Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, де зазначив, що 27.02.2008р. між банком та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № ZPCHAN57203029 відповідно до якого, банк надав кредит у розмірі 62795,25 грн. зі сплатою до 26.02.2015р., процентною ставкою 15,48% для придбання автомобіля. В порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17.09.2015р. має заборгованість у розмірі 316732,59 грн., яка складається з: 69541,80 грн. заборгованості за кредитом, 29051,86 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 3768,29 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 199050,04 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 250,00 грн. - штрафу (фіксованої частини), 15070,60 грн. - штрафу (процентної складової). Просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитно-заставним договором № ZPCHAN57203029 від 27.02.2008р. у розмірі 316732,59 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] на позовних вимогах наполягав та просив задовольнити. Зустрічний позов [PERSON] не визнав повністю та просив відмовити в його задоволенні посилаючись на його безпідставність, так як зобов»язання за кредитно-заставним договором [PERSON] не виконав. Не заперечував проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач, [PERSON] по первісному позову та позивач по зустрічному позову двічі не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суд не повідомив. Також до суду відповідачем не надано заяви про розгляд справи без його участі. За згодою позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає ст.224 ЦПК України. Відповідач, [PERSON] та його представник надали до суду письмові заперечення, де вказали, що позовні вимоги є надуманими та незаконними, так як не відповідають вимогам п.п.5,6 ч.1 ст.119 ЦПК України, оскільки в ньому не в повному обсязі викладені обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, не вказано процентну ставку під яку надано кредит, коли збільшено процентну ставку, розмір та підстави, з якого часу виникла заборгованість по кредиту, процентам, не вказано про реалізацію заставленого майна, дату реалізації, суму отриману від його реалізації, дату і суму направлення її на погашення заборгованості. Відповідач не заперечує, що 27.02.2008р. він отримав кредит та придбав автомобіль і з моменту укладення договору по 2011 рік він сумлінно виконував свої договірні зобов'язання та не порушував їх. У 2011 році автомобіль зламався і на території України його не можливо відремонтувати, тому він звернувся до банку з пропозицією заміни непридатного до експлуатації автомобіля на інший - технічно придатний. Проте, у серпні 2013р. співробітники банку самостійно, без його згоди вилучили вказаний автомобіль, який з того часу і по теперішній час знаходиться на автостоянці у м. Запоріжжі у жахливому стані, салон розкрадено, кузов пошкоджено при транспортуванні. Іншого автомобіля взамін його зламаного, позивач не надав. Кредитно заставний договір є споживчим, тобто такими діями позивача були порушені його права як споживача. Крім того, не розуміють як могла виникнути заборгованість у розмірі 69541,80 грн., якщо відповідачем до 2011р. виконувалися взяті зобов'язання за договором. Просили застосувати спеціальний строк позовної давності щодо стягнення пені і в задоволенні позову відмовити. Зустрічний позов підтримав та просив задовольнити. Заслухавши представника позивача за первісним позовом та відповідача по зустрічному позову, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за необхідне первісний позов задовольнити частково, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити з наступних підстав. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. ст. 1054, 1049, 1050 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити позивачу визначені кредитним договором суму кредиту, проценти, комісії за користування кредитом. Судом встановлено, що 27.02. 2008 року між ПАТ "КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено Кредитно - заставний договір № ZPCHAN57203029, за яким ПАТ "КБ "Приватбанк" надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 62795,25 грн. на строк до 26.02.2015р. з процентною ставкою 15,48%, на наступні цілі: 58150,00 грн.- купівлю автомобіля; 3448,25 грн. - оплату перших страхових платежів за Договорами Страхування на перший рік дії кредиту; 34,00 грн. оплату коштів на реєстрацію Предмета Застави в Державному Реєстрі; 1163,00 грн. оплату винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі Кредиту. (а.с.7-15). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем за первісним позовом умови договору виконані в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, [PERSON] отримав кредит у розмірі 62795,25 грн. з процентною ставкою 15,48% із щомісячним платежем за кредитом, винагородою та процентами - 1311,12 грн., на строк до 26.02.2015р. Відповідно до кредитно - заставного договору №ZPCHAN57203029 від 27.02.2008р. [PERSON] взяв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією, та інші витрати згідно умов договору у строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Однак, судом встановлено, що на час ухвалення рішення основне зобов'язання боржником не виконане. Із копії особистого рахунку позичальника вбачається, що [PERSON] всупереч умовам договору зобов'язання належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість за кредитом виникла з липня 2009р. Станом на 17.09.2015р. утворилася заборгованість у розмірі 316732,59 грн.: 69541,80 грн. заборгованість за кредитом, 29051,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3768,29 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 199050,04 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 15070,60 грн. - штраф (процентна складова). Заперечення відповідача про сплату кредитних коштів добросовісно з 2008р по 2011р. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідач не надав докази, платіжні документи про суму сплаченого ним кредиту. Відповідно до довідки ПАТ "КБ "Приватбанк" на час розгляду справи, [PERSON] сплачено: кредиту в сумі 3360,56грн., комісії - 698,24грн., проценти 5214,39грн. Не відповідає дійсності заперечення відповідача про відсутність в договорі процентної ставки та її збільшення, так як згідно з п.17.1.7.6 процентна ставка встановлена 15,48% річних. Відповідно до розрахунку, за весь час дії кредитно-заставного договору процентна ставка не змінювалась. Відповідач, [PERSON] вказав, що він звернувся до банку з приводу заміни непридатного до експлуатації автомобіля на інший, технічно придатний, тобто в своїх запереченнях відповідач підтвердив, що передав автомобіль банку на реалізацію в непридатному до експлуатації стані. Крім того, відповідач в запереченнях не послався на пункт кредитно-заставного договору, який би передбачав обов»язок банку замінювати непридатний до експлуатації автомобіль на інший. Придбаний за кредитні кошти автомобіль MAPLE C51 SMA7151 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] передано [PERSON] у заставу, згідно кредитно заставного договору №ZPCHAN57203029 від 27.02.2008р. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України ). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України ), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599,600,601,604-609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України ). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК ). ПАТ КБ «Приватбанк» уклав 20.10.2010р. договір поруки відповідно до якого, Акцент-Банк несе відповідальність в розмірі 10\~000 грн. в разі невиконання [PERSON] всіх обов'язків за вищевказаним кредитно-заставним договором від 27.02.2008р. № ZPCHAN57203029, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2013р. за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-банк» та [PERSON] звернено стягнення на рухоме майно, автомобіль MAPLE C51 SMA7151 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за кредитно-заставним договором № ZPCHAN57203029 від 27.02.2016р. в іншій частині позову відмовлено. (а.с.137-144). Відповідач, [PERSON] заперечував факт добровільної передачі автомобілю працівникам банку та наявних на той момент на автомобілі пошкоджень, проте з таким твердженням відповідача суд погодитися не може, оскільки факт добровільної передачі автомобіля та наявних на автомобілі пошкоджень підтверджується актом передачі автомобіля від 27.02.2013р., який підписаний [PERSON], де вказані всі наявні у автомобіля ушкодження. Крім того, з часу вилучення ПАТ КБ «Приватбанк» заставного автомобіля, [PERSON] не оскаржувалися дії ПАТ КБ «Приватбанк» в зв»язку з неправомірним вилученням у нього заставного автомобіля та відсутні докази про звернення до суду з вимогою про неправомірне пошкодження автомобіля після його вилучення ПАТ КБ Приватбанк. До суду таких доказів не надано. Згідно акту приймання автомобіля від 27.02.2013р. за участю [PERSON] оглянуто заставний автомобіль та передано співробітнику ПАТ КБ «Приватбанк» комплект ключів та автомобіль MAPLE C51 SMA7151 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В акті вказано, що на час огляду автомобіль знаходився в несправному стані. При візуальному огляді кузова виявлено множинні пошкодження, вм'ятини, деформовано кріплення капота, множинні тріщини лобового скла, на криші в деяких місцях знято лакокрасочне покриття, множинні сліди корозії, роботу двигуна перевірити неможливо через відсутність акумулятора, салон автомобіля повністю забруднений, розірвана обшивка заднього сидіння. Даним актом [PERSON] доручив ПАТ КБ Приватбанк передати його на реалізацію по ринковій ціні і направити виручені кошти на погашення заборгованості у випадку невиконання ним зобов'язань перед банком до 04.03.2013р., що підтверджується актом прийому автомобіля позичальника від 27.02.2013р. Тобто, на час вилучення автомобіль мав ті ушкодження на які посилається сам відповідач в запереченні на позовну заяву. Крім того, всі пошкодження вказані в акті приймання автомобіля відображені у висновку експерта від 29.03.2013р. про оцінку транспортного засобу та визначена ринкова вартість на час вилучення автомобіля MAPLE C51 SMA7151 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], яка складає 32 000грн. За таких обставин, суд відхиляє твердження відповідача, що ушкодження автомобіля утворилися після його вилучення. Позивач за зустрічним позовом, [PERSON] просив визнати кредитно-заставний договір № ZPCHAN57203029 від 27.02.2008р. припиненим з підстав наявності заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2013р., яким звернено стягнення на рухоме майно, автомобіль MAPLE C51 SMA7151 2007 року випуску, реєстраційний номер АР 68 15 та задоволено вимоги в сумі 164818,55грн. Вважає, що в серпні 2013р. він виконав зобов'язання за спірним договором Однак суд не може погодитися з таким твердженням. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється на підставах, встановленим договором або законом, В п. 15.1 договору вказано, що договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором. За спірним договором Банк виконав свої зобов'язання, надав [PERSON] кредит , про що не заперечують сторони. [PERSON] за спірним договорм не виконав зобов'язання по поверненню кредиту, ним сплачено кредит в сумі 3360,56грн., комісії - 698,24грн., проценти 5214,39грн. Відповідачем, [PERSON] не надано доказів того, що передачею Банку предмета застави, автомобіля, його зобов'язання за кредитним договором припинились належним виконанням у розумінні ст. 599 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня, штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України ). Відповідач просив застосувати спеціальний строк позовної давності щодо стягнення пені. Відповідно до положення ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлено строк позовної давності в один рік. Однак, в п.14.11 Кредитно заставного договору сторони встановили строки позовної давності за вимогами про стягнення Кредиту, винагороди та процентів за користування Кредитом, неустойки тривалістю у 5 (п'ять) років. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Строк позовної давності за спірним кредитно - заставним договором перервався поданням ПАТ КБ «Приватбанк» до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовної заяви до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2013р., звернено стягнення на рухоме майно, автомобіль MAPLE C51 SMA7151 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за кредитно-заставним договором № ZPCHAN57203029 від 27.02.2008р.(а.с.137-144). Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч. 1,3 ст.264 ЦК України) Визначаючи розмір пені суд враховує розрахунок цього розміру, наданий банком, а також період, за який відбулося його нарахування. Судом встановлено, що на час розгляду справи заставне майно, автомобіль позивачем за первісним позовом, ПАТ КБ «Приватбанк» не реалізовано. Автомобіль вилучено у [PERSON] відповідно до акту приймання автомобіля 27.02.2013р. Позивачем вказані причини не реалізації автомобіля, його несправний технічний стан, зовнішні пошкодження та відсутність технічного паспорта, який [PERSON] не передав працівникам банку. Відповідно до висновку експерта від 29.03.2013р. про оцінку транспортного засобу, вартість автомобіля складає 32 000грн., яка не врахована в сумі заборгованості предявленої до стягнення, тобто на дану суму проводяться нарахування процентів, пені. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У звязку з тим, що розмір пені значно перевищує суму боргу майже втричі, суд вважає за необхідне зменшити її розмір з урахуванням вартості вилученого автомобіля. Також позивачем за первісним позовом не вказано обґрунтування збільшення суми кредиту до 69541,80 грн. в порівнянні з наданою сумою кредиту 27.02.2008р. Крім того, відповідно до довідки, наданої ПАТ КБ «Приватбанк» відповідачем, [PERSON] сплачено кредит в сумі 3360,56грн., тобто наявна заборгованість тіла кредиту складає 59\~541,80 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка складається з: 59541,80 грн. заборгованості за кредитом, 29051,86 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 3768,29 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 109050,04 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 250,00 грн. - штрафу (фіксованої частини), 15070,60 грн. - штрафу (процентної складової). Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити у зв'язку з недоведеністю та необґрунтованістю.

Outcome: partial