Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У вересні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 02.12.2014 року в м. Харкові, на перехресті пр.. Фрунзе та вул.. Косіора сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Фіат реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль Фіат д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується первісною довідкою ДАІ, постановою постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.12.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] Відповідача було визнано винними у спричиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст.124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної не була застрахована, потерпіла особа [PERSON] звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомлення про настання дорожньо -транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту№10625 про оцінку транспортного засобу Фіат реєстраційний номер [NUMBER], був складений наказ № 2724 від 25.05.2015 про виплату страхового відшкодування Потерпілій особі. Відповідно до норм ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 4245,96 грн., що підтверджено платіжним дорученням №2724 від 27.05.2015. Відповідно до пункту 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону). Так як цивільно-правова відповідність Відповідача не була застрахована на момент дорожньо- транспортної пригоди, то Моторне (транспортне) страхове бюро України набуло право вимоги до Відповідача після виплати страхового відшкодування.. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 2 грудня 2014 року в м. Харкові, на перехресті пр.. Фрунзе та вул.. Косіора сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Фіат реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль Фіат д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.12.2014 року встановлено що ДТП сталася з вини водія [PERSON], яка порушилавимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили та оскаржена не була (а.с. 6). Відносно іншого водія протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, порушень ним Правил дорожнього руху України встановлено не було. На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав діючого полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч. 2 ст. 39.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 39.2.1 вказаного Закону основним завданням МСТБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно звіту № 10625 дослідження спеціаліста - автотоварознавця від 31 січня 2015 року, матеріальна шкода, завдана власникові автомобіля FIAT DOBLO державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження після дорожньо-транспортної пригоди складає 5095,15 грн., в тому числі ПДВ (а.с 12-14). На підставі звіту № 10625 про оцінку транспортного засобу Фіат д.н.з. [NUMBER], був складений наказ №2724 від 25.05.2015 про виплату страхового відшкодування Потерпілій особі (а.с. 24). Відповідно до ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За заявою [PERSON] позивачем 2 червня 2015 року здійснено виплату відшкодування в розмірі 4245,96 грн. На підставі довідки № 1 від 07.05.2015 р. про розмір відшкодування шкоди з фнду захисту потерпілих (а.с. 24 зворот - 25). Згідно ст. 38.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 4245,96 грн. відшкодування в порядку регресу обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved