Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернувся 31.10.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 21 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач-1), укладено Договір про надання споживчого кредиту №11255735000 (надалі - Кредитний договір) з додатковими угодами від 21.11.2007 року. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: [PERSON] акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав Відповідачу 1 кредит (грошові кошти) у сумі 35000.00 дол. США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача 1, а Відповідач 1 зобовязався щомісячно повертати кредит відповідно з графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору), але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 21.11.2037 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору). За користування кредитними коштами відповідач 1 зобовязався сплатити проценти у розмірі встановленому п.1.3 кредитного договору. Сторони домовилися, що розмір процентної ставки може бути змінений. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором. Згідно з п.4.1 кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобовязань Відповідач 1 сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] (надалі - Відповідач 2) згідно договору поруки №159584 від 21.11.2007 року. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач 1 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобовязання. Позивач направив відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень договору. Відповідачі порушення договору не усунули. Станом на 18.10.2016 року заборгованість за кредитним договором №11255735000 від 21.11.2007 року складає: по процентах та кредиту у розмірі 25302.06 дол. США та по пені у розмірі 5891.71 грн., а саме: 22918.26 дол. США - заборгованість за кредитом; 2383.80 дол. США заборгованість по процентах, у томі числі прострочена заборгованість у розмірі 2137,43 дол. США за строк з 01.02.2016 року по 30.09.2016 року, 5891.71 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 26.02.2016 року по 18.10.2016 року. ПАТ "УкрСиббанк" просив суд ухвалити рішення про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 29090000000113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження - м. Харків, просп.Московський,60) заборгованість за кредитним договором №11255735000 від 21.11.2007 року по процентах та кредиту у розмірі 25302.06 дол. США та по пені у розмірі 5891.71 грн. з [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: 66300, Одеська обл., м. Подільськ, вул. Терешкової, 5-Б) солідарно з [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: 66300, Одеська обл., м. Подільськ, вул. Терешкової, 5-Б).; а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 9873,89 грн., по 4936,94 грн. з кожного Представник позивача, за довіреністю [PERSON], надала заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якій на позові наполягала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], та [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], які зареєстровані на постійне місце проживання за адресою: [INFO], у судовому засіданні позов визнавали частково. Свою позицію мотивували тим, що свого часу взяли валютний кредит, що в еквіваленті дорівнював 176750,00 грн. Сплачували кредит своєчасно, більш того з випередженням. За цей час уже сплатили банку більше 327000 грн. Від кредиту вони не відмовляються, але вважали, що відповідальність по погашенню цього кредиту мають нести не тільки вони, але й банк, який знав про подальшу девальвацію гривні, та НБУ який у порушення Конституції України надав банку ліцензію на видачу населенню валютних кредитів. Заробітна плата в них у гривні, а через те, що за останні роки гривня стрімко девальвувала, їх зарплати хватає лише на обслуговування процентів. Тому це є замкнутий круг, оскільки вони фінансово не взмозі виконувати умови договору. Тому просили суд визначити їх частку у цьому борзі, а в іншому відмовити. Також просили суд врахувати, що на їх утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, а тому зменшити розмір нарахованої пені. Вислухавши відповідачів та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.1054 ЦК України банк за кредитним договором зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит у строк та у порядку встановленому договором. У відповідності до приписів ст.1050 ЦК України, боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором або законом. Згідно ст. 553 ЦПК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором з порушення зобовязання боржником. Відповідно ст. 554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Викладені позивачем обставини справи не заперечуються відповідачами та підтверджується письмовими доказами справи наданими позивачем при подачі позову до суду, а саме: - копією договору про надання споживчого кредиту №11255735000 від 21.11.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]; - копією додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №11255735000 від 21.11.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]; - копією додаткової угоди до договору про надання споживчого кредиту №11255735000 від 21.11.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]; - копією додаткової угоди №4 до договору про надання споживчого кредиту №11255735000 від 21.11.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]; - копією договору поруки №159584 від 21.11.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]; - копією вимоги №30-12/35063 від 23.08.2016 року; - копією вимоги №30-12/35064 від 23.08.2016 року; - копією довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №11255735000 від 21.11.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], за яким станом на 18.10.2016 року заборгованість складає: по процентах та кредиту у розмірі 25302.06 дол. США та по пені у розмірі 5891.71 грн., а саме: 22918.26 дол. США - заборгованість за кредитом; 2383.80 дол. США заборгованість по процентах, у томі числі прострочена заборгованість у розмірі 2137,43 дол. США за строк з 01.02.2016 року по 30.09.2016 року, 5891.71 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 26.02.2016 року по 18.10.2016 року. - копією паспорту та коду [PERSON]; - копією паспорту та коду [PERSON] Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахування того, що відповідачі перебувають у тяжкому матеріальному становищі та на їх утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, що має істотне значення для правильного вирішення цієї справи, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені) з - 5891,71 грн. до 1000,00 грн. При цьому суд не може прийняти до уваги факт тяжкого матеріального становища відповідачів та девальвацію гривні як підставу для зменшення суми основного боргу та покладення відповідальності за сплату боргу також на позивача та НБУ, оскільки згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Крім того, зі змісту статей 1046, 1054 ЦК України вбачається, що відповідальність за зміну матеріального стану і ризики зміни курсу валют лежить саме на позичальнику. Тому, при укладенні кредитного договору в іноземній валюті та беручи на себе обов'язки щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, відповідачі повинні були усвідомлювати, що курс іноземної валюти до гривні не є незмінним та те, що зміна цього курсу можливо настане, а тому повинні передбачити всі ризики за цим договором. Також суд не може прийняти твердження відповідачів щодо того, що грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Згідно зі статтею 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Статтею 5 Декрету операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України (далі - НБУ). Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Крім того, Національним банком України на виконання положень статті 11 Декрету прийнято Положення. Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України, Декрет. Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 10.02.2016 року (справа №6-1680цс15). З дозволу Національного Банку України № 75-3 від 24 грудня 2001 року, виданого Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» вбачається, що АКІБ «УкрСиббанк» має на право здійснювати операції визначені п.п. 1-4 ч. 2 та ч. 4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції на час видачі зазначеного дозволу) з додатком, тобто банку надано дозвіл на проведення операцій з валютними цінностями. З урахуванням матеріалів справи, суд вбачає передбачені законом підстави для стягнення заборгованості з відповідачів в іноземній валюті - доларах США. Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що відповідачі взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту не виконали, а тому вимоги позивача є законними, обґрунтованими та ґрунтуються на матеріалах справи, а тому з відповідачів підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №11255735000 від 21.11.2007 року по процентах та кредиту у розмірі 25302.06 у доларах США та сума пені, яка була зменшена судом до 1000.00 грн. Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України на Відповідачів слід покласти понесені Позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 9873,89грн. в рівних частинах.

Outcome: partial