Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" про повернення коштів із депозитного вкладу. В обґрунтування позову посилається на те, що 08 вересня 2014 року між [PERSON] і Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" м. Одеса, вул. Гагаріна, в особі начальника відділення № 333 ПАТ "Імексбанк" м. Рівне Федорчуком Андрієм Михайловичем, що діяв на підставі довіреності 020114/3 від 02 січня 2014 року було укладено договір № 1240027529 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р., вклад "Постійний клієнт" 3 міс, місце укладення та виконання договору - м. Рівне. Відповідно до умов договору, відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 8250 доларів США на вкладний рахунок № [NUMBER], а саме на строк з 08 вересня 2014 року по 10 грудня 2014 року. Факт прийняття відповідачем коштів, підтверджується квитанцією №12476 від 08.09.2014р. про внесення коштів. Процентна ставка по договору становить 9,5 відсотків річних. Відсотки нараховуються щомісячно на поточний рахунок № [NUMBER]. 09 грудня 2014 року позивач звернувся з письмовим зверненням у відділення № 333 ПАТ "Імексбанк" у м. Рівне з проханням не пролонговувати договір №1240027529 від 08.09.2014р. про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р. Крім того, 10 грудня 2014 року позивач повторно звернувся з письмовим зверненням у відділення № 333 ПАТ "Імексбанк" у м. Рівне з письмовою заявою про повернення вкладу у розмірі 8250,00 доларів США та нараховані відсотки, однак він отримав відповідь за № 741 від 16.12.2014 р. в якій вказано, що враховуючи суспільно-політичне напруження, окупацію території АР Крим, проведення антитерористичної операції на території України, наявність певних елементів ризику були введені певні обмеження на видачу (отримання) готівкових коштів в національній та іноземній валюті. Тобто, у видачі грошових коштів по депозитному вкладу та нарахованих процентів йому було відмовлено. Таким чином, Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" свої зобов'язання, щодо своєчасного повернення коштів не виконує, розрахунок не провів, позивач вважає, що дії банку з невидачі йому суми депозиту є протиправними. Залишок коштів на поточному рахунку № [NUMBER] станом на 17 грудня 2014 року складає 8418,58 доларів США про що свідчить довідка № 754 від 17.12.2014 р. надана з відділення № 333 ПАТ "Імексбанк" у м. Рівне. Просить суд стягнути з публічного акціонерного товариства "Імексбанк" на користь [PERSON] суму депозитного вкладу за договором № 1240027529 від 08.09.2014р. про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р. та нараховані відсотки в розмірі 8418,58 доларів США (вісім тисяч чотириста вісімнадцять доларів США 58 цент.) та судовий збір у розмірі 1327,56 грн. (одна тисяча триста двадцять сім гривень 56 коп.). Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просили позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомив. Зі згоди представника позивача та позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 08 вересня 2014 року між [PERSON] і Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" м. Одеса, вул. Гагаріна, в особі начальника відділення № 333 ПАТ "Імексбанк" м. Рівне Федорчуком Андрієм Михайловичем, що діяв на підставі довіреності 020114/3 від 02 січня 2014 року було укладено договір № 1240027529 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р., вклад "Постійний клієнт" 3 міс, місце укладення та виконання договору - м. Рівне. Відповідно до умов договору, відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 8250 доларів США на вкладний рахунок № [NUMBER], а саме на строк з 08 вересня 2014 року по 10 грудня 2014 року. Факт прийняття відповідачем коштів, підтверджується квитанцією №12476 від 08.09.2014р. про внесення коштів. Процентна ставка по договору становить 9,5 відсотків річних. Відсотки нараховуються щомісячно на поточний рахунок № [NUMBER]. Відсотки нараховуються щомісячно на поточний рахунок № [NUMBER]. Відповідно до договору №1240027529 від 08.09.2014р. про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р. Вклад "Постійний клієнт" З міс. Датою повернення вкладу є 10 грудня 2014 року. Пунктом 6.1. публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р., визначено, що банк повертає вклад та сплачує нараховані та несплачені проценти у строк, що визначений в договорі про приєднання до договору. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Згідно вимог ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду (строковий або за вимогою) банк (сторона, що прийняла від іншої сторони грошову суму) зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. 09 грудня 2014 року позивач звернувся з письмовим зверненням у відділення № 333 ПАТ "Імексбанк" у м. Рівне з проханням не пролонговувати договір №1240027529 від 08.09.2014р. про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р. Крім того, 10 грудня 2014 року позивач повторно звернувся з письмовим зверненням у відділення № 333 ПАТ "Імексбанк" у м. Рівне з письмовою заявою про повернення вкладу у розмірі 8250,00 доларів США та нараховані відсотки, однак він отримав відповідь за № 741 від 16.12.2014 р. в якій вказано, що враховуючи суспільно-політичне напруження, окупацію території АР Крим, проведення антитерористичної операції на території України, наявність певних елементів ризику були введені певні обмеження на видачу (отримання) готівкових коштів в національній та іноземній валюті. Тобто, у видачі грошових коштів по депозитному вкладу та нарахованих процентів йому було відмовлено. Таким чином, на відносини пов'язані з виконанням умов укладеного між позивачем та відповідачем договору поширюються положення норм глав 71, 72 Цивільного кодексу України (статті 1046 - 1076), а також положення договору якими регулюються відносини з приводу здійсненого позивачем банківського вкладу. Судом встановлено, що у ПАТ "Імексбанк" на рахунку № [NUMBER] станом на 17 грудня 2014 року складає 8418,58 доларів США про що свідчить довідка № 754 від 17.12.2014 р. надана з відділення № 333 ПАТ "Імексбанк" у м. Рівне. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, с недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Ні договором ні жодним законом відповідач свої дії не обґрунтовує, оскільки діючі закони такого права йому і не надають. Своїми діями відповідач порушив також вимоги ст.ст. 629 та 1060 Цивільного Кодексу України, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року №516 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за N 1256/8577). Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження з кладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта, щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Ухилення відповідача від повернення всієї суми вкладів є незаконним та безпідставними, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань по своєчасному і належному поверненню банківського вкладу є порушенням умов договору банківського вкладу і наведених норм Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства та умов договору. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року споживачем є громадянин, який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Оскільки позивач є вкладником, що уклав з відповідачем - банком, договір банківського вкладу (депозиту) з метою отримання зі спливом встановленого договором строку вкладу та процентів на нього, тобто замовив банківські послуги для задоволення своїх власних побутових потреб, позивач є споживачем. Відносини між споживачами товарів (робіт, послуг) і виробниками, виконавцями, продавцями в умовах різних форм власності, захист прав та інтересів споживачів регулюється Законом України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року. Тобто загальна сума заборгованості за укладеним договором банківського вкладу № [NUMBER] станом на 17 грудня 2014 року складає 8418,58 доларів США про що свідчить довідка № 754 від 17.12.2014 р. надана з відділення № 333 ПАТ "Імексбанк" у м. Рівне. За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені і такі, що відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки відповідно до положень ст.1060 ЦК України, позивач має право вимагати від відповідача видачу вкладу або його частину, а відповідач зобов'язаний видати позивачу вклад або його частину на першу вимогу позивача (вкладника), а тому порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом стягнення з відповідача. Окрім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, сторони на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати по справі в розмірі 1327 грн. 56 коп.

Outcome: approved