Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, відділу державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області та головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області про скасування рішення № 24/46 22 скликання Солотвинської селищної ради від 24 березня 1997 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність", скасування запису номеру державної реєстрації права власності 18457925 від 28 грудня 2016 року та свідоцтва про право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 2124455900:02:002:0633. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням VI сесії XXIII скликання Солотвинської селищної ради № 51 від 24 листопада 2000 року ТзОВ "Дельта ЛТД" надано у постійне користування для будівництва автомобільної стоянки земельну ділянку площею 0,332 га. На підставі цього рішення товариством виготовлено Державний акт на право постійного користування землею серії І-ЗК № 002069, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею Солотвинської селищної ради за № 312 від 30 листопада 2000 року. Земельна ділянка використовується вже протягом 18 років для паркування транспортних засобів, які приїжджають на речовий та продуктовий ринок в смт. Солотвино. Вона є огородженою, благоустроєною, облаштована вхідними воротами для заїзду автомобільного транспорту, крім того, на території стоянки побудований домик для перебування охорони. Переглядаючи в мережі Інтернет у режимі відкритого доступу публічну кадастрову карту України, сайти реєстрації нерухомого майна, їм стало відомо, що частина земельної ділянки, площею біля 0,08 га, яка перебуває у користуванні ТзОВ "Дельта ЛТД", на даний час належить іншій особі. У зв`язку з цим, 21 вересня 2017 року товариство звернулось до правоохоронних органів області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. 05 жовтня 2017 року СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 4017071160000079 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України. Рішенням виконавчого комітету Солотвинської селищної ради народних депутатів 22 скликання № 24/46 від 24 березня 1997 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га., для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] . В подальшому, протягом 19 років, на вказане рішення документи на право власності на землю не виготовлялись, контрольні обміри земельної ділянки, відведення в натурі та прив`язку до місцевості, визначення суміжних землевласників (землекористувачів) не проведено.24 жовтня 2016 року ТзОВ "Софія-Проект" виготовлено технічну документацію на вказану земельну ділянку з подальшим внесенням відомостей до Державного земельного кадастру - кадастровий номер земельної ділянки 2124455900:02:002:0633. 28 грудня 2016 року державним реєстратором на підставі витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-2101653682016, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєстровано запис про право власності № 18457925 на земельну ділянку, площею 0,15 га, з кадастровим номером 2124455900:02:002:0633, за власником [PERSON] . На підставі рішення 18 сесії VII скликання Солотвинської селищної ради № 391 від 29 березня 2018 року ТзОВ "Дельта ЛТД" виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та подано заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Рішенням державного кадастрового реєстратора Павловської Н.В. № РВ-2100269442018 від 20 вересня 2018 року відмовлено ТзОВ "Дельта ЛТД" у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру в зв`язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме: наявні зауваження щодо валідності електронного документу, помилка геометрії угідь, Обмеження, код 01.04, охорона смуга кабелю: частково чи повністю знаходиться поза межами земельної ділянки, перетин ділянок з ділянкою 2124455900:02:002:0633, площа співпадає на 25.7332%. Вважає, що рішення виконкому Солотвинської селищної ради народних депутатів 22 скликання № 24/46 від 24 березня 1997 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" яким [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га., для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , прийнято всупереч вимогам діючого земельного законодавства. Станом на 24 березня 1997 року [PERSON] , [INFO] , виповнилось 13 років, тобто він був ще малолітньою недієздатною дитиною, а не громадянином України з відповідними правами та обов`язками, які ним набуваються після досягнення повноліття, тобто 18 років. Крім цього, згідно п. 17 ч. 2 ст. 19 Закону України "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", який діяв на час прийняття рішення, було передбачено, що виключно на пленарних засіданнях Ради народних депутатів вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до законодавства. Отже, вирішення питання про надання у приватну власність земельної ділянки, в компетенцію виконавчого органу не входило. Таким чином, всупереч вимогам ст. ст. 6, 9 Земельного кодексу України 1990 року, п. 17 ч. 2 ст. 19 Закону України "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність прийнято виконавчим комітетом Солотвинської селищної ради, тобто виконавчим органом ради, який такими повноваженням законом не був наділений. Крім того, в порушення ст. 17 Земельного кодексу України 1990 року, Солотвинська селищна рада народних депутатів розробку проекту відведення земельної ділянки землевпорядній організації не замовляла, та такий проект з селищною радою взагалі не погоджувався. Технічна документація на земельну ділянку з кадастровим номером 2124455900:02:002:0633 ТзОВ "Софія-Проект" виготовлена з порушенням норм чинного земельного законодавства, оскільки в матеріалах відсутнє рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою та згоду власника земельної ділянки на відновлення меж земельної ділянки, чим порушено вимоги п.п. "в", "г" ч. 9 ст. 55 Закону України "Про землеустрій". Під час обмірів і погодження в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки працівниками ТзОВ "Софія-Проект" допущено порушення п. 2.8 Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів "Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками" №376 від 18 травня 2010 року в частині відсутності відомостей про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, відсутності акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Просить скасувати рішення виконавчого комітету 22 скликання Солотвинської селищної ради № 24/46 від 24 березня 1997 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність", яким надано у приватну власність [PERSON] , мешканцю [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0,15 га, для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] ; скасувати відомості, внесені до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 2124455900:02:002:0633, площею 0,15 га, надану у приватну власність [PERSON] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, скасувати відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на вказану земельну ділянку № 18457925 від 28 грудня 2016 року та стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 3 682 грн. 00 коп. та витрат на правничу допомогу в сумі 3 200 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, без зазначення вікового цензу, і він скористався свої правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач - головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області подало відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що оскаржуване позивачем рішення Солотвинської селищної ради є ненормативним актом, яке підлягало одноразовому застосуванню, і після державної реєстрації права на землю вичерпало свою дію, і не може бути скасованим. Крім цього, скасування рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого здійснено державну реєстрацію відповідних прав на земельну ділянку, не є підставою припинення права власності на земельну ділянку згідно ЗК України. Просить в задоволенні позову відмовити. Інші відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. Представник Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Чербаник Д.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. Представник головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує. Представник відділу державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 грудня 2019 року справу за позовом [PERSON] , Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, відділу державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області та головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області про скасування рішення № 24/46 22 скликання Солотвинської селищної ради від 24 березня 1997 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність", скасування запису номеру державної реєстрації права власності 18457925 від 28 грудня 2016 року та свідоцтва про право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 2124455900:02:002:0633 прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2019 року замінено статус Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області х третьої особи на відповідача та залучено до справи в якості співвідповідачів виконавчий комітет Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, відділ державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області та головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2019 року призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Згідно рішення Солотвинської селищної ради № 5 від 11 березня 1997 року ТОВ "Дельта-ЛТД" передано у постійне користування земельну ділянку, площею 1,0 га. в смт. Солотвино , по вул. Спортивна (навпроти ринку), для організації автостоянки (а.с.104). Із рішення Солотвинської селищної ради № 15 від 19 травня 1998 року ТОВ "Дельта-ЛТД" передано у постійне користування земельну ділянку, площею 0,32 га., поряд з продовольчим ринком, в смт. Солотвино, по вул. Спортивна, навпроти ринку, для будівництва автостоянки, та перенесено в натуру (на місцевість) її межі, згідно акту про перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки від 16 червня 1998 року (а.с.113, 114). Згідно рішення Солотвинської селищної ради № 51 від 24 листопада 2000 року затверджено проект відведення земельної ділянки для автотехобслуговування, код цільового використання землі 1.11.1 під будівництво автостоянки та надано ТОВ "Дельта ЛТД" в постійне користування земельну ділянку площею 0,332 га, за рахунок земель не наданих у власність чи користування селищної ради в смт. Солотвино по вул. Спортивна (а.с. 108). Із державного акту на право користування землею І-ЗК № 002069 від 30 листопада 2000 року вбачається, що на підставі рішення Солотвинської селищної ради № 51 від 24 листопада 2000 року товариству з обмеженою відповідальністю "Дельта ЛТД" надано земельну ділянку в постійне користування, площею 0,332 га, для будівництва автостоянки (а.с.12-13). Згідно рішення Солотвинської селищної ради № 391 від 29 березня 2018 року, надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (в натурі на місцевості), яка перебуває у постійному користуванні ТОВ "Дельта ЛТД", державний акт 1-ЗК № 002069 від 30 листопада 2000 року (а.с.10). Із витягу з рішення виконкому Солотвинської селищної ради № 24/46 від 24 березня 1997 року вбачається, що [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га, для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, по [ADDRESS] (а.с.24). Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] 02 грудня 2016 року зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,1500 га, в [ADDRESS] , кадастровий номер 2124455900:02:002:0633 (а.с.25-32). Із відповіді архівного відділу Тячівської районної державної адміністрації № 01-11/24 від 11 лютого 2019 року вбачається, що надати рішення виконкому Солотвинської селищної ради № 24/46 від 24 березня 1997 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" не є можливим, так як протоколи про засідання виконкому Солотвинської селищної ради за 24 березня 1997 року відсутні, а у рішенні виконавчого комітету Солотвинської селищної ради № 24 від 21 березня 1997 року розглядалося питання "Про дозвіл на видачу ордерів на квартири" (а.с.118). Згідно рішення державного кадастрового реєстратора № РВ-2100269442018 від 20 вересня 2018 року, державним кадастровим реєстратором відділу у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області відмовлено ТОВ "Дельта ЛТД" у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з таких підстав: наявні зауваження щодо валідності електронного документу, помилка геометрії угідь. Обмеження, код 01.04. Охоронна смуга кабелю: частково чи повністю знаходиться поза межами земельної ділянки. Перетин ділянок з ділянкою 2124455900:02:002:0633, площа співпадає на 25.7332% V. Оцінка Суду. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. ст. 16, 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він не тільки суперечить актам цивільного законодавства, але і порушує цивільні права або інтереси. Частинами 1, 5-7 ст. 17 ЗК України 1990 року визначено, що передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Із ст.22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Згідно зі ст. 23 ЗК України 1990 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Згідно до частин 1 та 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а)добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б)вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Згідно ч.5 ст.116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.143 України, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) не усунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами,відходами,стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; д) не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16 квітня 2004 року, вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК України. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. А згідно п. 11 зазначеної Постанови, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його незаконність. Беручи до уваги вищенаведене та те, що рішенням Солотвинської селищної ради № 51 від 24 листопада 2000 року затверджено проект відведення земельної ділянки для автотехобслуговування, код цільового використання землі 1.11.1 під будівництво автостоянки та надано ТОВ "Дельта ЛТД" в постійне користування земельну ділянку площею 0,332 га, за рахунок земель не наданих у власність чи користування селищної ради в смт . Солотвино по вул. Спортивна, 30 листопада 2000 року ТОВ "Дельта ЛТД" видано державний акт на право постійного користування даною земельною ділянкою, жодних доказів того, що дана земельна ділянка була вилучена у позивача не подано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовільнити частково та визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Солотвинської селищної ради № 24/46 від 24 березня 1997 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" в частині надання у приватну власність [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 0,15 га, для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] ; скасувати відомості, внесені до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 2124455900:02:002:0633, площею 0,15 га, надану у приватну власність [PERSON] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; скасувати відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на земельну ділянку кадастровий номер 2124455900:02:002:0633, площею 0,15 га, надану у приватну власність [PERSON] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд № 18457925 від 28 грудня 2016 року. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 3 682 грн. 00 коп. В частині вимог про стягнення з відповідача 3 200 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, оскільки позивачем не подано жодних доказів про понесення таких витрат та їх розмір. На підставі викладеного,

Outcome: partial