Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

31 жовтня 2019 року заявники [PERSON] , [PERSON] звернулись до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, де в подальшому уточнивши свої вимоги, просять суд оголосити їх усиновлювачами неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Дніпро, та внести зміни до актового запису №438 від 06.04.2008 року про народження [PERSON] , вказавши в ньому батьком дитини - [PERSON] , громадянина України, матір`ю дитини - [PERSON] , громадянку України, змінити усиновленій дитині прізвище з " [PERSON] " на " [INFO] ", по батькові дитини - з " [PERSON] " на " [INFO] ". В обґрунтування позову заявники зазначили, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі та власних дітей не мають. 03.01.2019 року заявники звернулись до служби у справах дітей виконкому Жовтоводської міської ради із письмовою заявою про бажання усиновити дитину, хлопчика віком до 12 років. З цього часу вони перебувають на обліку у службі у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області як кандидати в усиновлювачі. Вони бажають усиновити малолітнього [PERSON] , [INFO] та мають всі необхідні умови для усиновлення та повноцінного виховання дитини. Ухвалою суду від 08 листопада 2019 року провадження у даній справі відкрито та призначено у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04 грудня 2019 року підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду у відкрите судове засідання. В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] підтримали свої вимоги, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними у позовній заяві. Суду пояснили, що раніше вже були усиновлювачами малолітнього [PERSON] . Рішенням Жовтоводського міського суду усиновлення було скасоване, за їх заявою. Їх вини в скасуванні усиновлення не має, малолітній [PERSON] не хотів проживати в їх сім`ї, вони діяли в інтересах дитини. Після його повернення до дитячого будинку, він дуже змінився, висловлюючи небажання проживати в їх сім`ї, дитина думала що повернеться до біологічної матері, чого не відбулося. Але зараз хлопчик бажає повернутися в їх родину і вони також про це мріють, бо дуже люблять його, як власного сина та за весь час без [PERSON] зрозуміли, що вони - одна родина. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради - Сергєєва І.М., в судовому засіданні зазначила, що служба у справах дітей підтримує задоволення заяви та зазначила, що ними раніше надавався висновок про доцільність такого усиновлення, оскільки воно відповідатиме інтересам дитини. Малолітній [PERSON] навчається в загальноосвітній школі №11 м. Жовті Води. Дитина навчається добре. Допитаний у судовому засіданні малолітній [PERSON] висловив згоду та те, щоб заявники знову стали його батьками. Суду пояснив, що раніше він не хотів проживати в їх родині, оскільки не хотів навчатися та хотів повернутися до своєї біологічної матері. Однак, згодом зрозумів, що любить заявників та хоче мати повноцінну родину. Заслухавши пояснення заявників, представника заінтересованої особи та малолітнього [PERSON] , свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про усиновлення підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновленою може бути дитина. Відповідно до ст. 217 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до ст. 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ст.212 Сімейного кодексу України не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 27 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 339. (а.с.15). Заявники власних дітей не мають, бажають виховувати дитину, стати їй батьками. Згідно висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 17.01.2019 року №Ф-31 «Про можливість громадян [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , бути усиновлювачами», заявники бажають усиновити дитину (хлопчика) віком до 12 років. [PERSON] та [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалися, не знятої чи не погашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають. За медичним висновком про стан їх здоров`я, виданим СМСЧ-9 м. Жовті Води від 28.12.2018 року, [PERSON] та [PERSON] до усиновлення дитини придатні. [PERSON] працює радіотелефоністом в 39 ДРПЧ 5 ДПРЗ ГУДНС України в Дніпроперовській області. Дохід за період з червня 2018 року по листопад 2018 року становить 54888,20 грн. [PERSON] працює начальником лабораторії з контролю виробництва у ФОП [PERSON] . Дохід за період з червня 2018 року по листопад 2018 року становить 40800,00 грн. Заявники проживають у приватизованій квартирі, яка складається з трьох кімнат. В приміщенні сучасний ремонт в наявності всі необхідні меблі, побутова техніка. Санітарно-гігієнічні умови задовільні. Для дитини буде відведена окрема кімната. Таким чином у [PERSON] та [PERSON] , на думку служби у справах дітей, створені необхідні умови для проживання і виховання дитини. Вони можуть бути усиновлювачами. (а.с.27) Вищезазначене підтверджується дослідженими судом документами, які додані до висновку служби у справах дітей. (а.с.13-26, 28) Судом також встановлено, що заявники раніше вже були усиновлювачами малолітнього [PERSON] . Згідно із рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року усиновлення [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , скасовано. Малолітнього [PERSON] , [INFO] передано органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради. Даним рішенням встановлено, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що з моменту усиновлення дитини позивачі, у відповідності до ч. 4 ст. 232 СК України, виконували і продовжують виконувати усі покладені на них обов`язки щодо дитини, які мають і батьки. Тобто, як і передбачає ст. 150 СК України, вони виховували дитину, піклувалися про стан її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечували здобуття дитиною освіти, готували її до самостійного життя, оточували дитину любов`ю, приділяли їй постійну увагу, прагнули прищепити дитині сімейні цінності. Втім, між позивачами та усиновленою ними дитиною, незалежно від їх волі, склалися стосунки, які роблять їх спільне проживання та виконання позивачами своїх батьківських обов`язків, неможливими. Суд прийшов до висновку, що подальше перебування [PERSON] у родині [PERSON] не відповідає інтересам дитини. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2018 року зазначене рішення Жовтоводського міського суду залишено без змін. Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 19.04.2018 року №161, малолітньому [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с.29) Відповідно до протоколу бесіди з малолітнім [PERSON] від 25.09.2019 року, останній виявив стійке бажання проживати у сім`ї [PERSON] , які раніше були його усиновлювачами. Дитина на час бесіди виховується у будинку сімейного типу [PERSON] . Дитина стверджує, що сумує за своїми колишніми усиновлювачами, зрідка їх відвідує і бажає проживати з ними разом. (а.с.31) Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , в родині яких малолітній [PERSON] проживає з лютого 2019 року, у судовому засіданні підтвердили стійке бажання дитини повернутись до родини [INFO] . [PERSON] спілкується з іншими дітьми, яких в прийомній родині п`ятеро. Хлопчик відвідує школу, зайняття не пропускає, сумує за родиною [PERSON] . Вважають, що у родині [PERSON] буде краще. Таким чином, суд приходить до висновку, що стан здоров`я, дохід, матеріальне забезпечення та любов до дитини дозволяє заявникам створити дитині належні умови для духовного та фізичного її розвиту. Будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявників немає, [PERSON] та [PERSON] мають стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. При цьому суд враховує, що скасування усиновлення за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року, як вбачається з тексту самого рішення, відбулось не з їх вини. Враховуючи згоду самої дитини на усиновлення, вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювачів, їх відповідність вимогам законодавства та моральним засадам суспільства як усиновлювачів, інтереси батьків та інтереси дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. Будь-які докази про те, що дане усиновлення суперечить інтересам дитини в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 229 Сімейного кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Згідно ст. 233 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини державний орган реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Суд, враховуючи обставини по справі, а саме, що запис заявників батьками усиновленої ним дитини відповідає інтересам дитини, що усиновлюється, вважає можливим задовольнити заяву в частині внесення змін до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , №438, зробленому 19 березня 2008 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. В графі батько вказати [PERSON] громадянина України, матір`ю дитини - [PERSON] громадянку України. Змінити усиновленій дитині прізвище з « [PERSON] » на « [INFO] » та по батькові дитини з « [PERSON] » на « [INFO] ». Судові витрати, які заявники понесли у зв`язку із розглядом справи компенсуванню не підлягають та відносяться за їх рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved