Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач мотивує свої позовні вимоги наступним. Між ним та відповідачем 14 травня 2014 року зареєстровано шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 690. У зв`язку із реєстрацією шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Від спільного подружнього життя у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки подружжя у шлюбі. З моменту одруження їхнє сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до того, що вони стали зовсім чужими один для одного людьми. Вказує, що подружні відносини між ними припинено у 2020 році. З цього часу ведення спільного господарства та підтримання шлюбно-сімейних відносин припинено. Вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, суперечить їхнім інтересам. Просить не надавати строку для примирення. Зазначає, що дитина зареєстрована та проживає разом із ним. Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить позов задоволити. Відповідач та її представник в судове засідання не прибули, подали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач у заяві зазначила, що позов визнає та просить розірвати шлюб. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників справи, зважаючи на подані ними заяви. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Із свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого 14 травня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 14 травня 2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 690. У зв`язку із реєстрацією шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 28 листопада 2018 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області серія [NUMBER] . Із довідки про реєстрацію місця проживання, виданої КП "Жовківське МВУЖКГ" Вих. № 547 від 21.05.2021, вбачається, що зареєстроване місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що спільне проживання, ведення спільного господарства та підтримання шлюбно-сімейних відносин припинено. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, сім`я фактично не існує. Суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнала. Таким чином, позов [PERSON] слід задоволити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який сплечений при подачі позову до суду.

Outcome: approved