Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/19909/13-ц від 04.09.2013 року відмовлено Комунальному підприємству Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] за спожиті послуги централізованого теплопостачання з урахуванням 3% річних та інфляційних процесів. Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених "Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Kабінету Mіністрів України від 21.07.2005 р. за № 630, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року №1875, Закону України "Про теплопостачання". Помешкання відповідача забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", відповідач регулярно порушує умови п. 18 Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та п. 3 ст.20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги". Таким чином, заборгованість за надані послуги станом на 30.06.2014 року становить 10 431 грн. 93 коп. До стягнення підлягає сума заборгованості за період з вересня 2010 року по червень 2014 року включно в розмірі 5 860 грн. 01 коп. Крім того, за весь період прострочення сплати платежів відповідачу нараховано інфляційні в розмірі 1 912 грн. 97 коп. та 3 % річних - 906 грн. 74 коп., які позивач просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з наведених у позові підстав та суду пояснила, що відповідач тривалий час не сплачує кошти за спожиті послуги з теплопостачання. 21.10.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці було видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 268 грн. 98 коп., 149 грн. 21 коп. - 3% річних та 336 грн. 28 коп. - втрат від інфляції. Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з відповідача, однак ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/19909/13-ц від 04.09.2013 року у прийнятті заяви відмовлено. 17.10.2002 року між сторонами було укладено договір про надання послуг по теплопостачанню. Заборгованість відповідача за спожиті послуги станом 30.06.2014 року становить 10 431 грн. 93 коп. До стягнення підлягає сума заборгованості за період з вересня 2010 року по червень 2014 року включно в розмірі 5 860 грн. 01 коп. Крім того, за весь період прострочення сплати платежів відповідачу нараховано інфляційні в розмірі 1 912 грн. 97 коп. та 3 % річних - 906 грн. 74 коп., які позивач просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи через оголошення у пресі, а саме в газеті "Вінниччина" від 19.09.2014 року №73 (22915), про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи викладене, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідачів в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених "Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Kабінету Mіністрів України від 21.07.2005 р. за № 630. Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року за №1875, Закону України "Про теплопостачання". Помешкання відповідача забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго". Відповідач регулярно порушує умови п. 18 Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та п. 3 ст.20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги". 17.10.2002 року між сторонами було укладено договір про надання послуг по теплопостачанню. 21.10.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці було видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання в розмірі 1 268 грн. 98 коп., 149 грн. 21 коп. - 3% річних та 336 грн. 28 коп. - втрат від інфляції. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/19909/13-ц від 04.09.2013 року відмовлено Комунальному підприємству Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] за спожиті послуги централізованого теплопостачання з урахуванням 3% річних та інфляційних процесів. Заборгованість відповідача за спожиті послуги станом на 30.06.2014 року становить 10 431 грн. 93 коп. До стягнення підлягає сума заборгованості за період з вересня 2010 року по червень 2014 року включно в розмірі 5 860 грн. 01 коп. Крім того, за весь період прострочення сплати платежів відповідачу нараховано інфляційні в розмірі 1 912 грн. 97 коп. та 3 % річних - 906 грн. 74 коп. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. ст. 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 та п.1 ст. 30 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630 споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved