Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Гончаров В.В. звернулася в суд з позовною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування шкоди, завдану пошкодженням у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу, яка мала місце 23.04.2021 року. Позовна заява обґрунтована тим, що 23.04.2020 року, громадянка Індії [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Range Rover» реєстраційний номер [NUMBER] порушила правила дорожнього руху та допустила зіткнення з належним їй транспортним засобом «Tayota Yaris» р.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду від 02.06.2020 року у справі №308/4119/20 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї відповідний штраф та стягнуто з останньої на її користь майнову шкоду в розмірі 305 178,27 грн. Однак під час здійснення примусового виконання постанови суду у виконавчому провадженні не було виявлено жодного належного [PERSON] майна у зв`язку з чим, постановою державного виконавця МВ ДВС від 01.10.2020 року їй повернуто без виконання. На адвокатський запит Мукачівський державний університет листом повідомив, що [PERSON] після її навчання на підготовчих курсах для іноземців у Центрі довузівської підготовки відрахована зі складу його слухачів і заяв вступити до вузу для продовження навчання не подавала. Більше того на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2020 у справі №308/10488/20 про забезпечення доказів Державна прикордонна служба України листом повідомила, що [PERSON] 28.09.2020 року покинула територію України і виїхала до Індії. Зазначає, що нею вжито всіх необхідних заходів по стягненню завданої їй майнової шкоди з [PERSON] , які результату не дали. Тоді, 21.05.2020 року на адресу «МТСБ Україна» з метою фактичного відшкодування цієї майнової шкоди, було направлено повідомлення про ДТП, а 02.07.2020 року була надіслана заява з проханням здійснити їй відшкодування такої шкоди. Однак їй було відмовлено у виплаті відшкодування, посилаючись на те, що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 02.06.2020 у справі №308/4119/20 визначено особу, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, саме [PERSON] . Враховуючи викладене, просить суд стягнути з МТСБУ на користь [PERSON] 100 000 грн. у відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодження належного їй транспортного засобу з вини водія-нерезидента та 2500 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження. 23.02.2021 року представником МТСБУ Л. Приступа подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що зінформації, яка міститься в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ, станом на дату ДТП 23 квітня 2020 р, відомості про чинний іноземний страховий сертифікат «Зелена картка» сто автомобіля «Renge Rover», реєстраційний номер [NUMBER] відсутні, а отже є підстави вважати, що на дату ДТП цивільно-правова відповідальність винуватиці застрахована не була. Крім того, згідно з інформацією з Єдиної централізованої бази МТСБУ на дату ДТП пошкоджений транспортний засіб [PERSON] не відповідав вимогам п 1.7.ст.1 Закону, оскільки її цивільно-правова відповідальність, як власника транспортного засобу «Toyota Yaris», реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована не була. 01.03.2021 року адвокатом Гончаровим В.В., який діє в інтересах [PERSON] подано відповідь на відзив, посилаючись на те, що відповідач у відзиві посилається про відсутність підстав для відшкодування шкоди, згідно з підпунктом «а» п.41.1 ст.41 Закону, однак [PERSON] звернулася до Відповідача із заявою про виплату їй страхового відшкодування, оскільки відповідач є гарантом відшкодування шкоди на території України заподіяної водіями - нерезидентами. Проте, листом від 22.07.20 №3.1-02/22178 Відповідач відмовив у виплаті такого відшкодування, мотивуючи свою відмову, про відсутність підстав для виплати відшкодування лише тому, що судом визначено особу (винуватця - [PERSON] ), яка зобов`язана відшкодувати заподіяну Позивачеві шкоди. Будь-яких інших підстав для відмови у виплаті відшкодування Відповідач не вказав. Більше того, наведені представником Відповідача у відзиву на позов додаткові підстави відмови у виплаті страхового відшкодування Позивачці (відсутність у винуватця ДТП полісу «Зелена картка»), які не були зазначені у згаданому листі Відповідача від 22.07.20 №3 1-02/22178, не можуть прийматися судом до уваги, оскільки вони не узгоджуються із загальними засадами цивільного законодавства (справедливістю, добросовісністю та розумністю, які передбачені п.6 ст.3 ЦК України), та в будь-якому випадку не відповідають абзацу 3 п.40.1 ст.40 Закону щодо гарантованого відшкодування шкоди Відповідачем, у випадку її заподіяння водієм-нерезидентом на території України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак її адвокат Гончаров В.В. надав суду заяву, згідно з якої просить розглянути справу без їх участі, задоволити позов та не заперечують проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.04.2020 року, о 13 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Range Rover» реєстраційний номер [NUMBER] на перехресті вул.Темірязева та а/д М-08, при виконанні обгону, не впевнилась у безпечності руху допустила зіткнення з транспортним засобом «Tayota Yaris» р.н.з. [NUMBER] , який рухався попутно і повертав ліворуч у напрямку вул. Джерельна. В результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п.14.6. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2021 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. та стягнуто з неї на користь [PERSON] суму завданої майнової шкоди в розмірі 305 178, 27 грн. Судом встановлено, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мала чинного іноземного страхового сертифікату «Зелена картка» сто автомобіля «Renge Rover», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до звіту №56/20 про оцінку автомобіля «Tayota Yaris» р.н.з. [NUMBER] , який виконаний 08.05.2020 року ПП [PERSON] вартість матеріального збитку становить 302 678,27 грн. Крім того, за проведення вищевказаної оцінки автомобілю, позивачем було сплачено 2500 грн, що підтверджується розрахунковою квитанцією №003052 від 20.04.2020р. Згідно, постанови від 01.10.2020 року слідує, що головним державним виконавецем Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківсь) під час здійснення примусового виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду №308/4119/20 від 02.06.2020 року, у виконавчому провадженні ВП №62416164, не було виявлено жодного належного боржнику [PERSON] майна, у зв`язку з чим, виконавчий документ повернуто стягувачу. Згідно, відповіді №1296 від 11.09.2020 року на адвокатський запис №34 від 08.09.2020, Мукачівський державний університет повідомив, що [PERSON] після її навчання на підготовчих курсах для іноземців у Центрі довузівської підготовки відрахована зі складу його слухачів і заяв вступити до вузу для продовження навчання не подавала. Окрім того судом встановлено, що згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2020 у справі №308/10488/20 про забезпечення доказів, Державна прикордонна служба України листом повідомила, що [PERSON] , 28.09.2020 року покинула територію України і виїхала до Індії. Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 21.05.2020 року, слідує, що позивач [PERSON] повідомила «МТСБ Україна» про дорожньо-транспортну пригоду. Судом також встановлено, що 02.07.2020 року, згідно із ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON] звернулася із заявою до МТСБУ про отримання страхового відшкодування. Однак, листом №3.1-02/22178 від 22.07.2020 року, відповідач «МТСБ Україна» відмовив [PERSON] у виплаті їй відшкодування, посилаючись на те, що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 02.06.2020 у справі №308/4119/20 визначено особу, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, а саме [PERSON] . Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно з п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п.40.1 ст.40 Закону МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність. Відповідно п.41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; \ Підпункт "а" пункту 41.1 статті 41 в редакції Закону № 2902-IV ( 2902-15 ) від 22.09.2005\ Відповідно до ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.1.4 ст.1 Статуту МТСБУ Відповідач є гарантом відшкодування шкоди на території України, заподіяної водіями-нерезидентами. У постанові Верховного Суду України від 17.10.2019 року у справі №760/9336/-16-ц був наведений висновок про те, що завдана потерпілому шкода внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Згідно з пунктом 39.1 статті 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Підпункт 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що МТСБУ має ряд важливих завдань, до яких належить, у тому числі, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим законом. Відповідно до пп. 43.1.2 п. 43.1 ст. 43 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено, що для забезпечення виконання зобов`язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому, крім інших, створено фонд захисту потерпілих у ДТП (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим законом. Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" чітко визначає умови, за яких МТСБУ здійснює відшкодування страхових коштів. Згідно пп."а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Range Rover» реєстраційний номер [NUMBER] (винуватця дорожньо-транспортної пригоди), на момент дорожньо - транспортної пригоди застрахована не була, що є підставою для здійснення [PERSON] регламентної виплати за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ, розмір якої згідно звіту № 56/20 про оцінку транспортного засобу від 08.05.2020 року не перевищує страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого. Отже, у даному випадку МТСБ «Україна є відповідальним за майнову шкоду, заподіяну громадянкою Індії [PERSON] пошкодженням належного [PERSON] транспортного засобу. Що стосується посилання відповідача на відсутність у них підстав для виплати [PERSON] відшкодування у зв`язку з тим, що винуватицею ДТП визнано [PERSON] , яка зобов`язана відшкодувати заподіяну [PERSON] шкоди, суд не бере до уваги, оскільки це суперечить Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно дост.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з МТСБУ страхового відшкодування є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у справі, суд зазначає наступне. При зверненні з даною позовною заявою позивачем були понесені судові витрати в загальній сумі 2500,00 грн. за проведення авто товарознавчої експертизи, що підтверджується копією рахунку № [NUMBER] від 30.04.2020 . Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати пов`язані із проведенням експертиз. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved