Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 03.11.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла бабка позивача [PERSON] , яка за життя, 07.03.2007 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Торезького міського нотаріального округу Донецької області Костюченко О.О. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 539. Відповідно до заповіту єдиним спадкоємцем належної їй земельної ділянки є [PERSON] . Земельна ділянка розташована на території Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, площею 2,7685 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначену земельну ділянку [PERSON] отримала у приватну власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.07.2004 року державним нотаріусом Торезької державної нотаріальної контори Дубіч М.І., спадкова справа № 569 за 2004 рік. Після чого 10.12.2004 року Оратівською районною державною адміністрацією був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 164558, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 453. В зазначеному акті була допущена помилка в кадастровому номері земельної ділянки: 052318080:02:004:0096, замість вірного 0523180800:02:004:0138. У встановлений законом шестимісячний термін з дати відкриття спадщини [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 02.09.2013 року приватним нотаріусом Торезького міського нотаріального округу Донецької області Костюченко О.О. було зареєстровано спадкову справу № 53/2013 до спадкового майна [PERSON] . Однак, на сьогоднішній день свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не отримав, оскільки 14.04.2014 року указом в.о. Президента України № 405/2014 було оголошено про початок антитерористичної операції на сході України. На час антитерористичної операції на території міста Торез Донецької області державні органи, в тому числі, нотаріуси, не здійснювали свою діяльність. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Чистякове (раніше Торез) Донецької області знаходиться на непідконтрольній державній владі території. Наразі відсутній механізм передачі існуючої спадкової справи із непідконтрольної території нотаріусу. З метою вирішення питання щодо місцезнаходження архіву приватного нотаріуса Торезького міського нотаріального округу Костюченко О.О. у жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до Головного територіального управління юстиції в Донецькій області із заявою про надання інформації щодо місцезнаходження спадкової справи № 53/2013. У відповіді № К-363-2063 від 10.10.2017 року зазначено, що відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 177/2 від 04.08.2015 року «Про припинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Торезького міського нотаріального округу Костюченко Олександра Олексійовича» діяльність приватного нотаріуса Торезького міського нотаріального округу Костюченко О.О. була припинена з 04.08.2015 року у зв`язку із смертю. Пункт 7 зазначеного наказу зобов`язує експертну комісію Головного територіального управління юстиції у Донецькій області передати справи приватного нотаріуса Костюченко О.О. на зберігання до Донецького обласного державного архіву після закінчення проведення АТО. В 2019 році позивач повторно звернувся до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із запитом про надання інформації щодо місцезнаходження спадкової справи № 53/2013. У відповідь на звернення від 25.10.2019 року зазначено, що доступ до архіву нотаріальних документів приватного нотаріуса Костюченко О.О. відсутній та надати будь-яку іншу інформацію про місцезнаходження запитуваної справи № 53/2013, не представляється можливим. Таким чином, [PERSON] позбавлений можливості оформити своє право власності на спадкове майно шляхом вчинення нотаріальної дії, тобто отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, тому змушений звернутись до суду та просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,7685 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, кадастровий номер 0523180800:02:004:0138 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 06.11.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 08.12.2020 року. У зв`язку з неявкою сторін в підготовче судове засідання 08.12.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 05.01.2021 року. До суду 05.01.2021 року надійшла заява позивача [PERSON] (Вх.№ 35/21-Вх) про розгляд справи № 141/741/20 без участі позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечує. Відповідач - Великоростівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, повноваженого представника не направила. При цьому, до суду 04.01.2021 року надійшла заява (Вх.№ 10/21-Вх) члена реорганізаційної комісії Великоростівської сільської ради Лісової В.В. про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають, проти задоволення позову в підготовчому судовому засіданні не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] в м. Торез Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.03.2013 року, серії [NUMBER] . Як вбачається з заповіту від 07.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Торезького міського нотаріального округу Костюченко О.О. 07.03.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 539, [PERSON] належну їй на праві особистої власності земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,7685 га, розташовану на території Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, заповіла [PERSON] . Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 164558 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,7685 га, яка розташована на території Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області; цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер земельної ділянки: 052318080:02:004:0096. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0517293482019 від 18.10.2019 р. власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7685 га, розташованої на території Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, кадастровий номер 0523180800:02:004:0138, є [PERSON] . Як вбачається з повідомлення Відділу в Оратівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в державному акті серії ВН № 164558 від 10.12.2004 року, виданому на ім`я [PERSON] , допущена помилка в кадастровому номері: номер 0523180800:02:004:0096 є невірним, вірним є кадастровий номер 0523180800:02:004:0138. Згідно з висновком про вартість об`єкта оцінки, наданим ПП «Діалог» від 08.09.2020 року, ринкова вартість земельної ділянки площею 2,7685 га, кадастровий номер 0523180800:02:004:0138, розташованої на території Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, складає 96067 грн. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 228026166 від 13.10.2020 року відносно земельної ділянки кадастровий номер: 0523180800:02:004:0138, відомості відсутні. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34994240, виданому приватним нотаріусом Костюченко О.О. 02.09.2013 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , зареєстровано спадкову справу. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62710815 від 02.12.2020 року вбачається, що 02.09.2013 року приватним нотаріусом Торезького міського нотаріального округу Донецької області Костюченко О.О. зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається з відповідей на звернення № К-363-2063 від 10.10.2017 року, № К-363-2598 від 25.10.2019 року відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 177/2 від 04.08.2015 року «Про припинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Торезького міського нотаріального округу Костюченка Олександра Олексійовича» діяльність приватного нотаріуса Торезького міського нотаріального округу Костюченко О.О. була припинена з 04.08.2015 року у зв`язку із смертю. Пункт 7 зазначеного наказу зобов`язує експертну комісію Головного територіального управління юстиції у Донецькій області передати справи приватного нотаріуса Костюченко О.О. на зберігання до Донецького обласного державного архіву після закінчення АТО. У зв`язку із відсутністю доступу до вже заведеної спадкової справи, що унеможливлює на теперішній час отримання свідоцтва про право на спадщину, рекомендовано визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення права власності на вказане нерухоме спадкове майно, постановою Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори від 03.12.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті громадянки України [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку площею 2,7685 га, розташовану на території Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, у зв`язку з тим, що приватним нотаріусом Торезького міського нотаріального округу Костюченко О.О. 02.09.2013 року зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , яка є чинною. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Судом встановлено та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно після померлої [INFO] бабки [PERSON] , який у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і 02.09.2013 року приватним нотаріусом Торезького міського нотаріального округу Донецької області Костюченко О.О. було зареєстровано спадкову справу № 53/2013 до спадкового майна [PERSON] . Однак, через початок з 14.04.2014 року антитерористичної операції на сході України, що уведена на підставі Указу виконуючого обов"язки Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року № 405/2014, спадкоємець не отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", м. Чистякове (раніше Торез) Донецької області знаходиться на непідконтрольній державній владі території. Таким чином, через відсутність доступу до вже заведеної спадкової справи, [PERSON] не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори від 03.12.2020 року про відмову [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved