Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 25.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до умов п. 1.1 договору позивач надає відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 15 800 доларів США 00 центів. Кредит надано на 72 місяці з 25.06.2007 року по 25.06.2013 року (п. 1.2 кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом складає 13,50 % відсотків річних ( п. 1.4 кредитного договору). Відповідно до п. 3.1 кредитного договору кредит надано відповідачу на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору відповідач зобов'язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3 договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 25.06.2013 року, а також щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів. Відповідно до п. 6.5 договору позивач має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання відповідачем умов договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав відповідача, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення відповідача рекомендованим листом. За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язання, зазначеного в цьому договорі. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, а саме умови п. 5.1 кредитного договору, внаслідок чого станом на 04.07.2013 року заборгованість по кредитному договору № 014/3767/73/57150 від 25.06.2007 року складає 60 516 доларів США 72 центи, що еквівалентно по курсу НБУ 483 710 грн.14 коп. Просить стягнути із відповідача дану заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - Оверковський В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав та суду пояснив, що розрахунок заборгованості за кредитним договором позивачем зроблено відповідно до умов договору. Посилання відповідача на те, що розрахунок пені зроблено без застосування спеціальної позовної давності є безпідставними, оскільки згідно п. 10.4 кредитного договору до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Що відповідає положенням ст. 259 ЦК України. Крім того зазначає, що заява позивача про застосування строку позовної давності до основної суми боргу задоволенню не підлягає, оскільки кредит надавався на 72 місяці з 25.06.2007 року по 25.06.2013 року. Банком неодноразово здійснювалися дзвінки відповідачу з вимогами погасити заборгованість, також відповідачу направлялася претензійна вимога від 15.03.2013 року і лише після закінчення строку договору банк звернувся до суду з даним позовом. Зазначив, що враховуючи матеріальне становище відповідача та те, що на його утримані знаходяться неповнолітні діти, не заперечує проти зменшення пені. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що вважає, що позивач пропустив строк позовної давності для стягнення пені і він просить застосувати строк позовної давності. Також просить застосувати строк позовної давності до основної суми боргу, так як 15.05.2011 року позивачу вже було відомо,що його права порушено. Крім того зазначає, що відповідно до п. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин. Просить врахувати, що в нього на утриманні перебуває троє малолітніх дітей, він працює за договором та отримує мінімальну заробітну плату, внаслідок чого немає можливості виплачувати кредит, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просить зменшити розмір пені до 8 000 грн. 00 коп., позов задовольнити частково. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 25.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до умов п. 1.1 договору позивач надає відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 15 800 доларів США 00 центів. Згідно умов п. 1.2 договору кредит надано на 72 місяці з 25.06.2007 року по 25.06.2013 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 13,50 % відсотків річних ( п. 1.4 кредитного договору). Згідно п. 3.1 кредитного договору кредит надано відповідачу на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору відповідач зобов'язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3 договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 25.06.2013 року, а також щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів. Відповідно до п. 6.5 договору позивач має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання відповідачем умов договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав відповідача, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення відповідача рекомендованим листом. За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язання, зазначеного в цьому договорі. Згідно п. 10.4 кредитного договору до правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, здійснив видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 04.07.2013 року заборгованість по кредитному договору № 014/3767/73/57150 від 25.06.2007 року складає 60 516 доларів США 72 центи, що еквівалентно по курсу НБУ 483 710 грн.14 коп., з яких заборгованість за кредитом - 9 338 доларів США 15 центів, що еквівалентно по курсу НБУ 74 639 грн. 83 коп., заборгованість по відсоткам - 4 964 доларів США 94 центів, що еквівалентно по курсу НБУ 39 684 грн. 77 коп., заборгованість по пені за прострочення кредиту та відсотків - 46 213 доларів США 63 центи, що еквівалентно по курсу НБУ 369 385 грн. 54 коп. Згідно свідоцтв про народження дітей встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.ст. 525, 526, 530, 536, 543 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності до пені та до основного зобов'язання, суд зазначає, що дана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п. 10.4 кредитного договору до правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Як вбачається з договору, кредит надавався на 72 місяці з 25.06.2007 року по 25.06.2013 року, тобто строк дії договору встановлено до 25.06.2013 року включно, отже з цього часу, оскільки відповідачем не було виконано зобов'язання за договором, банк дізнався про порушення свого права. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 05.06.2014 року, тому суд приходить до висновку про позивачем строк позовної давності не пропущено. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. До загальних засад цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України відносяться справедливість, добросовісність та розумність, а також свобода договору. Враховуючи обставини справи, норми цивільного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що нарахування пені в розмірі, що значно перевищує суму основного боргу є не тільки порушенням Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", а й порушенням загальних засад цивільного законодавства щодо принципу справедливості та розумності. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. На підставі викладеного, враховуючи обставини справи, зокрема, матеріальне становище відповідача, те, що на утриманні у відповідача перебуває троє малолітніх дітей, він працює за трудовим договором та отримує мінімальну заробітну плату, враховуючи прохання відповідача зменшити розмір заборгованості у зв'язку з важким матеріальним становищем, суд вважає дані обставини істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК та приходить до висновку, що слід зменшити розмір пені. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені по даному кредитному договору та вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/3767/73/57150 від 25.06.2007 року 28 303 долари США 09 центів, що еквівалентно по курсу НБУ 7, 993 грн. за долар США - 226 226 грн. 60 коп. (з яких заборгованість за кредитом - 9 338 доларів США 15 центів, що еквівалентно по курсу НБУ 74 639 грн. 83 коп., заборгованість по відсоткам - 4 964 доларів США 94 центів, що еквівалентно по курсу НБУ 39 684 грн. 77 коп., заборгованість по пені за прострочення кредиту та відсотків - 14 000 доларів США 00 центів, що еквівалентно по курсу НБУ 111 902 грн. 00 коп.). Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial