Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що вона в даний час проживає в смт. Новий Світ Старобешівського району Донецької області. Даний населений пункт, відповідно до Указу Президента України № 32/2019 від 07.02.2019, відноситься до територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганських областях. Матір`ю заявника була [PERSON] , яка постійно проживала в м. Єнакієво Донецької області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується довідкою про причину смерті, виданою Єнакієвською міською лікарнею №2 05.09.2016 та довідкою про отримання допомоги на поховання, виданою Старобешівським районним відділом РАЦС 16.09.2016 за № 29-38/452. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке знаходиться на території Тульчинського району Вінницької області. Для оформлення своїх спадкових прав заявник звернулася до Тульчинської державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено в оформленні спадкових прав, у зв`язку з відсутністю документів про смерть матері, які видані на території України. В зв`язку з даними обставинами, заявник змушена звернутися до суду з даною заявою. Просить встановить факт смерті [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , яка померла [INFO] в м. Єнакієво Донецької області. В судове засідання заявник та її представник не з`явилися. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без його та заявника участі. Заінтересована особа представник Тульчинського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутність, заперечень не має. Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно\~ч. 1 ст. 317 ЦПК України,\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами\~\~померлого, їхніми представниками до суду за межами такої території України. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] , являється донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 01.10.1963 серії [NUMBER] (а.с.6). 12.10.1986 заявник уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 7). Згідно довідки про причину смерті (на російській мові) № 106/у № 29, виданої 05.09.2016 Комунальним підприємством "Міська лікарня № 2" м. Єнакієво встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 78 років, причина смерті: інфаркт мозку при церебральному атеросклерозі та гіпертонійчній хворобі (а.с. 8). Відповідно до довідки про отримання допомоги на поховання (на рос. мові) № 29-38/452 від 16.09.2016 (а.с. 9), зареєстрована смерть [PERSON] , [INFO] , дата смерті - [INFO] , місце смерті: місто Єнакієво. З довідки № 1426/5050 від 17.11.2014 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, виданої посадовою особою структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала в [ADDRESS] , і перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в [ADDRESS] (а.с.10). \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Тульчинським районним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області заявнику відмовлено у реєстрації факту смерті [PERSON] , оскільки заявником пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень (а.с. 34) Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до Указу Президента України "Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях" від 07.02.2019, м. Єнакієво Донецької області є тимчасово окупованою територією. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, тимчасово не підконтрольній владі України, тому суд не може визнати вказане свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки це суперечить нормам до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», проте бере його до уваги та оцінює разом з іншими доказами, наявними в матеріалах справи. В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України має юридичне значення для заявника, оскільки дозволить їй отримати свідоцтво про смерть матері для подальшого оформлення спадщини. Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заявник позбавлена можливості підтвердити смерть своєї матері у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про її смерть, від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення для заявника права на отримання спадщини, не прийняття, по суті рішення у даній справі може вплинути на її права, тому з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту. Відповідно до ч.4 \~ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. В зв`язку з цим усі судові витрати, понесені заявником слід залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved