Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому уточнивши позовні вимоги просив визнати недійсним правочин, що був зареєстрований договором купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в частині відступлення право вимоги за кредитним договором №31/244/06-N від 28 вересня 2006 року між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк» та [PERSON]. В обґрунтування вимог позову зазначив, що 28 вересня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та [PERSON] (надалі - Позичальник) був укладений кредитний договір за №31/244/06-N (надалі - Договір), відповідно до якого ВАТ "Кредитпромбанк" відкриває Позичальнику не відновлювальну мультивалютну кредитну лінію у національній валюті України та в іноземній валюті в межах загальної суми 69690,00 (шістдесят дев'ять тисяч шістсот дев'яносто) доларів США 00 центів за офіційним курсом Національного банку України на дату надання кожного кредиту, а Позичальник зобов'язується повернути не пізніше 27 вересня 2021 року. Кредитні кошти відповідно до п.2.1.1 надавались для купівлі квартири, згідно з договором купівлі-продажу від 28 вересня 2006 року в сумі 66690,00 (шістдесят шість тисяч шістсот дев'яносто) доларів США 00 центів (що на момент отримання кредитних коштів становило 336784,50 гривень за офіційним курсом НБУ). ПАТ "Кредитпромбанк" 26 червня 2013 року уклав із ПАТ "Дельта Банк" договір купівлі-продажу прав вимоги. Така переуступка є порушенням п. 8.3 укладеного 28 вересня 2006 року кредитного договору №31/244/06-N, який передбачає, що всі зміни та доповнення до даного договору дійсні лише у тому разі, якщо вони здійснені в письмовій Формі і підписані уповноваженими на це представниками обох сторін. Відповідно до Статуту ПАТ "Кредитпромбанк" від 18 червня 2013 року акціонером, який є власником 100% акцій банку являється [PERSON], а також: п.12.15 Статуту встановлено, що Голова Правління, особа, яка виконує обов'язки Голови Правління, особа, яка тимчасово виконує обов'язки Голови Правління на час його (її) відсутності (відпустка, хвороба, відрядження тощо) та будь-яка інша особа, у тому числі уповноважена шляхом видачі довіреності, не має права на вчинення правочинів (укладення, зміну, розірвання договорів або інших угод), незалежно від суми, предметом яких виступає будь-яке нерухоме майно, без попередньої згоди Наглядової ради. У разі укладення, зміни, розірвання договорів, предметом яких є нерухоме майно, без попередньої згоди Наглядової ради, такий договір (у тому числі угода про зміну умов такого договору або його розірвання) є недійсним з моменту такого укладення, зміни, розірвання; п.12.16 Статуту передбачено, що Голова Правління, особа, яка виконує обов'язки Голови Правління, особа, яка тимчасово виконує обов'язки Голови Правління на час його (її) відсутності (відпустка, хвороба, відрядження тощо) та будь-яка інша особа, у тому числі уповноважена шляхом видачі довіреності, не має права на вчинення правочинів (укладення, зміну, розірвання договорів або інших угод), предметом яких виступає будь-яке рухоме майно (роботи, послуги) вартість якого (яких) перевищує 1 000 000 гривень, без попередньої згоди Наглядової ради. У разі укладення, зміни, розірвання договорів, предметом яких є рухоме майно вартістю більше 1 000 000 гривень, без попередньої згоди Наглядової ради, такий договір (у тому числі угода про зміну умов такого договору або його розірвання) є недійсним з моменту такого укладення, зміни, розірвання; п. 2.17 Статуту закріплено, що у разі прийняття Головою Правління, особою, яка виконує обов'язки Голови Правління, або особою, яка тимчасово виконує обов'язки Голови Правління на час його (її) відсутності (відпустка, хвороба, відрядження тощо) або будь-якою іншою особою, у тому числі уповноваженою шляхом видачі довіреності, будь-яких рішень з питань, зазначених у пунктах 12.16-12.18 цього Статуту з перевищенням повноважень та без попереднього рішення Наглядової ради такі дії (рішення) є недійсними з моменту такого вчинення та (або) прийняття (п.12.18 Статуту зазначає, що Голова Правління може мати перших заступників, заступників Голови Правління). Відступлення прав вимоги, що було оформлено договором купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року, стосувалося прав та обов'язків Боржника стосовно виконання ним свого зобов'язання по кредитному договору №31/244/06-N від 28.09.2006 р. Отже, укладений договір купівлі-продажу прав вимоги між первісним кредитором та новим кредитором змінив права та обов'язки Боржника. В той же час, ці зміни були внесені без участі Боржника. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 8.3 кредитного договору №31/244/06-N від 28.09.2006 р., всі зміни та доповнення до даного договору дійсні лише у тому разі, якщо вони здійснені в письмовій формі і підписані уповноваженими на це представниками обох сторін. Договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року укладений з порушенням вимог ст.516 ЦК України. Тимчасово виконуючий обов'язки Голови Правління [PERSON] без попередньої згоди (рішення) Наглядової ради (а така згода (рішення) або будь-яке посилання на таку згоду (рішення) відсутнє в договорі купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року) не мав повноважень для вчинення правочину. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» проти позову заперечував, просив у задоволені позовних вимог відмовити, посилаючись на обставини викладені в запереченнях. Позивач та представник відповідача ПАТ «Кредитпромбанк» в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та [PERSON] ([PERSON]) був укладений кредитний договір за №31/244/06-N, відповідно до якого ВАТ "Кредитпромбанк" відкриває Позичальнику не відновлювальну мультивалютну кредитну лінію у національній валюті України та в іноземній валюті в межах загальної суми 69690,00 (шістдесят дев'ять тисяч шістсот дев'яносто) доларів США 00 центів за офіційним курсом Національного банку України на дату надання кожного кредиту, а Позичальник зобов'язується повернути не пізніше 27 вересня 2021 року. Кредитні кошти відповідно до п.2.1.1 надавались для купівлі квартири, згідно з договором купівлі-продажу від 28 вересня 2006 року в сумі 66690,00 (шістдесят шість тисяч шістсот дев'яносто) доларів США 00 центів (що на момент отримання кредитних коштів становило 336784,50 гривень за офіційним курсом НБУ). ПАТ "Кредитпромбанк" 26 червня 2013 року уклав із ПАТ "Дельта Банк" договір купівлі-продажу прав вимоги. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Отже, виходячи із наведених приписів, Позивач, звертаючись до суду із даним позовом та вимагаючи визнати недійсним Договір купівлі - продажу, не будучи його стороною, зобов'язаний довести, яким чином оспорюваний ним Договір купівлі - продажу порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, в свою чергу, перевірити доводи та докази, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту Позивача. Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими; обов'язком Позивача, відповідно до ст. 60 ЦПК України є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів. Згідно п.26 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року N 9 особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Відповідно до п. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язана здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Будь-якої зміни зобов'язань позивача за кредитним договором не відбулося, оскільки відбулася лише зміна кредитора на підставі закону. Стаття 516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, інше не встановлено договором або законом. Умовами кредитного договору №31/244/06-N від 28 вересня 2006 року, не передбачено обов'язкової умови внесення змін до даного договору, щодо заміни кредитора у зобов'язанні та необхідної згоди боржника на здійснення відступлення права вимоги по кредитному договору. Також, згідно умов п. 3.2. кредитного договору №31/244/06-N від 28 вересня 2006 року встановлена обов'язкова умова банку, щодо забезпечення позичальника консультаційними послугами з питань виконання даного договору, проте будь-які зобов'язання, щодо надання інформації позичальнику, щодо укладення договору купівлі - продажу та зобов'язання надання будь-яких документів по даному договору купівлі - продажу, не передбачено. Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України). Відповідно до ст.203 ЦК України загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Позивачем не доведений факт укладення договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в частині відступлення право вимоги за кредитним договором №31/244/06-N від 28 вересня 2006 року між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк» та [PERSON] з порушенням діючого законодавства України, а тому зазначений правочин не може бути визнаний судом недійсним. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed