Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

22.04.2015 року позивач ПрАТ "Лізинг ІТ" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 7837,21 грн. та судові витрати, посилаючись на наступне. 14.06.2013 року між Закритим акціонерним товариством „Лізинг інформаційних технологій", яке відповідно до п. 5 Перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства" змінило назву на Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій", та [PERSON] було укладено Договір №120491053 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання: Диван - тахта Париж 2 - кат., загальною первісною вартістю 3535,72 грн. В зв'язку з чим у [PERSON] перед позивачем, на підставі п. 3.1, 5.4.2, 7.1 Договору, виникли зобов'язання щодо сплати орендних платежів. Зі свого боку позивач у повному обсязі виконав свої договірні обов'язки, оскільки поставив вказане обладнання належним чином та відповідної комплектації, вказане в Акті прийому-передачі обладнання №120491053 від 14.06.2013 року. Проте, відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за договором сума якої складає 7837,21 грн. В судовому засіданні 15 червня 2015 представник позивача позов підтримав та просив суд позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні 15 червня 2015 року позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.06.2013 року між Закритим акціонерним товариством „Лізинг інформаційних технологій", яке відповідно до п. 5 Перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства" змінило назву на Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій", та [PERSON] було укладено Договір №120491053 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання: Диван - тахта Париж 2 - кат., загальною первісною вартістю 3535,72 грн. В зв'язку з чим у [PERSON] перед позивачем, на підставі п. 3.1, 5.4.2, 7.1 Договору, виникли зобов'язання щодо сплати орендних платежів. На виконання умов Договору, позивач передав [PERSON] вказане обладнання, що підтверджується актом прийому-передачі майна №120491053 від 14.06.2013 року. Згідно п. 1.1. Договору Клієнт бере участь в системі LeaselT зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників - учасників системи LeaselT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LeaselT, а Оператор LeaselT, зобов'язується підставі заяви Клієнта забезпечити передачу Клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, копмлектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaselT. Відповідно до п.1.2. Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaselT, які є невід'ємною частиною цього Договору. Пунктом 8.7. Договору відповідач підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п. 2.2. Договору, а також п.4.9. Правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу майно. Згідно п. 2.1. Договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються Клієнту, визначаються Пакетом LeaseІT, згідно заявки відповідача, ним обрано Пакет LeaseІT Десятка. Також п.6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseІT строку. Структура грошових нарахувань на надходжень №2015040206 від 02.04.2015 року відображає належні до виплати відповідачем суми та порівнює їх з фактично здійсненими останніми платежами відповідачем. Останній стовпчик Структури є різницею між належними до сплати і фактично сплаченими сумами та відображає заборгованість відповідача щомісяця наростаючим підсумком. Згідно структури відповідач сплатив лише: 1822,66 грн. (в Структурі колонка «Оплата всього»), з яких на підставі п. 6.8. правил зараховано: 54,81 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів (в структурі колонка («Розподіл оплат. Штрафні санкції»); 1767,85 грн. на погашення місячних орендних платежів (в структурі колонка «Розподіл оплат. Місячний платіж»). В результаті розрахунку заборгованості відповідача становить 1767,87 грн. компенсації вартості наданого обладнання 6069,34 грн. плата за прострочення щомісячних платежів. За таких обставин, судом вбачається, що відповідач [PERSON] взяті на себе за Договором №120491053 від 14.06.2013 року про надання в оренду на умовах фінансового лізингу товарів, зобов'язання щодо сплати орендних платежів та плату за прострочення платежів не виконав. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати із договорів, правочинів чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Положенням статті 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 762 ЦК України,за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (оренди). Згідно ст. 806 ЦК України, особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що фінансовий лізинг це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу, лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про фінансовий лізинг", відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки В ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч.1 ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про те, що у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за договором Договір №120491053 від 14.06.2013 року в загальному розмірі 7837,21 грн., яка має бути стягнена з [PERSON]. на користь Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" в повному розмірі. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved