Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

У лютому 2015 р. [PERSON] звернулася із вищезазначеною заявою до суду, просить суд встановити юридичний факт, що національність [PERSON], яка народилася [INFO] року в м. Одесі, згідно свідоцтва про народження [NUMBER] складеного 21.08.1947 р. Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції - єврейка. Зобов'язати Відділ державної РАЦС у Приморському районні реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести зміни до актового запису у свідоцтві про шлюб [NUMBER] від 25.01.1969 р., складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції національність нареченої з "Росіянка" на "Єврейка", оргументуючи тим, що 21.08.1947 р. Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції їй було видане свідоцтво про народження, серії [NUMBER], актовий запис №2902 в якому не було зазначено її національності, лише зазначена національність її батьків: батько [PERSON], національність "Єврей", мати [PERSON], національність "Росіянка". Із політичних мірківань, які діяли на той час при одруженні у свідоцтві про шлюб [NUMBER] від 25.01.1969 р., складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції її національність як нареченої було зазначено "Росіянка". З метою відновлення своєї національності заявниця зверталася до відділу реєстрації актів цивільного стану в Приморському районі Одеського міського управління юстиції м. Одеси, але 17.02.2015 р. їй було відмовлено. Так як зміна національності не входить до компетенції відділів РАЦС, тому вказана відмова не дає можливості реалізувати право на вибір національності, передбачене ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», згідно якої громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Оскільки в позасудовому порядку змінити національність неможливо заявниця змушена звернутися до суду для вирішення цього питання. Заявниця у судове засідання не з'явилась просила справу слухати у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'являвся, подав до суду листи про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд приймає рішення за наявними в справі доказами. Згідно ч.2 п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів , що мають юридичне значення. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих, майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також на правильний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Встановлення факту приналежності до єврейської національності заявниці необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду. Таким чином, факт, що просить встановити заявниця має юридичне значення. Суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] року в м. Одесі, згідно свідоцтва про народження [NUMBER] складеного 21.08.1947 р. Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками заявниці є - [PERSON], національність "Єврей", мати [PERSON], національність "Росіянка". У свідоцтві про шлюб [NUMBER] від 25.01.1969 р., складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції національність заявниці як нареченої було зазначено "Росіянка". 17.02.2015 р. з метою відновлення своєї національності заявниця зверталася до відділу реєстрації актів цивільного стану в Приморському районі Одеського міського управління юстиції м. Одеси, але їй було відмовлено. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». У відповідності до ст. 3 вказаного Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що батько заявниці був євреем, заявниця також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «єврейка», як це передбачено Законом України «Про національні меншини». Встановлення факту єврейського походження мені необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження єврейського походження мого роду, цей факт має юридичне значення, оскільки з 2008 року держава Ізраїль громадянам України єврейського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась, позбавляє мене та моїх нащадків права скористатись вказаними правами. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що встановлення юридичного факту належності заявниці до єврейської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вирішує задовольнити заяву [PERSON], та встановити юридичний факт того, що заявниця, належить до єврейської національності, оскільки є донькою батька єврея. У відповідності до п.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт приналежності до єврейської національності .

Outcome: approved