Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства імені Ольшанців, [PERSON] про визнання угоди дійсною та про визнання права власності, а саме просить суд: визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 3,7145 га, що розташована за адресою: б/н, [ADDRESS] та [ADDRESS], м. Білгород-Дністровський, Одеської області, що укладений 17 січня 2013 року між ТОВ "Південні інвестиції" та Сільськогосподарським закритим акціонерним товариством імені Ольшанців; визнати за ТОВ "Південні інвестиції" право власності на земельну ділянку площею 3,7145 га, що розташована за адресою №б/н, [ADDRESS] та [ADDRESS], м. Білгород-Дністровський, Одеської області, кадастровий номер 5110300000:01:001:0074; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Південні інвестиції", матеріальну шкоду у сумі 3000, 00 грн.; моральну школу у сумі 2000,00 грн. Позивач у судовому засіданні не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є заява його представника, відповідно до якої останній просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача СЗАТ імені Ольшанців у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, згідно письмової заяви, просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, заперечень немає. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2013 року між ТОВ "Південні інвестиції" та СЗАТ ім. Ольшанців було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 3,7145 га, що розташована за адресою: б/н, [ADDRESS] та [ADDRESS], м. Білгород-Дністровський, Одеської області, яка знаходиться у власності СЗАТ ім. Ольшанців на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯЕ 660906), виданий Білгород-Дністровським міським відділом земельних ресурсів 06.08.2007 року. Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договір оренди землі за №02.07.506.00014. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а саме сплатив Відповідачеві повну вартість земельної ділянки, а останній в свою чергу зобов'язався протягом двох календарних днів після здійснення Покупцем оплати за земельну ділянку у сумі, що обумовлена в п. 3.1. Договору купівлі-продажу, звернутися до нотаріальної контори за вибором продавця. З метою нотаріального посвідчення цього договору купівлі-продажу земельної ділянки, що укладений між ТОВ "Південні інвестиції" та СЗАТ ім. Ольшанцівта проведення його державної реєстрації, але не зробив цього, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки. Ухиляючись від нотаріального посвідчення договору, відповідач порушує умови укладеного з позивачем договору, створює перешкоди щодо виникнення у позивача права власності на земельну ділянку, що є предметом купівлі-продажу, і фактично заперечує виникнення у позивача права власності на цей об'єкт. Також між ТОВ "Південні інвестиції" та [PERSON] було укладено усний договір за умовами якого [PERSON] зобов'язався за дорученням СЗАТ ім. Ольшанців зібрати увесь необхідний пакет документів для нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу земельної ділянки та Договору купівлі-продажу нерухомого майна до 25.03.2013 року. Від виконання взятих на себе зобов'язань [PERSON] без поважних причин відмовився, чим спричинив позивачу матеріальну та моральну шкоду. В результаті невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором ТОВ "Південні інвестиції" не має можливості використовувати земельну ділянку та нерухоме майно, за яке сплатило грошові кошти в своїй господарській діяльності, що вже спричинило підприємтсву матеріальну шкоду у сумі 3000,00 грн. та моральну шкоду, спричинену внаслідок підриву ділової репутації підприємства у сумі 2000,00 грн. Згідно з ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України істотними умовами договору купівлі-продажу є найменування майна, що продається, та його ціна. Між позивачем і відповідачкою досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу, що підтверджується письмовими доказами: договором купівлі-продажу від 17 ічня 2013 року. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання його сторонами. Позивач виконав свої зобов'язання за договором: сплатив відповідачеві грошові кошти за земельну ділянку ззначені в договорі. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Пунктом а ч. 1 ст. 90 ЗК України передбачено, що власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч.2 ст. 16, ст. 392 ЦК України захист права власності здійснюється шляхом його визнання. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначенні сподівання, тобто те, на що розраховує позивач, як власник земельної ділянки, відповідачем порушені. За статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі. З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов'язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм. Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». В силу ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися. У першу чергу ця повага повинна виходити від держави й втілюватися у вигляді прийняття законодавчих, виконавчих дій, що захищають право власності від незаконних зазіхань із боку кого б то не було. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також що майно було правомірно придбано позивачем, та визнання відповідачами позову, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Південні інвестиції" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved