Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач ПАТ "Універсал Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі кредитного договору № ВL 4481 від 12.05.2008 року відповідач [PERSON] отримав від ВАТ "Універсал Банк" (правонаступник - ПАТ "Універсал банк") кредит у сумі 5000,0 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,5 % річних, за користування кредитними коштами понад строк кредитування процентна ставка встановлена у 49 %. У зв'язку зі скрутним матеріальним становищем відповідача 16 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду про припинення зобов'язань за кредитним договором № ВL 4481 від 12.05.2008 року. Відповідно до п.2.1 угоди про припинення зобов'язань відповідач зобов'язувався в період з 16 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2016 року сплатити позивачу грошову суму в розмірі 5059 доларів США 01 цент на умовах та в порядку визначеному угодою від 16 жовтня 2013 року, інакше п.п.2.1-2.4 угоди втрачають свою чинність. Проте, відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором та угодою про припинення зобов'язань належним чином не виконав. Станом на 12 серпня 2015 року заборгованість по кредиту складає 8290 доларів США 68 центів, з яких: 4228,0 доларів США - заборгованість по сумі кредиту, 1894,33 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків, 2168,35 доларів США - заборгованість по підвищеним відсоткам. У зв'язку з цим позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором з [PERSON] в розмірі 8290,68 доларів США. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи (а.с.43), до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Згідно вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 12.05.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № ВL 4481, згідно якого банк зобов'язавався надати позичальнику кредит в сумі 5000 доларів США, а позичальник в свою чергу зобов'язувався повністю повернути кредит не пізніше 01 травня 2012 року зі сплатою винагороди банку за надання кредиту у розмірі 2,49 %, відсотків за користування кредитом у розмірі 24,5 % річних, за користування кредитними коштами понад строк кредитування процентна ставка встановлена у 49 %. Банк свої зобов'язання за кредитним договором № ВL 4481 від 12.05.2015 року виконав у повному обсязі і надав позичальнику кредитні кошти у сумі 5000,0 доларів США, що підтверджується заявою [PERSON] на видачу готівки та випискою з рахунку [PERSON] № [NUMBER]. Позичальник належним чином умови кредитного договору не виконав, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № ВL 4481 від 12.05.2015 року (а.с.20), який жодними доказами відповідачем не спростований, утворилась заборгованість за договором, яка станом на 12.08.2015 року склала 8290 доларів США 68 центів, з яких: 4228,0 доларів США - заборгованість по сумі кредиту, 1894,33 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків, 2168,35 доларів США - заборгованість по підвищеним відсоткам. 16 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду про припинення зобов'язань за кредитним договором № ВL 4481 від 12.05.2008 року. Відповідно до п.2.1 вказаної угоди відповідач зобов'язався в період з 16 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2016 року сплатити позивачу грошову суму в розмірі 5059 доларів США 01 цент на умовах та в порядку визначеному угодою від 16 жовтня 2013 року, проте належним чином умов угоди не виконав. Відповідно до абз.2 п.3 угоди про припинення зобов'язань від 16 жовтня 2013 року, у випадку неналежного виконання зобов'язань відповідачем за цією угодою або не погашення платежу (розмір та порядок сплати якого визначений п.2.1 цієї угоди) в межах періоду календарного місяця, в якому визначено дату погашення такого платежу, то починаючи з першого календарного дня наступного календарного місяця, автоматично втрачають свою чинність умови пп.пп.2.1, 2.2, 2.3, 2.4 п.2 цієї угоди, а інші умови цієї угоди та основного договору зберігають свою чинність протягом строку дії основного договору, а відповідач зобов'язується виконати свої зобов'язання за основним договором в повному обсязі на умовах та в порядку визначених основним договором та угодою. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи положення ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № ВL 4481 від 12.05.2008 року не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 8290,68 доларів США. Згідно роз'яснень п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України 2787,77 грн. судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved