Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

У жовтні 2021 року заявник звернулась до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтуванні заяви вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким вона проживала однією сім`єю в зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 1954 року по день його смерті. Після смерті чоловіка вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії за віком, яку вона отримує після померлого чоловіка, на що отримала відмову у зв`язку з неможливістю підтвердити родині стосунки із померлим годувальником, оскільки були виявлені розбіжності у даті народження її чоловіка за даними паспорту та свідоцтва про шлюб. Ії чоловік [PERSON] народився в с. Ямпіль Катеринопільського району Черкаської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 70, що підтверджується свідоцтвом про народження. Під час Великої Вітчизняної війни свідоцтво про народження [PERSON] було втрачено. При отриманні паспорту [PERSON] було надана довідка з погосподарської книги Ямпільської селищної Ради Катеринопільського району Черкаської області, де було вказано, що він народився [INFO] . На підставі паспорту [PERSON] було видано військовий квиток, трудова книжка, а також 12.04.1954 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Усть-Воркутинською селищною Радою м. Воркути Комі АРСР, про що зроблений відповідний запис № 3 і відповідно у свідоцтві про шлюб дата народження її чоловіка вказана [INFO] . 17.09.1969 року її чоловік [PERSON] отримав повторно свідоцтво про народження, в якому була вказана вже інша дата народження [INFO] , після чого було внесено відповідні виправлення до військового квитка та трудової книжки чоловіка. Однак в свідоцтві про шлюб відповідні виправлення внесені не були. Для реалізації їй свого права на перерахунок пенсії за віком, яку вона отримує після померлого [PERSON] заявниця змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження. У судовому засіданні заявниця [PERSON] просила задовольнити заяву, пояснивши, що її чоловік за даними свідоцтва про народження народився [INFO] , але на початку Великої Вітчизняної війни батько її чоловіка домовився у селищній раді, щоб сину зменшили вік для того, щоб сина не забрали до Германії . Потім розпочалась війна, її чоловік отримав військовий квиток із зміненою датою народження, а після війни отримав і трудову книжку з такою датою - [INFO] . Вони одружились 12 квітня 1954 року, у сільській раді їм просто видали свідоцтво про шлюб, документи не перевіряли. Потім у 1969 році її чоловік отримав повторно своє свідоцтво про народження і там була вказана правильна дата, відповідно до актового запису - 19.12.1924 року. Після цього її чоловік отримав новий паспорт, було внесено відповідні зміни до військового квитка та трудової книжки. Про необхідність внесення змін до свідоцтва про шлюб, за життя чоловіка, вони не подумали. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, вислухавши заявника, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у с. Ямпіль, актовий запис № 70 від 22.12.1924 року, що підтверджується повторно виданим 17.09.1969 року свідоцтвом про народження Бюро записів актів громадянського стану Усть-Воркутинською селищною Радою м. Воркути Комі АРСР (а.с.8). [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що 12 квітня 1954 року, зареєстрованого Виконавчим комітетом Усть-Воркутинської сільської ради м. Воркути Комі АРСР, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 3 (а.с.9). Згідно копії паспорту [PERSON] , [INFO] , на аркуші № 10 наявний штамп про зареєстрований шлюб Усть-Воркутинською с\\радою Республіки Комі 12.04.1954 року з [PERSON] , 1932 року народження (а.с.17). Згідно копії паспорту заявниці [PERSON] , 1932 року народження перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , 1926 року народження, який був зареєстрований Усть-Воркутинською с\\радою Республіки Комі 12.04.1954 року (а.с.19). Як вбачається з військового квитка, [PERSON] мав дружину [PERSON] . Крім того, з відповідним засвідченням 23.01.1975 року було внесено виправлення до дати та року народження [PERSON] з [INFO] на [INFO] (а.с.10-11). До трудової книжки [PERSON] , яка була заповнена вперше 15.10.1952 року також було внесено виправлення з відповідним засвідченням, а саме змінено рік народження з 1924 року на 1924 року народження (а.с.12). [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 квітня 2021 року, виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 880 (а.с.7). Рішенням відділу перерахунків пенсій №2 управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.05.2021 року, заявниці [PERSON] відмовлено у перерахунку пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", оскільки надані документи містять невідповідність дати народження померлого годувальника зазначеної у свідоцтві про шлюб, свідоцтвах про народження та смерть годувальника, тому неможливо підтвердити родинні стосунки між заявницею та померлим годувальником (а.с.6). Таким чином, судом встановлено, що заявниця звернулась до суду з метою встановлення юридичного факту перебування у шлюбі з померлим чоловіком [PERSON] , у зв`язку з тим, що в документах, які посвідчують факт реєстрації їх шлюбу та свідоцтві про народження та смерть її чоловіка було виявлено розбіжності в даті народження [PERSON] . Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню: реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" у разі смерті особи, яка мала право на пенсію за особливі заслуги відповідно до статті 1 цього Закону, непрацездатні члени сім`ї померлого, зазначені в статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", мають право на встановлення надбавки до пенсії у таких розмірах: за наявності одного непрацездатного члена сім`ї - 70 відсотків, двох і більше - 90 відсотків надбавки до пенсії померлого годувальника або надбавки до пенсії, що могла бути йому встановлена. Частина 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, а тому її слід задовольнити у повному обсязі, оскільки встановлення заявленого факту має для [PERSON] юридичне значення та дозволяє реалізувати в подальшому її право на одержання відповідного пенсійного забезпечення.

Outcome: approved