Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

26.04.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~Європейська агенція з повернення боргів» (далі\~ТОВ «ФК\~ЄАПБ») звернулось до Калинівського районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з останнього на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 1103264 від 25.07.2019р. в розмірі 20400,00грн., з яких: 10000,00грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400,00грн.\~сума заборгованості за відсотками; 5000,00грн.\~сума заборгованості за пенею; а також понесені судові витрати. Позов обґрунтований тим, що між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1103264 від 25.07.2019р. 11.03.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК "ЄАПБ"» було укладено договір факторингу № 11032020, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК "ЄАПБ"» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 1103264 від 25.07.2019р. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 1103264 від 25.07.2019р. ТОВ «ФК "ЄАПБ"» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20400,00грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача були направлені повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включено персональні дані відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11.03.2020р., позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Представник позивача у судове засідання не з`явися, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач може відкликатися до суду через оголошення на офіційному вейб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач серед іншого викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено. У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи. Суд враховує, що відповідно до ч.2\~ст.43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані: 1)\~виявляти повагу\~до суду\~та до\~інших учасників\~судового процесу; 2)\~сприяти своєчасному,\~всебічному,\~повному та\~об`єктивному встановленню\~всіх обставин\~справи; 3)\~з`являтися в\~судове засідання\~за викликом\~суду,\~якщо їх\~явка визнана\~судом обов`язковою; 4)\~подавати усі\~наявні у\~них докази\~в порядку\~та строки,\~встановлені законом\~або судом,\~не приховувати\~докази; 5)\~надавати суду\~повні і\~достовірні пояснення\~з питань,\~які ставляться\~судом,\~а також\~учасниками справи\~в судовому\~засіданні; 6)\~виконувати процесуальні\~дії у\~встановлені законом\~або судом\~строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи. Так, Європейський суд з прав людини (далі\~ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»). З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача. Згідно ч.1\~ст.280\~ЦПК України, суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 25.07.2019р. між ТОВ «Авентус Україна» (Товариство) та [PERSON] (Клієнт) було укладено договір № 1103264 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Згідно умов указаного договору його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (далі - Правила), які розміщені на сайті creditplus.ua/assets/uploads/public/pravila_18.03.2019.pdf. Приймаючи умови цього договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до Розділу 1 даного договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в загальній сумі 10000,00грн на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат Клієнта, а Клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка становить 1,53% від суми позики за кожен день користування позикою (558,45% річних) у межах строку надання позики. Стандартна процентна ставка становить 1,80% від суми позики за кожний день користування (657% річних). Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 145,90% від суми позики (у процентному виразі) або 14590,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою\~45,90% від суми позики (у процентному виразі) або 4590,00грн. (у грошовому виразі). Позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий Клієнтом. У випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі та у встановлений строк Клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати погашення позики шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. У разі продовження Товариством строку користування позикою за такою заявою Клієнта новий строк користування позикою дорівнює 30 днів, протягом якого проценти (відсотки) нараховуються за стандартною процентною ставкою. Згідно підпунктів 1, 5 пункту 2.1 договору Товариство, серед іншого, має право вимагати від Клієнта повернення позики, сплати процентів за користування нею та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором; укладати договори щодо відступлення права вимоги за даним договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта. Підпунктами 1, 3 пункту 2.4 договору визначений обов`язок Клієнта у встановлений договором строк повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені (у разі наявності); виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором, Правилами та чинним законодавством України. Відповідно до розділу 3 договору сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування нею здійснюватимуться згідно графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Умови застосування зниженої процентної ставки\~дотримання Клієнтом терміну повного повернення позики, зазначеного у графіку платежів, недопущення прострочення виконання зобов`язання більше 3 календарних днів. У разі недотримання умов застосування зниженої процентної ставки, нарахування процентів здійснюється на умовах п. 3.2, але за стандартною процентною ставкою. Отримані грошові кошти від Клієнта Товариство направляє для погашення заборгованості за договором у такій черговості: 1\~прострочена до повернення сума позики та прострочені проценти за користування позикою; 2\~сума позики та проценти за користування позикою; 3\~неустойка та інші платежі відповідно до договору. Підпунктом 3.6.2 п. 3.6 договору визначено, що у разі порушення Клієнтом строків виконання зобов`язань за договором з 4 дня прострочення заборгованості Товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за користування позикою за стандартною процентною ставкою, яке здійснюється не більше ніж до 90-го дня прострочення. Відповідно до пункту 4.4. договору у випадку прострочення повернення суми позики Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству штраф в розмірі 120,00грн. за кожен день прострочення, починаючи з 4-го дня прострочення виконання зобов`язань за договором. Відповідно до розділу 6 договору він складений у 2 оригінальних примірниках українською мовою, по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу. Датою укладання договору між Товариством і Клієнтом є дата його підписання. Договір є укладеним з моменту відправки грошових коштів Клієнту. Сторони погодили підписання договору зі сторони Товариства шляхом накладення аналогу власноручного підпису директора Товариства та відбитка печатки Товариства, зразок яких наведено в розділі 7 цього договору. Розділ 7 договору містить реквізити та підписи сторін, зокрема: ПІБ, РНОКПП, серія та номер паспорта, зареєстроване місце проживання Клієнта. Також зазначено, що Клієнтом договір підписаний за допомогою електронного підпису 25.07.2019р., 15:01:41. Позивачем до матеріалів справи долучено графік платежів до договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту; паспорт споживчого кредиту\~інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма, копії паспорта та картки платника податків, дані яких співпадають з даними Клієнта, зазначеними у договорі, а також Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна». Відповідно до розділу 1 указаних Правил, вони встановлюють порядок надання фінансових послуг ТОВ «Авентус Україна» (Товариство, Позикодавець), є невід`ємною частиною договору надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту та/або Договору надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, що укладається між Товариством та клієнтом-фізичною особою в електронній формі (надалі «Договір позики») і набувають чинності із дати їх офіційного оприлюднення на сайті Товариства www.creditplus.ua та діють до дати оприлюднення Правил в новій редакції. Розділ 2 Правил містить терміни та визначення. Так, договір позики\~укладений між Товариством та Клієнтом електронний договір надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту та/або електронний договір надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, що складається з індивідуальної частини договору, яка містить істотні умови договору, цих Правил, а також Графіків платежів та Додаткових договорів, у разі їх наявності; реєстрація\~процес надання даних Клієнта на Веб-сайті Товариства, який включає заповнення електронної анкети, реєстрацію банківських рахунків/платіжних карток, надання електронних копій необхідних документів та зображень, підтвердження ознайомлення з електронними документами шляхом обміну електронними повідомленнями з Товариством; одноразовий ідентифікатор\~алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує Заявник/Клієнт від Товариства шляхом відправки електронного повідомлення та який додається (приєднується) до 3 електронних повідомлень Заявника/Клієнта як підтвердження акцепту (підпису) електронних документів та для входу у Особистий кабінет; електронний документ\~документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних. Пунктами 3.5, 3.6, 3.8, 3.9 Правил визначено, що до укладення Договору позики з Клієнтом, Товариство, серед іншого, надає Клієнту інформацію про фінансову послугу, що пропонується надати клієнту, із зазначенням вартості цієї послуги для клієнта, якщо інше не передбачено законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг. Договір позики, Графік платежів, Додаткові угоди та всі інші Додатки до Договору позики зберігаються в електронному вигляді та доступні Клієнту в Особистому кабінеті. Перед подачею Заявки на отримання позики Клієнт ознайомлюється з обов`язковою інформацією про Товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з Правилами та примірним Договором позики, що розміщені на Веб-сайті Товариства за адресою www.creditplus.ua/uk/pro-nas, а також з іншою обов`язковою інформацією, у тому числі, викладеною у цих Правилах. Інформація, яка необхідна Клієнту для прийняття ним особистого, обґрунтованого та усвідомленого рішення стосовно отримання грошових коштів у позику (у тому числі на умовах фінансового кредиту), що розміщена Товариством на власному веб-сайті є повною, актуальною, безоплатною та доступною для самостійного ознайомлення. Розділом 5 Правил визначено порядок укладення договорів, а саме: 5.1. Клієнт обирає бажані умови кредитування, у тому числі суму та строк позики і розпочинає Реєстрацію на Веб-сайті; 5.2. Під час першого етапу Реєстрації на Веб-сайті шляхом проставляння відповідної відмітки, Клієнт підтверджує надання згоди на обробку персональних даних та ознайомлення з цими Правилами, вказує особисті засоби зв`язку, створює пароль доступу до Особистого кабінету; 5.3. Після проходження першого етапу реєстрації, Товариство направляє Клієнту вказаними засобами зв`язку код (Одноразовий ідентифікатор), який клієнт вводить на Сайті Товариства. За результатами такого вводу формується електронне повідомлення Товариству. У разі