Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача в якому просила суд визнати земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; визнати земельну ділянку площею 0,0990 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS]; визнати за позивачем право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS], а також Ѕ частини права власності на земельну ділянку площею 0,0990 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS]. Свій позов обґрунтовує тим, що вона з 20 лютого 1970 року перебувала в шлюбі з [PERSON]. В шлюбі в них народились діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Під час перебування в шлюбі вони із [PERSON] за спільні кошти та спільною працею у 1972 році збудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Будинок складається з двох квартир загальною площею 118, 1 кв.м. На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2014 року по справі 361/2803/13-ц за позивачем визнано право власності на Ѕ частину домоволодіння за адресою [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 47472385 від 12 листопада 2015 року. Рішенням виконавчого комітету Красилівської сільської ради Броварського району № 103 від 30 жовтня 2017 року присвоєно Ѕ частині житлового будинку, який належить [PERSON], поштову адресу: [ADDRESS]. Вказане домоволодіння побудовано на земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Вказана земельна ділянка була надана чоловіку [PERSON] на підставі рішення виконкому Красилівської сільської ради Броварського району Київської області № 78 від 25 грудня 1997 року. Також [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0990 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS] на підставі рішення Красилівської сільської ради № 78 від 25 грудня 1997 року. [INFO] помер [PERSON], приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою О.В. була відкрита спадкова справа, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33441859. На день смерті спадкодавця, позивач була зареєстрована та постійно проживала за адресою [ADDRESS]. Позивач вказує на те, що вказані земельні ділянки хоча і були оформлені на праві власності за її чоловіком [PERSON], але відповідно до ч.1 ст. 60 СК та ст. 368 ЦК України належать їй та спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Листом № 192/02-14 року від 30 жовтня 2017 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Бурлака О.В. повідомив позивача, що 01 грудня 2017 року призначено видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0990 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS]. Також у вказаному листі зазначалось, що у разі заперечень щодо видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказане майно на ім'я спадкодавця, вона повинна звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду подала письмову заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України. Під час проведення підготовчого судового засідання відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, але на час проведення засідання не надійшли матеріали спадкової справи. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановивши відповідні обставини у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25 вересня 2012 року зареєстроване у виконавчому комітеті Красилівської сільської ради Броварського району Київської області за відповідним актовим записом № 42. ( а.с. 64) На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт від 13 лютого 2008 року, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом заповів своєму сину [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного округу Базир В.Г. , зареєстрований в реєстрі № 309. (а.с.66). На день смерті померлого [PERSON] в спадковому будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] - дружина померлого, [PERSON] - син померлого, [PERSON] - син померлого, про що видана виконкомом Красилівської сільської ради Київської області довідка № 398 від 06 березня 2013 року. (а.с. 65). Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20 лютого 1970 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, про зроблено відповідний актовий запис за № 7. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 77). Під час шлюбу в подружжя народились: [PERSON] - [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження від 28 червня 1978 року, виданого Красилівською сільською радою Броварського району Київської області (а.с. 77); [PERSON] - [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження від 18 лютого 1975 року, видане Красилівською сільською радою Броварського району Київської області (а.с.77) 14 січня 2014 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано недійсною відмову [PERSON] від видачі свідоцтв про право власності на 1/2 частину майна, набутого під час шлюбу з [PERSON] У вказаному рішенні Броварського міськрайонного суду Київської області зазначається, про те, що 09 березня 2013 року відповідач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а позивач - заяву про відмову від обов'язкової частки у спадщині та від видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частину майна, набутого під час перебування в зареєстрованому шлюбі. 05 липня 2013 року позивач подала до нотаріальної контори заяву про скасування вказаної відмови та заяву про прийняття обов'язкової частки у спадщині. Листом від 05.07.2013 року нотаріус повідомив, що відмова від прийняття спадщини та від видачі свідоцтва про власності на 1/2 частину майна не може бути скасована, оскільки подана після спливу шестимісячного строку після смерті спадкодавця, а також нею пропущений строк для прийняття спадщини. Вказані у рішенні суду обставини, також підтверджуються досліджуваної у судовому засіданні копії спадкової справи № 07/2013 щодо майна померлого [PERSON] В рішенні Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2014 року в мотивувальній частині також вказується на те, що суд задовольняє вимоги в частині визнання недійсною відмови від видачі свідоцтв про право власності на 1/2 частину майна, набутого під час перебування в зареєстрованому шлюбі, оскільки діючим законодавством не передбачено право на відмову від частки у майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя під час оформлення спадщини на іншу частку в спільному майні подружжя та враховуючи відмову нотаріуса скасувати заяву про відмову від видачі свідоцтв про право власності на 1/2 частину майна, набутого під час перебування в зареєстрованому шлюбі. 04 червня 2014 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку "А-1" загальною площею 118,1 кв.м., житловою площею 72,6 кв.м. та господарських будівель - сарай "Б", гараж "В", навіс "Г", літня кухня "Д", погріб "Е", вбиральня "Є", колонка "К", огорожа "N" за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Крім того, судом під час розгляду вищевказаної цивільної справи також встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], що збудований 1972 року, загальною площею 118,1 кв.м., житловою площею 72,6 кв.м. та господарських будівель - сарай "Б", гараж "В", навіс "Г", літня кухня "Д", погріб "Е", вбиральня "Є", колонка "К", огорожа "N", що підтверджується копією зведеного акту на зазначене нерухоме майно, плану, схематичного плану земельної ділянки, експлікації приміщень до плану житлового будинку садибного типу, характеристики будинку, господарських будівель та споруд та копіями довідок № 955 від 15 липня 2013 року та № 1047 від 30 липня 2013 року, виданих виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області. Крім того, факт перебування спірного житлового будинку у власності спадкодавця підтверджується витягом з погосподарської книги, номер об'єкта погосподарського обліку - 4861, з якого вбачається, що, крім [PERSON], у домоволодінні [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Як вже було зазначено, 20 лютого 1970 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, на день смерті спадкодавця шлюб не розірвано, [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] зареєстровано право власності на Ѕ частину житлового будинку "А -1",сарай "Б", гараж "В", навіс "Г", літню кухню "Д", погріб "Е", вбиральню "Є", колонку "К" огорожу "N", по [ADDRESS]. Вказані відомості внесені на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2014 року за № 361/2803/14-ц. 30 жовтня 2017 року рішенням виконавчого комітету Красилівської сільської ради Броварського району Київської області за № 103 "Про присвоєння поштової адреси частинам житлового будинку" вирішено присвоїти Ѕ частині житлового будинку, яка належить [PERSON], поштову адресу: [ADDRESS], а також присвоїти Ѕ частині житлового будинку, яка належить [PERSON], поштову адресу: [ADDRESS] В матеріалах спадкової справи 07/2013 щодо майна померлого [PERSON] міститься копії державний актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, за адресою [ADDRESS], за кадастровим номером [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконкому Красилівської сільської ради № 78 від 25.12.1997 року та серії [NUMBER] площею 0,0990 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS], за кадастровим номером [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконкому Красилівської сільської ради № 78 від 25.12.1997 року. Відповідно до положень статей 6, 17 ЗК України 1992 року, Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15 "Про приватизацію земельних ділянок", Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадян (затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року № 10) і ст. 22 КпШС України, які були чинними на час приватизації [PERSON] спірної земельної ділянки, земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, дачного і гаражного будівництва, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді. Разом з тим, виходячи зі ст. 30 ЗК України 1992 року, згідно з якою при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими об'єктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, у разі будівництва подружжям на земельній ділянці будівель і споруд право власності на земельну ділянку відповідно виникає й в учасників спільної власності на ці будівлі та споруди. Аналогічне право в учасників спільної власності на будівлі і споруди виникає при приватизації земельних ділянок, на яких останні знаходяться. Такі самі норми містяться в нині чинних ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Відповідно до статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України), (чинного на час будівництва спірного будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Вказаний правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2710цс15. Таким чином, суд дійшов висновку на підставі вищенаведених правових норм та відповідно до встановлених обставин у справі, про те, що дійсно за [PERSON] слід визнати право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS], а також визнати за позивачем право власності на Ѕ частину земельної на площею 0,0990 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: partial