Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

В травні 2011 року публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль" в особі його Одеської обласної дирекції звернулось до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 014/0079/74/59333 від 10.07.2006 року у загальному розмірі 1 448 859,43 грн., мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачами своїх зобов'язань за цим кредитним договором щодо повернення кредиту та внесення плати за користування кредитом у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором (а.с.1-4). В серпні 2012 року позивач подав адресовану суду свою письмову заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою остаточно вимагає стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 014/0079/74/59333 від 10.07.2006 року у загальному розмірі 333 612,37 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ (7,9930 грн. за 1 дол.США) станом на 31.07.2012 року становить 2 666 563,67 грн., з яких : заборгованість за кредитом - 148 818,78 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 189 508,51 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 46 670,79 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 373 038,90 грн. ; пеня за прострочення тіла кредиту - 36 640,11 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 292 864,40 грн. ; пеня за прострочення відсотків по кредиту - 101 482,78 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 811 151,86 грн. (а.с.130-131). В судовому засіданні представник позивача - Вдовиченко Г.В. підтримала позов, а представника відповідача [PERSON] - [PERSON] частково визнав позов, а саме визнав позов в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 148 818,78 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 31.07.2012 року становить 1 189 508,51 грн., за кредитним договором № 014/0079/74/59333 від 10.07.2006 року, та не визнав позов в частині стягнення відсотків за користування кредиту та пені за прострочення тіла кредиту і за прострочення відсотків по кредиту за цим кредитним договором, посилаючись, що в період з 18.02.2010 року по 12.09.2011 року позивач не повинен був нараховувати відсотки за користування кредитом та пені за прострочення платежів за кредитом, оскільки ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 18.02.2010 року у справі № 2-6794/10 за позовом [PERSON] до ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі його Одеської обласної дирекції, ПП „Інвест-Прогрес", за участю третьої особи - [PERSON], про внесення змін до кредитного договору, у якості забезпечення позову було призупинено виплату кредиту, відсотків за користування кредитом та інших платежів, які можуть бути нараховані до виплати, згідно умов кредитного договору № 014/0079/74/59333 від 10.07.2006 року до вирішення позову по суті, а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.05.2010 року вказану ухвалу суду першої інстанції було змінено та зупинено щомісячне погашення кредиту згідно п.1.3. кредитного договору № 014/0079/74/59333 від 10.07.2006 року, відсотків за користування кредитом та інших платежів, які можуть бути нараховані за цим кредитним договором, до вирішення спору по суті, та лише ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12.09.2012 року згадані заході забезпечення позову були скасовані, а позов [PERSON] ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі його Одеської обласної дирекції, ПП „Інвест-Прогрес", за участю третьої особи - [PERSON], про внесення змін до кредитного договору - залишено без змін. Разом з тим, під час судових дебатів представник відповідача [PERSON] просив суд врахувати положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки за кредитним договором № 014/0079/74/59333 від 10.07.2006 року. Відповідач [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання нею судової повістки. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно з кредитним договором № 014/0079/74/59333 від 10.07.2006 року з додатками №№ 1, 2 від 10.07.2006 року, акціонерний поштово-пенсійний банк „Аваль", назва якого згодом була змінена на відкрите акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль", який згодом був перейменований в публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль", надав [PERSON] кредит в сумі 195 400,00 дол.США на 240 місяців, з 10.07.2006 року по 10.07.2026 року, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 13,25 % річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами щомісячними ануїтентними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 10.07.2026 року. Крім того, 26.06.2009 року між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 014/0079/74/59333 від 10.07.2006 року, за умовами якої, зокрема, тимчасово на строк з 26.06.2009 року по 26.06.2010 року було встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 10,25 % річних, а після 26.06.2010 року проценти за кредитом розраховуються на підставі процентної ставки, передбаченої п.1.4. кредитного договору,(13,25 % річних). Позивач повністю та в строки виконав свої зобов'язання за вказаним кредитним договором щодо надання [PERSON] кредитних коштів, що підтверджується копією платіжного доручення № 1 від 11.07.2006 року. Однак відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання за згаданим кредитним договором щодо часткового повернення наданого йому кредиту (основної суми) та внесення плати за користування кредитом у встановлені цим договором терміни. Згідно з п.9.1. цього кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в цьому договорі. Згідно з положеннями пунктів 5.5., 6.5. цього кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, банк має право вимагати, а позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції та інші витрати, що визначені цим договором. Таке дострокове погашення повинно бути здійснене позичальником протягом 30-ти календарних днів з дня надіслання банком позичальнику відповідного повідомлення з вимогою дострокового погашення. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, 10.06.2006 року банком як іпотекодержателем і відповідачем [PERSON] як іпотекодавцем було укладеного іпотечний договір, за умовами якого предметом іпотеки є майнові права іпотекодавця за договором інвестування № Г1/И-61 від 12.01.2006 року на квартиру за будівельним номером [ADDRESS] та майнові права за договором інвестування № Г1/И-62 від 12.01.2006 року на квартиру за будівельним номером 54 в будинку за будівельним номером [ADDRESS] укладеними між іпотекодавцем та ПП „Ін вест-Прогрес", заставною вартістю 1 233 719,20 грн. Крім того, наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою відповідача [PERSON], про що 10.07.2006 року між банком і поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № 014/0079/74/59333/1. Відповідно до п.3.1. цього договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, відповідно до ч.1,2 ст.554 ЦК України. Позивачем було направлено на адресу відповідачів [PERSON] і [PERSON] письмову вимогу, відповідно за № -4/1590 від 11.03.2011 року та за № 1-4/1589 від 11.03.2011 року, яка містить вимогу про дострокове повернення кредиту та усіх нарахувань за ним у повному обсязі, та яка була отримана відповідачем [PERSON] 18.03.2011 року і 17.03.2011 року відповідачем [PERSON], що повністю підтверджується матеріалами справи. Таким чином, встановлений заново строк повернення кредиту та усіх нарахувань за ним вже настав. Проте відповідачі залишили цю вимогу банку без задоволення. Станом на 31.07.2012 року заборгованість відповідачів перед банком за кредитним договором № 014/0079/74/59333 від 10.07.2006 року складає 333 612,37 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ (7,9930 грн. за 1 дол.США) станом на 31.07.2012 року становить 2 666 563,67 грн., з яких : заборгованість за кредитом - 148 818,78 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 189 508,51 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 46 670,79 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 373 038,90 грн. ; пеня за прострочення тіла кредиту - 36 640,11 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 292 864,40 грн. ; пеня за прострочення відсотків по кредиту - 101 482,78 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 811 151,86 грн. Суд вважає неспроможними доводи представника відповідача [PERSON] стосовно того, що позивач не повинен був нараховувати відсотки за користування кредитом за згаданим кредитним договором та встановлену п.9.1. цього договору пеню за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього договору, в період з 18.02.2010 року по 12.09.2011 року, оскільки не існує будь-якої ухвали суду про заборону нарахування відсотків за користування кредитом та/або пені, передбаченої п.9.1. цього договору, в будь-який період часу, а також не існує ухвали суду про зупинення дії п.9.1. цього договору та/або про визнання недійсним чи скасування п.9.1. цього договору. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Проте представник відповідача [PERSON] не надав суду жодного доказу на підтвердження існування у даній справі будь-яких істотних обставин в розумінні ст.551 ЦК України, які заслуговують на увагу суду, а судом не встановлено таких обставин. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідачів в рівних частинах на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 3 219,00 грн. (з яких : витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, - 3 099,00 грн. ; витрати, пов'язані з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, - 120,00 грн.). На підставі викладеного і

Outcome: approved