Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Заявник звернулася\~до суду\~з вказаною\~заявою та\~з урахуванням\~уточнених вимог,\~просила суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] та її батько [PERSON] , [INFO] , народилися с. Зубовиці, Тимошівський район, Люблінської області, що є територією Польщі, що є підставою для внесення доповнень до актового запису № 175 від 24 червня 1958 року про народження [PERSON] , складеного Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині доповнення відомостей по батькові дитини - « [PERSON] », місце народження - «с. Зубовиці, Тимошівський район, Люблінської області, країна Польша», виправлення помилки в написанні ім`я та по батькові моєї матері з « [PERSON] » на « [PERSON] » відповідно до правил українського правопису, а також внесення виправлення в графі національність батька [PERSON] , з «українець» на «поляк»; Апостолівському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести доповнення до актового запису № 175 від 24 червня 1958 року про народження [PERSON] , складеного Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині відображення відомостей по батькові « [PERSON] », місце народження - «с. Зубовиці, Тимошівський район, Люблінської області, країна Польша», виправити помилку в написанні ім`я та по батькові моєї матері з « [PERSON] » на « [PERSON] » відповідно до правил українського правопису, а також внести виправлення в графі національність батька [PERSON] , з «українець» на «поляк». Заявниця у заяві вказала, що [INFO] народився її батько - [PERSON] . ЇЇ мати - [PERSON] , народилась [INFO] . Заявниця [PERSON] прізвище [PERSON] ) народилась [INFO] . Місце народження її батьків та її - є Люблинська область, Тимошівський район, с. Зубовиці, що є територією Польщі. Вказані обставини підтверджується копією свідоцтва про народження батька, копією свідоцтва про її народження та копією архівної довідки державного архіву Львівської області від 20.09.2018 року № К-1921. Однак, з невідомих заявниці причин у її актовому записі про народження національність батька була вказана, як «українець», а не «поляк», у зв`язку з чим і в її актовому запису про народження національність, також була вказана, як «українець». Окрім цього, під час візиту заявниці до Апостолівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТЮ у Дніпропетровській області, з`ясувалося, що в актовому записі про її народження в результаті граматичної помилки та порушення правил українського правопису невірно зазначено ім`я та по батькові матері заявниці - « [PERSON] » замість « [PERSON] », не зазначено відомості про «по батькові» заявниці, а також не зазначено відомості про місце її народження, хоча у самому свідоцтві про народження заявниці, її паспорті та свідоцтві про укладення шлюбу - ці дані містяться. [INFO] помер батько [PERSON] [INFO] померла мати. 17 квітня 1965 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , а тому змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За її заявою до відділів державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області про внесення змін до актового запису про народження в частині зміни національності її батьків з «українець» на «поляк», було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. З такою позицією заявниця не згодна, оскільки з причин помилки внесеної до її актового запису про народження, де національність батька була вказана «українець», а не «поляк», вона не мала можливість обрати собі національність «полька». Вона дотримується культурних і релігійних традицій, етнічних особливостей поляків і ця культура була домінуючою в її родині, в побуті, також дотримується всіх польських традицій та звичаїв, про що свідчить копія довідки Дніпропетровської обласної спілки поляків. Метою встановлення факту, що батько заявниці за національністю «поляк» є створення умов здійснення її особистих немайнових прав та підтвердження їх наявності, а саме можливість у майбутньому отримати карту поляка та мати можливість безперешкодно потрапити в країну, де вона фактично народилася для того, щоб проживати на старість років разом із своїми близьким родичами (братами та сестрами), які живуть у Польші. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнену заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Заінтересовані особи представники Покровського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, Апостолівського районного відділ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Від представника Апостолівського районного відділ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області до суду надійшла заява, в якій просить справу слухати за відсутності їх представника, при ухвалені рішення покладаються на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги заявником про встановлення факту підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданим 24.06.1958 р. Апостолово рай бюро ЗАГС Дніпропетровської області, [PERSON] народилася [INFO] в селищі Зубовиці, Тимошівський район, Люблінської області, актовий запис №175. Батьком зазначений [PERSON] , національність українець, матір`ю [PERSON] (мовою документу), національність українка (а.с.7,45). Місце народження її батьків також є Люблинська область, Тимошивський район, с. Зубовиці, що підтверджується копією свідоцтва про народження батька серії [NUMBER] (а.с.8), та копією архівної довідки державного архіву Львівської області від 20.09.2018 року № К-1921 (а.с.11). Згідно паспорту громадянина України [PERSON] народилася [INFO] в с. Зубовиці, Тимошівський район, Люблінської області (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] помер батько [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла її мати (а.с.9-10). Згідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 17 квітня 1965 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , а тому змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.13). Згідно довідки сільського голови Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 15.04.2019 року повідомлено, що згідно обліків по господарських книжок батько заявниці [PERSON] , 1903 р.н., поляк за національністю, дійсно проживав у с. Дніпрове (Ямбург) Катеринославського повіту колонії для переселенців з Німеччини, куди переїхав з батьками наприкінці Першої світової війни з с. Зубовичі Люблінської губернії (територія Польщі). Працював учнем підмайстра коваля та на заводі з виготовлення черепиці. Наприкінці військового конфлікту з Польщею переїхав до іншого місця мешкання, яке невідоме (а.с.14). Згідно відповідей Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, Апостолівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення змін до актового запису про народження в частині зміни національності її батьків з «українець» на «поляк», заявниці було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання (а.с.15,48). Доказом того, що батько заявниці - [PERSON] , є за національністю «поляк», свідчать наступні документи: копія листа Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 15.04.2019 року № 4620 (а.с.14); копія переселенського квитка № 16543 (а.с.16); копія рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.02.2005 року по справі № 2-481/2005, яким було встановлено факт належності архівної довідки та переселенського квитка № [NUMBER] (а.с.21); копія військового квитка на ім`я [PERSON] , де зазначено про те, що він народився у Польщі (а.с.16-17); копія листа Дніпропетровського обласного союзу поляків № 06 від 05.06.2019 року (а.с.23). Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини першої\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої\~ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293\~та п.6 ч.1 ст.\~315 ЦПК України\~та роз`яснень, викладених у п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~ у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з п.п. 1, 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» встановлено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, яка ратифікована Законом України №703/97-ВР від 9 грудня 1997 року "Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин" визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в зазначеній Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими. Частиною 1 статті 11 вказаної Конвенції визначено, що сторони зобов`язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім`я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах. У статті 1 Угоди про принципи співробітництва між Україною та Республікою Польща по забезпеченню прав національних меншин визначено, що для досягнення цілей цієї Угоди під національними меншинами (надалі "меншини") маються на увазі відповідно: - групи громадян України, які є поляками за національністю, та які виявляють почуття національної самосвідомості, єдності зі своїм етносом, - групи громадян Республіки Польща, які є українцями за національністю та які виявляють почуття національної самосвідомості, єдності зі своїм етносом. Відповідно до статті 3 згаданої Угоди, кожна із Сторін враховує у своїй політиці законні інтереси меншин, вживає законодавчі, адміністративні та інші необхідні заходи для зберігання, розвитку їх етнічної, мовної, культурної та релігійної самобутності, недопущення на своїй території будь-якої дискримінації осіб за ознакою їх приналежності до меншини, а також будь-яких спроб асиміляції меншин проти їх волі. Статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи Про захист національних меншин (ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09 грудня 1997 року) передбачено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Метою встановлення факту, що батько заявниці за національністю «поляк» є створення умов здійснення її особистих немайнових прав та підтвердження їх наявності, а саме: можливість у майбутньому отримати карту поляка та мати можливість безперешкодно потрапити в країну, де вона фактично народилася для того, щоб проживати на старість років разом із своїми близьким родичами, які живуть у Польщі. Отже, враховуючи, що відповідними документами підтверджений той факт, що батько [PERSON] за національністю «поляк», то заявниця, зважаючи на передбачене ст. 11 Закону України «Про національні меншини» має право вільно обирати і відновлювати національність, яке залежить від волевиявлення особи, суд вважає, що є достатні підстави для внесення відповідних виправлень до її актового запису про народження в графі національності батька, а також її «по - батькові» та місця її народження і виправлення граматичної помилки в написання імені та по батькові матері з - « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідно до правил українського правопису.

Outcome: approved