правильно вказаного коду, Товариство створює обліковий запис Клієнта у Інформаційній системі та Клієнт здійснює перший ідентифікований вхід до Особистого кабінету, де продовжує Реєстрацію; 5.4. Клієнт підтверджує, що Одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом та використовується ним як аналог власноручного підпису; 5.5. Після входу до Особистого кабінету, Клієнт продовжує Реєстрацію на Веб-сайті, заповнюючи необхідні поля електронної анкети та додаючи необхідні файли; 5.6. У процесі реєстрації на Веб-сайті, Клієнт реєструє банківські рахунки для перерахування коштів та погашення позик (кредитів), у тому числі, шляхом реєстрації банківських платіжних карток; 5.7. Після завершення Реєстрації, перед поданням Заявки, Клієнт ще раз підтверджує бажані умови отримання позики (у тому числі суму та строк) та надсилає Заявку на розгляд. Товариство повідомляє Клієнта про прийняття Заявки на отримання позики шляхом відповідного інформаційного повідомлення у Особистому кабінеті на Веб-сайті; 5.9. Після отримання Заявки Товариство здійснює оцінку кредитоспроможності Клієнта та достовірності наданої клієнтом інформації; 5.12. Після аналізу наявної інформації Товариство приймає рішення про укладання Договору позики, про яке повідомляє клієнта шляхом відправки відповідного інформаційного повідомлення; 5.13. У разі прийняття позитивного рішення Товариство робить Клієнту в Особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі індивідуальної частини Договору позики, яка містить усі істотні умови. У разі якщо Договір позики регулюється\~Законом України «Про споживче кредитування», оферта містить Паспорт продукту, із яким клієнт має можливість ознайомитися до укладання Договору. Індивідуальна частина Договору позики містить посилання на ці Правила, які також є невід`ємною частиною Договору. Окремі важливі умови Договору позики можуть бути продубльовані у Правилах та індивідуальній частині Договору позики; 5.15. Клієнт може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти Договір позики або відмовитися від пропозиції; 5.16. Клієнт має технічну можливість зберегти текст пропозиції (оферти) і таким чином отримати її у формі, що унеможливлює зміну її змісту; 5.17. У випадку готовності Клієнта прийняти пропозицію (оферту), Клієнт натискає кнопку «Погоджуюсь/Согласен» у Особистому кабінеті, після чого Товариство надсилає Клієнту засобами зв`язку Одноразовий ідентифікатор у вигляді коду; 5.18. В момент введення коду на сайті Товариства Клієнт направляє Товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), підписане Одноразовим ідентифікатором; 5.19. Договір вважається укладеним з моменту одержання Товариством електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти); 5.20. Датою укладання договору є дата одержання Товариством електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Дата та час отримання повідомлення фіксується у договорі позики у розділі (Реквізити та підписи сторін); 5.21. Товариство протягом 15 хвилин після одержання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) відправляє Клієнту його примірник договору у формі електронного документу за вказаною адресою електронної пошти та розміщує у Особистому кабінеті Клієнта, що є підтвердженням укладання електронного договору позики; 5.22. Товариство зобов`язане перерахувати кошти на банківський рахунок, зареєстрований Клієнтом, не пізніше 3 календарних днів від дня укладання договору; 5.23. Товариство повідомляє Клієнта про факт перерахування коштів шляхом відправки інформаційного повідомлення засобами зв`язку; 5.28. У випадку помилково відправленого повідомлення про акцепт, Клієнт зобов`язаний у максимально короткий термін повідомити Товариство про помилку, шляхом відправлення електронного повідомлення. Якщо Товариство отримує таке повідомлення до моменту відправки коштів, договір позики вважається неукладеним. У випадку отримання повідомлення про помилку після фактичної відправки Товариством коштів Клієнту, договір позики вважається укладеним. В такому разі, Клієнт може скористатися процедурою, визначеною у пункті 8 цих Правил. Згідно пунктів 8.1, 8.3, 8.4 розділу 8 Правил Клієнт має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору позики відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Протягом 7 календарних днів з дати подання повідомлення про відмову від договору позики Клієнт зобов`язаний повернути Позикодавцю грошові кошти, одержані згідно з договором позики, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором. Клієнт не сплачує будь-які інші платежі у зв`язку з відмовою від договору позики, окрім належних до сплати процентів, згідно п.8.3. цих Правил. Відповідно до пунктів 12.1, 12.2, 12.5, 12.9 Правил за невиконання або неналежне виконання умов договору позики сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. Порушенням умов договору позики вважається його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом договору. За несвоєчасне повернення суми позики та/або сплати процентів за користування позикою, Клієнт зобов`язаний сплатити Позикодавцю пеню та штрафи у розмірі, визначеному договором позики. Закінчення строку договору позики не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов договору позики та цих Правил. Пунктом 14.3 Правил визначено, що кожна редакція Правил з будь-якими змінами та доповненнями до них поширюється на договори позики, що укладаються після набуття чинності новою редакцією Правил. З наданої позивачем картки обліку за договором № 1103264 від 25.07.2019р., позичальником за яким є [PERSON] , вбачається, що в період з 25.07.2019р. по 11.03.2020р. [PERSON] здійснено платежі на погашення заборгованості в загальному розмірі 12780,00грн., які були зараховані Товариством в рахунок оплати процентів. 11.03.2020р. між ТОВ «ФК\~ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт) було укладено договір факторингу № 11032020, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК "ЄАПБ"» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.2 договору факторингу перехід від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК "ЄАПБ"» права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 11.03.2020р. за договором факторингу № 11032020 від 11.03.2020р., ТОВ «ФК\~ЄАПБ» (Фактор) і ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт) уклали даний акт про те, що на виконання п.1.2 договору факторингу №11032020 від 11.03.2020р., укладеного між Клієнтом і Фактором, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 3463, після чого, з урахуванням п. 1.2 договору факторингу № 11032020 від 11.03.2020р. від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №11032020 від 11.03.2020р. ТОВ «ФК "ЄАПБ"» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1103264 в сумі 20400,00грн., з яких: 10000,00грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400,00грн.\~сума заборгованості за відсотками; 5000,00грн.\~сума заборгованості за пенею. Статтями\~10,\~11,\~60 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. За правилом частини 1\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до статті\~6, частини 1 статті\~627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1\~статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до\~статті 3 цього Закону\~електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до статті 12 указаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За умовами спірного договору № 1103264 від 25.07.2019р. його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті Товариства за посиланням, наведеним у договорі. Уклавши цей договір, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей\~641,\~644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Порядок укладення договорів, визначений розділом 5 Правил надання коштів у позику, передбачає ряд послідовних двосторонніх дій (таких як реєстрація клієнтом на веб-сайті Товариства із зазначенням особистих засобів зв`язку, ознайомлення з Правилами; направлення Товариством за вказаними клієнтом засобами зв`язку коду (одноразового ідентифікатора), який клієнт має ввести на сайті; підтвердження клієнтом, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом; реєстрація банківських рахунків для перерахування коштів та погашення позик; пропозиція Товариством клієнту укласти електронний договір; прийняття клієнтом указаної пропозиції шляхом натискання кнопки «Погоджуюсь/Согласен» у особистому кабінеті; надіслання йому Товариством засобами зв`язку Одноразового ідентифікатора у вигляді коду; введення клієнтом на сайті отриманого від Товариства коду, чим направляє Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції, після чого договір вважається укладеним). Без здійснення всіх цих дій кредитний договір між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» не був би укладений. Абзац 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. В силу частини 1\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Отже, електронний договір має містити всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі (шляхом обміну, наприклад, електронними листами та іншими засобами електронної комунікації), а можна класично\~у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 12.01.2021р. у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243 св 20). Згідно картки обліку за договором № 1103264 від 25.07.2019р., позичальником за яким є [PERSON] , відповідачем в період з 25.07.2019р. по 11.03.2020р. здійснювались платежі на погашення заборгованості за указаним кредитним договором в загальному розмірі 12780,00грн. Закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків. В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 10.09.2019р. у справі № 916/2403/18, від 09.11.2018р. у справі № 911/3685/17. На підставі викладеного, з урахуванням доказів, поданих до суду першої інстанції, суд вважає встановленим, що 25.07.2019р. між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] був укладений договір № 1103264 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, який підписаний з використанням електронного підпису і відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~статті 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором а бо законом, зокрема сплата неустойки. Відповідач не надав доказів на спростування встановлених обставин або розміру заборгованості. На підставі викладеного суд доходить висновку, що договір № 1103264 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, тобто його укладання між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. Без проставлення клієнтом відповідної відмітки про ознайомлення його з Правилами, йому не був би доступний договір для ознайомлення та підписання. Таким чином, факт підписання договору відповідачем свідчить і про його попереднє ознайомлення з текстом Правил. Інакше договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження №61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243 св 20). Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу міститься у\~статті 49 Закону України від 07.12.2000 №2121-111 «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг\~це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1\~статті 1077 ЦК України). Ураховуючи наведені обставини та положення закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved