Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк (скорочено ПАТ КБ) "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 17 січня 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений строковий кредитно-заставний договір № CVCWAK40140091, згідно умов якого відповідачу було видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості кредит для придбання автомобіля в сумі 9581 долар 24 центи США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56% річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 16 січня 2015 року. Погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов, здійснюється щомісяця шляхом надання банку грошових коштів (щомісячного платежу). В заставу було передано рухоме майно, а саме: автомобіль марки "CHERY Amulet", 2007 року випуску, типу легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що на праві приватної власності належить відповідачу. Однак відповідач [PERSON] систематично не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит та відсотки за користування ним, у зв'язку з чим станом на 21 жовтня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить суму 29411 доларів 20 центів США, в тому числі по: кредиту суму 7066 доларів 11 центів США, прострочених відсотках за користування кредитом суму 10 доларів 97 центів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань суму 22334 долари 12 центів США, яку він не погасив. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2012 року з відповідача [PERSON] було стягнуто заборгованість в сумі 11483 долари 71 цент США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі 81728 грн. 44 коп., а тому різниця до стягнення з відповідача становить суму 17927 доларів 49 центів США. Також відповідно до договору відповідачу нараховані штраф (фіксована частина) в сумі 19 доларів 31 цент США, штраф (процентна складова) в сумі 896 доларів 37 центів США, а тому загальна заборгованість відповідача [PERSON] становить суму 18843 долари 17 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США = 12,95 грн.) еквівалентно сумі 244019 грн. 05 коп. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь несплачену заборгованість за кредитно-заставним договором № CVCWAK40140091 від 17 січня 2008 року в сумі 18843 долари 17 центів США, що еквівалентно сумі 244019 грн. 05 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2440 грн. 19 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" надала заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку несплачену заборгованість станом на 21 жовтня 2014 року за кредитно-заставним договором № CVCWAK40140091 від 17 січня 2008 року в сумі 21441 долар 56 центів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США = 12 грн. 95 коп.) еквівалентно сумі 277668 грн. 20 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2440 грн. 19 коп., оскільки рішенням Індустріального суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2012 року вже стягнуто суму заборгованості, однак після винесення цього рішення нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором в сумі 20525 доларів 88 центів США, а також відповідно до п.14.9 договору відповідачу нараховані штраф (фіксована частина) в сумі 19 доларів 31 цент США, штраф (процентна складова) в сумі 896 доларів 37 центів США, у зв'язку з чим загальна заборгованість відповідача [PERSON] становить суму 21441 долар 56 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі 277668 грн. 20 коп. Також просить справу розглянути у її відсутності, а тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення. Згідно ст.ст.1054 ч.ч.1 та 2, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що 17 січня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", та відповідачем [PERSON] був укладений строковий кредитно-заставний договір № CVCWAK40140091 (копія договору на а.с.5-11), згідно умов якого відповідачу було видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості кредит для придбання автомобіля в сумі 9581 долар 24 центи США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56% річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 16 січня 2015 року. Погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов, здійснюється щомісяця шляхом надання банку грошових коштів (щомісячного платежу). В заставу було передано рухоме майно, а саме: автомобіль марки "CHERY Amulet", 2007 року випуску, типу легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що на праві приватної власності належить відповідачу. Даний кредит є споживчим, а відповідач [PERSON] як фізична особа є споживачем, тому на правовідносини між позивачем та відповідачем за цим договором поширюються вимоги чинного законодавства про захист прав споживачів. Відповідач [PERSON] не виконував своїх зобов'язань за кредитним договором, не сплачував кредит та відсотки за користування ним, у зв'язку з чим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2012 року з нього було стягнуто заборгованість станом на 24 квітня 2012 року в сумі 11483 долари 71 цент США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі 81728 грн. 44 коп. (копія рішення на а.с.16). За період з 28 січня 2009 року по 21 жовтня 2014 року позивачем відповідачу [PERSON] за кредитно-заставним договором № CVCWAK40140091 від 17 січня 2008 року нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за користування кредитними коштами в сумі 22334 долари 12 центів США, частина якої в сумі 1808 доларів 24 центи США вже стягнута зазначеним вище рішенням суду згідно розрахунку (а.с.38-39), залишилась нестягнутою сума пені 20525 доларів 88 центів США, а також відповідно до п.14.9 договору йому нараховані штрафи: фіксована частина в сумі 19 доларів 31 цент США та процентна складова в сумі 896 доларів 37 центів США, що підтверджується розрахунком (а.с.12-14). Що стосується пені, яку позивач просить стягнути з відповідача в сумі 20525 доларів 88 центів США, то суд враховує наступне: Згідно ст.ст.1, 11 ч.1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ з наступними змінами споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Таким чином, правовідносини про надання споживчого кредиту є договірними, до яких мають бути застосовані, зокрема, як загальні положення Цивільного кодексу України про зобов'язання та договір, так і вимоги ст.627 ч.2 цього Кодексу, де передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст.ст.546 ч.1, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, можу бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно пунктів 14.2, 14.3, 14.10 кредитно-заставного договору, у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених статтями 6.2.2 та 6.2.3 договору щодо сплати винагород та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. У випадку порушення позичальником зобов'язань щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого статтею 6.2.4 договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додатково до вищевказаної пені не нараховуються. Нарахування неустойки за цим договором здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконане відповідною стороною. Сплата неустойки здійснюється в гривнях. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідно до ст.258 ч.2 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Аналіз норм ст.ст.549 та 258 ч.2 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах загального строку позовної давності за основною вимогою. Суд вважає, що нарахована позивачем сума пені 20525 доларів 88 центів США за період з 28 січня 2009 року по 21 жовтня 2014 року включно згідно умов укладеного кредитно-заставного договору № CVCWAK40140091 від 17 січня 2008 року не відповідає вимогам ст.ст. 258 ч.2, 549 ЦК України, а тому належить зменшити розмір пені, стягнувши її з відповідача за останній рік за період з 17 жовтня 2013 року по 21 жовтня 2014 року згідно розрахунку в сумі 806 доларів 95 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ (1 долар = 12 грн. 95 коп.) еквівалентно сумі 10450 грн., оскільки відповідач не виконував умови кредитного договору, за порушення яких повинен нести матеріальну відповідальність. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON], як позичальника, за кредитно-заставним договором № CVCWAK40140091 від 17 січня 2008 року згідно умов цього договору належить стягнути на користь позивача заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в сумі 806 доларів 95 центів США, що еквівалентно сумі 10450 грн., частково задовольнивши уточнені позовні вимоги в цій частині, а також стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., сплачених згідно квитанції (а.с.4), відповідно до цієї суми задоволеного позову. Позовні вимоги в частині стягнення штрафів, нарахованих відповідно до п.14.9 кредитно-заставного договору № CVCWAK40140091 від 17 січня 2008 року, а саме: штраф (фіксована частина) в сумі 19 доларів 31 цент США, штраф (процентна складова) в сумі 896 доларів 37 центів США не підлягають до задоволення, оскільки рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2012 року штрафи вже були стягнуті з відповідача [PERSON] за невиконання умов договору по сплаті кредиту та нарахованих відсотків, а за несплату нарахованої пені, яку суд вважає обґрунтованою тільки частково, штрафи не передбачені. На підставі викладеного, ст.ст.3, 258, 509, 526, 527, 530, 546, 549, 551, 552, 610, 611, 612, 625 ч.1, 1047-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.1, 11 ч.1, 18 ч.ч.1,2 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ з наступними змінами, кредитно-заставного договору № CVCWAK40140091 від 17 січня 2008 року, укладеного між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON],

Outcome: partial