Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом , в якому вказує, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області площею 7,72га. 01 жовтня 2006 року між ним та TOB «Запорізькі лани» в особі директора Новікової К.С. укладено договір оренди належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 7,72 га строком на 7 років. Договір зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів 16.12.2010 року за № 041027500264 на 7 років. Пунктом 9 договору визначений розмір орендної плати, що становить 1200,00 грн або 3 тони зернових та 200 кг соняшнику на рік, яка згідно пункту 11 договору вноситься до 31 жовтня кожного року. В порушення умов договору орендна плата у 2012 та 2013 роках сплачувалася позивачу несвоєчасно. За 2012 рік орендар остаточно розрахувався лише у 2013 році. У 2013 році остаточний розрахунок відбувся після 31 жовтня, що є порушенням умов договору та його прав. Пунктом 38 договору передбачено, що його дія припиняється шляхом розірвання внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором. Також у п.14 договору зазначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Таким чином, ТОВ «Запорізькі лани» порушують умови договору оренди та вимоги чинного законодавства України у зв'язку із чим договір підлягає розірванню. 10.11.2014 року представник позивачки подав доповнену та уточнену позовну заяву. Просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 01.10.2006 року укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани» зареєстрований в Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 16.12.2010 року за № 041027500264. У судовому засіданні представник позивача на позові наполягав, прохав його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, надавши заперечення суду у письмовому вигляді. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали цивільної справи , оцінивши докази надані сторонами та заперечення, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, розміром 7,72 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району, Запорізької області. згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 007491. 01 жовтня 2006 року між ТОВ «Запорізькі лани» та позивачкою укладено договір оренди земельної частки (паю), що належить останній на праві власності, площею 7,72 га, який був зареєстрований 16.12.2010 року в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів, про що зроблено запис у Державному реєстрі земель №041027500264. За приписами статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За визначенням статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. За умовами укладеного між сторонами договору оренди землі від 01 жовтня 2006 року орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у формі та розмірі 1200,00 грн. або 200,00 кг. насіння соняшника та 3 тонни зернових на рік, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Пунктом 11 цього договору визначено, що орендна плата вноситься Орендарем щорічно в термін до 31 жовтня поточного року. Згідно до ст.24 ч.1 Закону України «Про оренду плати землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Також судом встановлено, що договір оренди землі між ТОВ «Запорізькі лани» та позивачкою укладено 01 жовтня 2006 року строком на 7 років, який був зареєстрований 16.12.2010 року в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів, тобто строк дії договору закінчується 16.12.2017 року. Відповідно до пояснень представника позивача, [PERSON] отримувала орендну плату у 2012 та 2013 роках несвоєчасно. За 2012 рік орендар остаточно розрахувався лише у 2013 році. У 2013 році , 2014 році остаточний розрахунок відбувся після 31 жовтня, що є порушенням умов договору. Представник відповідача суду пояснив, що дійсно у 2012 році орендна плата була сплачена з порушенням умов договору, але на відповідні дії є форс-мажорні обставини, які підтверджуються належними доказами. Що стосується виплати орендної плати за 2013 рік, то орендна плата була виплачена у термін, який зазначено у договорі до 31 жовтня 2013 року, за 2014 рік на сьогоднішній день орендна плата виплачена в повному обсязі, що підтверджується відповідними відомостями про отримання орендної плати. Таким чином, на сьогоднішній день орендна плата позивачці виплачена в повному обсязі. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно із ст. ст. 31, 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Судом встановлено, що дійсно за 2012 рік орендна плата була виплачена відповідачем, як орендарем, позивачці, як орендодавцеві, в повному обсязі, також був сплачений податок орендарем із цієї орендної плати у дохід держави, але з деяким порушенням строків для їх виплати, проте, причиною були несприятливі погодні умови, які призвели до загибелі сільськогосподарських культур на площах товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани», що за висновком Торгово-промислової палати України визнано форс-мажорними обставинами (висновок Торгово-промислової палати). Орендна плата за землю за 2013 рік , 2014 рік виплачена позивачці в повному обсязі. Представник позивача пояснив, що відповідач порушив умови договору оренди землі і підставою припинення права користування земельною ділянкою , відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України,є систематична невиплата орендної плати. Статтею 141 ЗК України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як позивачем не надано доказів по систематичній несплаті орендної плати, не надано доказів звернення позивачки до ТОВ «Запорізькі лани» про повну несплату орендної плати, тобто не доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог про розірвання договору оренди землі. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Outcome: dismissed