Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

28.02.2020 року представник позивача [PERSON], звернувся до суду в інтересах [PERSON] з заявою до Акціонерного товариства "Банк Форвард" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. Ухвалою судді від 02.03.2020 року відкрито провадженні по справі. Ухвалою суду від 02.03.2020 року заяву про забезпечення даного позову, було задоволено та зупинено стягнення у рамках виконавчого провадження № 60800786. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що на підставі виконавчого напису № 7205 від 09.11.2019 року виданого приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В. та заяви стягувача АТ «Банк Форвард», відкрито виконавче провадження ВП № 60800786 по примусовому виконанню рішення від 04.12.2019 року. [PERSON] жодним чином не був повідомлений про факт відкриття провадження та його підстав. Під час спроби 10.02.2020 року зняти грошові кошти, що надійшли на банківський рахунок у вигляді заробітної плати, позивач отримав відмову банку через зупинення операцій за рахунком за договором № 272298700 на виконання Виконавчого напису № 7205. Крім цього, позивач заперечує наявність жодних договірних відносин з АТ «Банк Форвард» та інших підстав для виникнення будь-якої заборгованості перед зазначеною установою. Станом на момент звернення до суду на рахунку заблоковано 18477,83 грн., отримані банком АТ "ПУМБ" для виплати позивачу заробітної плати. У зв`язку з відсутністю у позивача станом на 09.11.2019 року жодних боргів перед відповідачем, просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та наполягав на її задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.68). Пояснив суду, що дійсно укладав з ПАТ "Банк Руский Стандарт" кредитний договір, що діяв 2 роки на час дії кредитної картки. Про те що відповідач є правонаступником ПАТ "Банк Руский Стандарт" йому ніхто не повідомляв. Будь-якої заборгованості по кредитному договору за період з 09.11.2017 року по 07.02.2018 року він не має, бо в цей час кредитними коштами не користувався в зв`язку з закінченням строку дії картки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. 31.03.2020 року подав суду письмову заяву про подання доказів щодо понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с.57-58). Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про поважні причини неявки, відзив на позовну заяву не надав (а.с.56,66). Треття особа, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про поважні причини неявки. Вимоги про витребування доказів не виконав. Пояснення, щодо позову не надав. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні ним прововідносни. Відповідно до копії заяви від 07.05.2013 року [PERSON] , уклав з банком "Руский стандарт" нотаріально не посвідчені договір банківського вкладу та кредитний договір, що складаються з Заяви, істотних Умов кредитного договору уточнених в електронній заяві, Умов надання та обслуговування кредитів ПАТ "Банк Руский Стандарт" та Умов дистанційного обміну інформацією. Строк дії кредитного договору відповідає строку дії договору про надання та використання платіжної картки № [NUMBER] . Заявою передбачено можливість накладення штрафів за несвоєчасну сплату платежів (а.с.12,69-70). 09.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. видано виконавчий напис № 7205 про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ "БАНК ФОРВАРД" 60300,79 грн. (а.с.11). 05.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Банк Форвард" заборгованості в розмірі 60300,79 грн. на підставі виконавчого напису № 7205 виданого 09.11.2019 року приватним нотаріусом Незнайко Є.В. (а.с.9). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 22.01.2020 року, на грошові кошти, що містяться на рахунках [PERSON] накладено арешт у межах суми звернення 68530,86 грн.(а.с.15). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 25.02.2020 року, звернено стягнення на доходи [PERSON] від ТОВ "Шахта Білозерська" (а.с.16). Відповідно до листа керівника відділення № 1 ПУМБ в м. Покровськ від 12.02.2020 року № КА1-50.4/67, станом на 12.02.2020 року картковий (зарплатний) рахунок знаходиться у заблокованому стані на підставі виконавчого напису № 7205 виданого 09.11.2019 року приватний нотаріусом Незнайко Є.В. (а.с.13). 12.02.2020 року представником позивача був направлений адвокатський запит на ім`я приватного нотаріуса Незнайко Є.В. про надання інформації про підстави видачі виконавчого напису №7205 від 09.11.2019 року, а також належним чином завірених копій самого Виконавчого напису та документів, на підставі яких він був виданий (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні, що не оспорені відповідачем в судовому засіданні та шляхом подання відзиву. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, додатку до переліку розділу 2 Переліку, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, - визнано незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (Справа № 826/20084/14). У постанові від 27.03.2019 по справі 133/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що віршуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Судом в судовому засіданні встановлено, що позивач 07.05.2013 року уклав з банком "Руский стандарт" нотаріально не посвідчені договір банківського вкладу та кредитний договір. Кредитний договір передбачає можливість накладення штрафних санкцій за несвоєчасне його виконання. Будь-яких доказів про повідомлення позивача про заміну кредитодавця, розрахунку заборгованості, відповідачем суду не надано. Виконавчий напис (а.с.11) містить посилання на пункт 2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", постанова КМУ про внесення якого до Переліку, визнана судом незаконною та нечинною. Строк стягнення заборгованості з 09.11.2017 року по 07.02.2018 року знаходиться в межах трирічної давності, однак сума заборгованості нарахована за неповні три місяці дає право позивачу на обгрунтовані сумніви в її відповідному нарахуванні. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, а третьою особою пояснень, щодо позову, суд погоджується з твердженням позивача про те, що вчиняючи виконавчий напис від 09.11.2019 року приватний нотаріус діяв не в порядку, визначеному законом, а стягнута за виконавчим написом, заборгованість, не є безспірною. Зазначене не позбавляє права АТ "Банк Форвард", звернутися до [PERSON] з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі зазначеного,

Outcome: approved