERSON] проти вимог позову заперечував, вважаючи їх безпідставними, оскільки останній, на час прийняття в ремонт ноутбука заявника, виконував лише обов'язки директора підприємства ТОВ "КПІ-Сервіс", який в подальшому здійснювався відповідним сертифікованим підприємством. Про повернення позивачеві його комп'ютера йому не відомо. Відповідачі - арбітражний керуючий - ліквідатор ТОВ "КПІ-Сервіс" Сінєльников В.В., та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України вбачається поняття доказів в цивільному процесі та їх допустимість. Як вбачається з положень ч.ч.1 і 2 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до положень ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана (боржник) вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Порядок виконання зобов'язання визначений положеннями Глави 48 ЦК України. Положеннями ч.1 ст.626 ЦК України визначене поняття договору, що є домовленістю двох або більше сторін, спрямоване на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до положень ч.1 ст.865 ЦК України, за побутовим підрядом, підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.872 ЦК України, замовник має права вимагати від підрядника відшкодування збитків в разі порушення істотних умов договору побутового підряду. Положення ст. 4 і п.4 ч.3 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" визначають обов'язки споживача під час користування товаром, в тому числі, право на вимагання відшкодування майнової та моральної шкоди завданої відповідно до цього закону. Як вбачається з положень п.13.6 Статуту відповідача - ТОВ "КПІ-Сервіс", збитки, що виникли в процесі здійснення діяльності Товариством, покриваються за рахунок Резервного фонду. Згідно з положеннями п. 1.9 Статуту, Товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. У відповідності до ухвали Господарського суду Черкаської області від 28 жовтня 2014 року по справі № 925\\74\\13-г, відповідач ТОВ "КПІ-Сервіс" до теперішнього часу перебуває в стадії ліквідації через банкрутство. Згідно з товарним чеком № РН-0610615ч суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON], документ оформлений 30 квітня 2010 року на "HP Compaq 615 (VC289EA) 15.6"", в кількості 1 одиниці та вартістю 4173 грн. Товар відпущений фізичною особою -підприємцем [PERSON] Як вбачається з гарантійного талону на ноутбук "HP Compaq 615 (VC289EA) 15.6"", серійний № SCNU00856DG за спеціальною ціною, з гарантійним терміном 12 місяців, на підставі розхідної накладної № РН-0610615 від 30 квітня 2010 року, комп'ютер клієнту 8427 інтернет магазину "GRAND" відпущений [PERSON], а також викладені умови гарантійного ремонту товару. Згідно з талоном ТОВ "КПІ-Сервіс", від позивача на ремонт прийнятий ноутбук "HP Compaq 615 (VC289EA) 15.6"" з недоліками: відсутність зображення та індикації зарядного пристрою. Суд звертає увагу, що обставини здачі позивачем ноутбука в ремонт відповідачеві ТОВ "КПІ-Сервіс" фактично визнані усіма сторонами по зазначеній цивільній справі, а тому, не підлягають доказуванню. Крім того, суд приймає до уваги рішення Васильківського міськрайонного суду від 10 грудня 2013 року по цивільній справі № 1008\\6910\\12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу комп'ютера, за яким позивачеві було відмовлено, законність якого підтверджена ухвалою Апеляційного суду Київської області від 4 червня 2014 року. З огляду матеріалів зазначеної цивільної справи вбачається, що свідок [PERSON] - відповідач по зазначеній цивільній справі, підтвердив прийняття від позивача до ремонту ТОВ "КПІ-Сервіс" ноутбука останнього. Крім того, з огляду на зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовано довів в судовому засіданні передачу ним відповідачеві - ТОВ "КПІ-Сервіс", в ремонт належного йому комп'ютера, проте, доказів його повернення заявникові останнім судові не надано, а тому суд вважає, що позивач має право на відшкодування завданих йому збитків у виді вартості неповернутого належного йому майна шляхом стягнення з зазначеного відповідача - підприємства відповідної суми коштів. Суд також погоджується із необхідністю стягнення з зазначеного відповідача - підприємства на користь позивача розміру неустойки за час затримки повернення ним позивачеві майна у відповідності до положень п.9 ст.8 Закону України "Про захист прав споживачів", за якими споживач має право вимагати неустойки в розмірі одного відсотка вартості товару за кожен день затримки понад 14 днів перебування товару в ремонті, у відповідності до розрахунку заявника, з яким, з урахуванням часу затримки повернення товару, суд погоджується. Суд задовольняє вимоги позову частково, оскільки з урахуванням зібраних у справі доказів відповідачі [PERSON] та [PERSON], на час прийняття майна позивача в ремонт, були лише найманими працівниками ТОВ "КПІ-Сервіс", а тому не можуть відповідати особисто за діяльність свого підприємства. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача - підприємства ТОВ "КПІ-Сервіс", суд виходить з того, що право споживача на відшкодування заподіяної моральної шкоди передбачено положеннями п. 5 ст. 4 і ст. 24 Закону та положеннями постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння того, хто її спричинив, причинність зв'язку між шкодою та противоправними діями винного, у зв'язку з чим суд враховує ступінь спричинених позивачу незручностей, вчинених відповідачем та його вину в цьому, а також те, що невиконання ним обов'язків щодо ремонту комп'ютера та його своєчасного повернення заявникові призвело до певних фізичних та душевних страждань позивача, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, і яку суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості, визначає у розмірі еквівалентному 1000 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial