Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

В червні 2018 року приватне підприємство «Оптіма» звернулося до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», [PERSON] про визнання недійсними договору купівлі-продажу майнових прав та договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, в обґрунтування якого вказало, 26.06.2007 року [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» уклали кредитний договір № 39.3ВН/7/15-клн, відповідно до умов якого [PERSON] надано відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі в сумі 488400 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 26.06.2007 року між ПП «Оптіма» та ВАТ «Кредитпромбанк» укладено іпотечним договір № 39.3ВН/7/101/15-клн, за яким ПП «Оптіма» передає в іпотеку ВАТ «Кредитпромбанк» нежитлове приміщення на умовах визначених договором. В подальшому на підставі договорів ВАТ «Кредитпромбанк» замінений новим кредитором ПАТ «Дельта Банк». 18.04.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 388/К, за яким ПАТ «Дельта Банк» передає у власність [PERSON] майнові права, які виникли та можуть виникнути в майбутньому з кредитного договору № 39.3ВН/7/15-клн від 26.06.2007 року укладеного між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк», іпотечного договору № 39.3ВН/7/101/15-клн від 26.06.2007 року, укладеного між ПП «Оптіма» та ВАТ «Кредитпромбанк» та договору поруки № 39.3ВН/7/П01/15-клн від 26.06.2007 року, укладеного між ПП «Оптіма» та ВАТ «Кредитпромбанк». Даним договором передбачено, що [PERSON] зобов'язалась передати грошові кошти в розпорядження ПАТ "Дельта Банк», а останній зобов'язався відступити на користь [PERSON] свої грошові вимоги до боржників за кредитним договором, іпотечним договором та договором поруки. Того ж 18.04.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором № 39.3ВН/7/101/15-клн від 26.06.2007 року, за яким ПАТ «Дельта Банк» передає [PERSON] право вимоги за вказаним іпотечним договором, укладеним між ПАТ «Оптіма» та ВАТ «Кредитпромбанк». Умови договору купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] містять безумовні ознаки договору факторингу , а на час укладенні оспорюваного договору існували обмеження щодо укладення договорів факторингу саме фізичною особою. Фактично договір купівлі-продажу майнових прав від 18.04.2018 року № 388/К укладено з метою приховати інший правочин, а саме договір факторингу. Крім цього, ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням, договір відступлення прав вимоги за іпотечним договором підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Оскільки ст. 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних відносинах, а саме, банк або інша фінансова установа. Таким чином, у випадку передачі банком права вимоги за кредитним договором іншій фінансовій установі, нотаріус посвідчує договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, однак нотаріус не має жодних правових підстав для посвідчення договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором на користь фізичної особи, оскільки ст. 1054 ЦК України виключає фізичну особу, як кредитора в кредитних відносинах. Окрім того, у [PERSON] повинна бути фінансова ліцензія для здійснення факторингових операцій, предметом яких є вимоги в іноземній валюті, необхідна генеральна ліцензія НБУ, тому [PERSON] не може бути стороною оспорюваних правочинів. Відступлення права вимог повинно бути здійснено з належним повідомленням боржника (позичальника), проте ні [PERSON], ні ПП «Оптіма» не було направлено відповідного повідомлення. За таких обставин позивач просить на підставі ст.ст. 203,2015 ЦК України визнати договір купівлі-продажу майнових прав від 18.04.2018 року № 388/К, за яким ПАТ «Дельта Банк» передає у власність [PERSON] майнові права, які виникли та можуть виникнути в майбутньому з кредитного договору № 39.3ВН/7/15-клн від 26.06.2007 року укладеного між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк», іпотечного договору № 39.3ВН/7/101/15-клн від 26.06.2007 року, укладеного між ПП «Оптіма» та ВАТ «Кредитпромбанк» та договору поруки № 39.3ВН/7/П01/15-клн від 26.06.2007 року, укладеного між ПП «Оптіма» та ВАТ «Кредитпромбанк» та договір від 18.04.2018 року про відступлення прав вимоги за іпотечним договором № 39.3ВН/7/101/15-клн від 26.06.2007 року - недійсними. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду відзив на позов, де вказала, що оспорювані договори не являються договором факторингу, адже даними договорами не передбачено, що [PERSON] повинна повернути AT «Дельта Банку» отримані за продаж прав вимоги кошти, не передбачена плата клієнта у користь фактора у вигляді відсотків, комісій, штрафних санкцій, не передбачено і строку сплати таких платежів. За вказаними договорами купівлі-продажу прав вимоги [PERSON] здійснила розрахунок з AT «Дельта Банк». Завершення розрахунків між продавцем та покупцем вказує на те, що [PERSON] стала новим кредитором, а ПАТ «Дельта Банк» вже не приймає участі у кредитних відносинах, право вимоги по яким перейшло до [PERSON] В той же час договором про надання послуг факторингу передбачається постійна участь фактора, клієнта та третіх осіб у відносинах факторингу протягом встановленого в такому договорі строку. Цими договорами не передбачена участь ПАТ «Дельта Банк» в кредитних відносинах після розрахунків між сторонами вказаних договорів, не передбачено строків їх виконання, так як вони вважаються виконаними, а [PERSON] набула статусу нового кредитора, з моменту його укладення та проведення усіх розрахунків, не передбачений вказаним договором обов'язок [PERSON] платити відсотки, комісії, штрафні санкції в користь AT «Дельта Банк». Сам договір факторингу, у випадку повернення клієнтом фактору отриманих від фактора грошових коштів, передбачає наступне надання фактором коштів клієнту. Факторингова операція за своїми ознаками нагадує вид кредитування, а отримані фактором права вимоги до третіх осіб є видом забезпеченням виконання такого договору. Таким чином, позивач безпідставно в своєму позові ототожнив поняття відступлення грошових вимог з поняттям фінансування під відступлення прав грошової вимоги. Крім цього, відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (Стаття 514 ЦК). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (Стаття 516 ЦК). А згідно приписів ст.24 ЗУ «Про іпотеку» - відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В свою чергу позивач не навів жодних правових підстав та не надав належних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, у зв'язку з чим просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача [PERSON], діючи в інтересах [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, де вказав, що згідно додатку № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року [PERSON] набула права вимоги за кредитним договором № 39.3ВН/7/15-КЛН від 26.06.2007 року укладеного між відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та фізичною особою [PERSON], за договором поруки № 39.3ВН/7/П01/15-КЛН від 26.06.2007 року укладеного між відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та фізичною особою [PERSON] І лише за нотаріально посвідченим договором відступлення від 18.04.2018 року права вимоги за іпотечним договором № 39.ВН/7/І01/15-клн від 26.06.2007 року [PERSON] набула прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 26.06.2007 року, укладеному між відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк", як іпотеко держателем, та позивачем, як іпотекодавцем. Так як позивач не є стороною кредитного договору від 26.06.2007 року укладеного між ВАТ "Кредитпромбанк", та [PERSON], та договору поруки від 26.06.2007 року укладеного між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON], набуття [PERSON] права вимоги за цими договорами жодним чином не порушує прав позивача як юридичної особи. Договір купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року не є договором факторингу в розумінні приписів ст. 1077 ЦК України, а був укладений за результатами та на підставі електронного аукціону, оформленого протоколом № UA-EA-2018-01-31-000017-а від 23.03.2018 року, що підтверджується преамбулою договору купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року та протоколом електронного аукціону від 23.03.2018 року. Продаж майнових прав на відкритих торгах був здійснений AT "Дельта Банк" відповідно до рішення № 3145 від 24.07.2017 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про затвердження умов продажу активів AT "Дельта Банк". Укладання договору купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року відбулось у відповідності до приписів п. 4 розділу VII "Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідовуються", затвердженого рішенням № 388 від 24.03.2016 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.04.2016 року за№606/28736. Зазначений електронний аукціон відбувся в межах процедури ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк", яка відповідно до рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20.02.2017 року продовжила строки здійснення процедури ліквідації AT "Дельта Банк" до 04 жовтня 2019 року. Результати вищезазначеного електронного аукціону від 23.03.2018 року та протокол № UA-EA-2018-01-31-000017-a від 23.03.2018 року, яким затверджені його результати щодо перемоги в електронних торгах [PERSON] є дійсним, та законним. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 822/1659/18 від 22.05.2018 року на підставі укладеного договору купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року, було замінено стягувана публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на [PERSON] у виконавчому провадженні № 45323046 щодо виконання виконавчого напису № 997 від 22.07.2014 року нотаріуса Ярощук В.Ю. про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS], яке належить приватному підприємству "Оптіма". Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Представник відповідач [PERSON] вимог не визнав та просить у задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний нотаріус Антипова І.В. в судове засідання не з'явилась, про день час та місце слухання справи повідомлена в установленому законом порядку, подала клопотання про слухання справи за її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, письмові заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.06.2007 року [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» уклали кредитний договір № 39.3ВН/7/15-клн, відповідно до умов якого [PERSON] надано відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі в сумі 488400 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 26.06.2007 року між ПП «Оптіма» та ВАТ «Кредитпромбанк» укладено іпотечним договір № 39.3ВН/7/101/15-клн, за яким ПП «Оптіма» передає в іпотеку ВАТ «Кредитпромбанк» нежитлове приміщення на умовах визначених договором. В подальшому на підставі договорів ВАТ «Кредитпромбанк» замінений новим кредитором ПАТ «Дельта Банк». 18.04.2018 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу майнових прав № 388/К предметом якого згідно п. 1.1. даного договору купівлі-продажу є майнові права, які включають в себе право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами наведених у додатку № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року. Згідно додатку № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року [PERSON] набула права вимоги за кредитним договором № 39.3ВН/7/15-КЛН від 26.06.2007 року укладеного між відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та фізичною особою [PERSON], за договором поруки № 39.3ВН/7/П01/15-КЛН від 26.06.2007 року укладеного між відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та фізичною особою [PERSON]. За нотаріально посвідченим договором відступлення від 18.04.2018 року права вимоги за іпотечним договором № 39.ВН/7/І01/15-клн від 26.06.2007 року [PERSON] набула прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 26.06.2007 року, укладеному між відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк", як іпотеко держателем, та Позивачем, як іпотекодавцем. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 822/1659/18 від 22.05.2018 року на підставі укладеного договору купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року, було замінено стягувана Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на [PERSON] у виконавчому провадженні № 45323046 щодо виконання виконавчого напису № 997 від 22.07.2014 року нотаріуса Ярощук В.Ю. про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS], яке належить приватному підприємству "Оптіма". Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У ст. 204 ЦК проголошується презумпція правомірності правочину. Усі інші треті особи, у тому числі державні органи, не можуть нехтувати правами і обов'язками, що виникли і учасників такого правочину, а відтак не повинні порушувати ці права та не перешкоджати здійсненню їх обов'язків. Учасниками оспорюваних Договорів є [PERSON] та AT «Дельта Банк», учасником якого ПП «Оптіма» не являється. Презумпція правомірності правочину може бути спростована у двох випадках. По-перше, неправомірними мають вважатися такі правочини, які за своїм змістом, формою чи іншими елементами в імперативній формі визнаються законом недійсними з моменту їх вчинення (нікчемні правочини). Нікчемними, зокрема, є правочини щодо забезпечення зобов'язань вчинені без додержання письмової форми (ст. 547 ЦК), правочини, вчинені з порушенням вимог закону про нотаріальне посвідчення (ст. 220 ЦК). Оспорюваний договір згідно вимог ЦК України вчинений з додержанням письмової форми та нотаріального посвідчення сторонами оспорюваного договору дотримано всіх вимог для дійсності правочину. У відповідності до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину недодержання в момент вчинення правочину стороною або сторонами вимог, яі встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України, а саме - (ч.І) зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; (ч.2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мате необхідний обсяг цивільної дієздатності; (ч.З) волевиявлення учасника правочину мас бути вільним і відповідати його внутрішній волі; (ч.5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; (ч.б) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до стаття 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (Стаття 514 ЦК). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (Стаття 516 ЦК). Згідно приписів ст.24 ЗУ «Про іпотеку» - відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. На підставі вимог ст. 656 ЦК предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги. Де договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення відступлення права вимоги, якщо інше не передбачене договором або законом, тобто положення статей 513-519 ЦК. Отже, договір між сторонами, визначений як договір відступлення права вимоги або договір цесії, за своєю суттю є договором купівлі-продажу, дарування, міни, а також факторингу, залежно від їхніх специфічних особливостей. У договорі факторингу плата встановлюється у вигляді винагороди за факторингові послуги або шляхом визначення ціни вимоги, яка передається, в розмірі, що менший ніж номінал вимоги. Разом з тим, оспорюваними договорами не передбачена участь ПАТ «Дельта Банк» в кредитних відносинах після розрахунків між сторонами вказаних договорів, не передбачено строків їх виконання, так як вони вважаються виконаними, а [PERSON] набула статусу нового кредитора, з моменту його укладення та проведення усіх розрахунків, а отже відсутні підстави вважати оспорювані договори удаваними. Таким чином, договір купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року не є договором факторингу в розумінні приписів ст. 1077 ЦК України, а був укладений за результатами та на підставі електронного аукціону, оформленого протоколом № UA-EA-2018-01-31-000017-а від 23.03.2018 року, що підтверджується преамбулою договору купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року та протоколом електронного аукціону від 23.03.2018 року. Продаж майнових прав на відкритих торгах був здійснений AT "Дельта Банк" відповідно до рішення № 3145 від 24.07.2017 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про затвердження умов продажу активів AT "Дельта Банк". Укладання договору купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року відбулось у відповідності до приписів п. 4 розділу VII "Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідовуються", затвердженого рішенням № 388 від 24.03.2016 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.04.2016 року за№606/28736. Зазначений електронний аукціон відбувся в межах процедури ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк", яка відповідно до рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20.02.2017 року продовжила строки здійснення процедури ліквідації AT "Дельта Банк" до 04 жовтня 2019 року. Результати вищезазначеного електронного аукціону від 23.03.2018 року та протокол № UA-EA-2018-01-31-000017-a від 23.03.2018 року, яким затверджені його результати щодо перемоги в електронних торгах [PERSON] є дійсним, та законним. Реалізація акціонерним товариством "Дельта Банк", який перебуває в процесі ліквідації, майнових прав [PERSON] за договором купівлі-продажу № 388/К від 18.04.2018 року відбулась відповідно до приписів ст.ст. 48; 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", розділів VI-VII "Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідовуються", затвердженого рішенням 388 від 24.03.2016 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.04.2016 року за № 606/28736. Іншого порядку реалізації активів банку, що ліквідовується, ніж продаж його активів фізичним, або юридичним особам, вищезазначеними нормами чинного законодавства не передбачено. Грошові кошти за укладеним договором купівлі-продажу майнових прав № 388/К від 18.04.2018 року в сумі 5 347 692, 91 грн. були сплачені [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними квитанціями. При вирішенні позову про визнання недійсними оспорюваних правочинів підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось. Позивачем не доведено факту порушення його прав оспорюваними правочинами. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання недійсними договору купівлі-продажу майнових прав від 18.04.2018 року № 388/К, за яким ПАТ «Дельта Банк» передає у власність [PERSON] майнові права, які виникли та можуть виникнути в майбутньому з кредитного договору № 39.3ВН/7/15-клн від 26.06.2007 року укладеного між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк», іпотечного договору № 39.3ВН/7/101/15-клн від 26.06.2007 року, укладеного між ПП «Оптіма» та ВАТ «Кредитпромбанк» та договору поруки № 39.3ВН/7/П01/15-клн від 26.06.2007 року, укладеного між ПП «Оптіма» та ВАТ «Кредитпромбанк» та договір від 18.04.2018 року про відступлення прав вимоги за іпотечним договором № 39.3ВН/7/101/15-клн від 26.06.2007 року задоволенню не підлягають. Судові витрати, у зв'язку із відмовою у позові покладаються по позивача. На підставі наведеного, ст.ст.203,215,526,629 ЦК України,

Outcome: dismissed