Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст.268 ЦПК України 28.01.2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.02.2021. Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. Позовну заяву мотивовано тим, що 09.11.2007 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я», в особі виконавчого директора Снігур Г.І. і позичальником [PERSON] , поручителями - [PERSON] та [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки №446/1, відповідно до якого [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 25000,00 грн. (річний процент - 45 %, зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 24 місяці, з 09.11.2007 р. по 08.11.2009 р. Позивач зазначає, що [PERSON] та поручителі порушили свої зобовязання і станом на 26.11.2018 року заборгованість по договору кредиту-поруки № 446/1 від 09.11.2007 р. становить 88478,01 грн. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд солідарно стягнути зазначену заборгованість з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Перечинської районної кредитної спілки «Туря». Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2019 року по цивільній справі № 308/14010/18 за позовною заявою Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу позовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ( мешк. [ADDRESS] , іден. номер [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] , (мешк. [ADDRESS] , іден. номер [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] , (мешк. [ADDRESS] , іден. номер [NUMBER] ) на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» (код ЄДРНОУ 25438482) як солідарних боржників заборгованість за договором кредиту-поруки №446/1 від 09.11.2007 року, що станом на 26 листопада 2018 року становить 88478,01 грн. (вісімдесят вісім тисяч чотириста сімдесят вісім) гривень, 01 коп., яка складається з наступного: 16086,91 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 72391,10 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ( мешк. [ADDRESS] , іден. номер [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] , (мешк. [ADDRESS] , іден. номер [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] , (мешк. [ADDRESS] , іден. номер [NUMBER] ) на користь держави судовий збір в рівних частинах по 587,34 грн. з кожного. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатської області від 12 листопада 2020 року поновлено відповідачу, [PERSON] , строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2019 року по цивільній справі № 308/14010/178 за позовною заявою Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу, заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2019 року по цивільній справі № 308/14010/18 за позовною заявою Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу - скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.12.2020 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. Так, згідно вказаної заяви просить суд при розгляді справи, врахувати зменшені позовні вимоги на планову дату закриття 08.11.2009 згідно договору кредиту поруки №446/1 від 9.11.2007 р. в сумі 22 929,36 грн. , в тому числі з них: заборгованість по тілу:16 086,91 грн.; заборгованість по відсоткам 6 842,15 грн. Та відповідно просить стягнути на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» (88000,Україна, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Фединця, 62,код ЄДРПОУ 25438482) солідарно з [PERSON] , [INFO] , ( мешк. [ADDRESS] , іден. номер [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] , (мешк. [ADDRESS] , іден. номер [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] , (мешк. [ADDRESS] , іден. номер [NUMBER] ) заборгованість в сумі 22 929,36 грн. в тому числі з них: 16 086,91 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6842,45 грн. - заборгованість по відсоткам». Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатської області від 28.01.2021 вказану заяву задоволено. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву в якій просить розглянути заяву без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином про причини неявки не повідомляла, клопотань та заяв не подавала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином про причини неявки не повідомляла, клопотань та заяв не подавала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Від її представника [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, а відповідачем - разом із відзивом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справу доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом з матеріалів справи, 09.11.2007 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» в особі виконавчого директора Снігур Г.І. та позичальником [PERSON] , поручителем [PERSON] та поручителем [PERSON] укладено договір кредиту-поруки 446/1, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 25 000,00 гривень (річний процент 45 % зі сплатою відсотків за користування ним), а [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями по вказаному договору. Термін кредиту становив 24 місяці з 09 листопада 2007 року по 09 листопада 2009 року. Вказане підтверджується видатковим касовим ордером від 09.11.2007 року за №2145. Відповідно до карточки платежів по гривневому кредиту договір кредиту № 446/1 від 09.11.2007 року, [PERSON] взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого заборгованість перед кредитною спілкою на планову дату закриття 08.11.2009 становить: 22 929,36 грн., яка складається з наступного: 16 086,91 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6 842,45 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Згідно з п. 1.1 Договору кредиту-поруки № 446/1 від 09.11.2007 року, кредитор Перечинська районна кредитна спілка «Туря» надає позичальникові кредит у розмірі 25 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості строком до 08 листопада 2009 року, зі сплатою 45 відсотків річних, а позичальник [PERSON] , зобовязується повернути кредит спілці відповідно до умов договору. Позивач по справі відповідно до ст.3 Закону "Про кредитні спілки" кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 Закону "Про кредитні спілки", кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших Законів та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до п.1 ч.1ст.1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", кредитні спілки належать до фінансових установ виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. 1) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. Згідно з п. 3 ч. 1 ст.1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"фінансовий кредит - кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Як визначено в ч. 1 ст.1 Закону "Про кредитні спілки"кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 5 ст.8 Закону "Про кредитні спілки" передбачено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність щодо залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до Закону. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.34 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"та ч. 5 ст.8 Закону "Про кредитні спілки"діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню. На підставі ч. 2 ст.34 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до норм матеріального права, що діяло під час укладення вказаного договору кредиту, КС «Туря» повинна була мати необхідний обсяг цивільної дієздатності для видачі кредиту на зазначених у ньому умовах. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами п. 1.3 Договору позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати спілці відсотки із розрахунку 45 відсотків річних, а також інші відсотки у випадках передбачених договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1.2 Договору кредит надавався відповідачу строком на 24 місяців від дати отримання Позичальником кредиту. Частиною 1ст. 1056 ЦК України встановлено, що розмір процентів за кредитним договором і порядок їх сплати є договірними умовами, які узгоджуються сторонами в договорі кредиту. Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязання є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. В силу положень ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк встановлений Договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1ст. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того уст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до матеріалів, що подані до позовної зави, позичальник не виконував взяті на себе зобовязання за договором кредиту. В результаті чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором. У встановлений Договором строк [PERSON] по отриманому кредиту з позивачем не розраховується чим порушує умови Договору кредиту. Зі змісту договору кредиту-поруки, а саме п 8.1 сторони домовилися про встановлення десятирічного стоку позовної давності. Договір був укладений кредитною спілкою, яка в разі його порушення позичальником має право на позов, якого не може бути позбавлена (ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 20, 80, 91, 92, 95, 96, 321, Глава 29, ст. 1054 ЦК України, ст. 4 ЦПК України, інші норми законодавства). Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку (ч. 1 ст. 553 ЦК України) У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. ст. 598, 599 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Умови договору кредиту-поруки № 446/1 від 09.11.2007 року передбачали, зокрема, що: за користування кредитом сплачуються відсотки, зазначені в розрахунку (п. 2.3. договору) із розрахунку 45% річних, а також інші відсотки у випадках, передбачених договором або законом (п. 1.3.); розрахунок зазначається у даному пункті або у додатку «А» до договору (п. 2.3.); додаткові відсотки за користування кредитом нараховуються і сплачуються і після закінчення строків, визначених у п. 2.3. договору, у разі, якщо у позичальника існує прострочена заборгованість з відповідного платежу (п. 2.4.); зобов`язання за даним договором припиняються після сплати в повному обсязі: додаткових відсотків (у разі настання випадків, визначених договором), відсотків за користування кредитом та повернення суми кредиту (п. 3.2.); поручитель поручається перед Спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі… солідарно терміном на 10 років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним (п. 5.1.); поручитель зобов`язується здійснювати постійний та систематичний контроль за виконанням позичальником зобов`язань за договором (п. 5.2.) і має право самостійно виконати зобов`язання позичальника з отриманням у цьому разі права зворотної вимоги до позичальника та звільненням від сплати штрафних санкцій, додаткових відсотків, упущеної вигоди, викликаних невиконанням позичальником своїх зобов`язань, які за цих умов покладаються на позичальника (п. 5.3.); позовна давність за договором сторонами встановлена у 10 років (п. 8.1.). Додаток «А» до договору (таблиця розрахунку кредиту) передбачав графік щомісячних платежів починаючи з 09.12.2007 і закінчуючи 09.11.2009 (а.с. 11). З карток платежів за кредитним договором (розрахунку боргу), наданих на стадії розгляду справи судом першої інстанції, убачається, що позичальник [PERSON] порушила свої зобов`язання за договором і спричинила виникнення боргу, що його кредитор визначив станом на планову дату закриття 08.11.2009 згідно договору кредиту поруки №446/1 від 09.11.2007 р. в сумі 22 929,36 грн. , в тому числі з них: заборгованість по тілу:16 086,91 грн.; заборгованість по відсоткам 6 842,15 грн. Розрахунком боргу зафіксовано, що останній за часом платіж позичальник здійснила у сумі 975 грн. 28.11.2008 року, після цього платежі не фіксуються. Договору кредиту поруки №446/1 від 09.11.2007 р. був укладений, має ознаки змішаного договору (ст.ст. 6, 553, 626-628, 638, 1054 ЦК України), основні умови поруки в ньому зафіксовані, договір не оспорювався судовим порядком і, відповідно, підлягав виконанню та виконувався. Правових підстав стверджувати, що договір поруки не був укладений і зобов`язання щодо поруки з нього не виникли, наразі немає. До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ч. 2 ЦК України). У спірних правовідносинах з урахуванням чинності договору слід виходити з того, що стосовно поручителів [PERSON] та [PERSON] , діють і застосовуються лише ті умови договору, що регулюють поруку, а умови, які регулюють власне кредитне зобов`язання, застосовуються до відносин із позичальником [PERSON] . Отже, сторони договору кредиту-поруки №446/1 від 09.11.2007 р. узгодили, що поручителі відповідають перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно із позичальником терміном на 10 років з дня укладення договору (п. 5.1.), чим встановили строк поруки. Беручи до уваги, що строк дії поруки є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються (преклюзивний строк), зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у т.ч., застосування судових заходів захисту права, кредитор вчиняти не може. Кредитор пред`явив вимогу (позов) до поручителів [PERSON] та [PERSON] [INFO] (до суду позов надійшов 05.12.2018 р.), тобто, після спливу строку дії поруки, порука відповідачів припинилася 09.11.2017, що є самостійною і достатньою підставою для відмови в позові до поручителів. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] після розірвання шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Беручи до уваги, що строк дії поруки є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються (преклюзивний строк), зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі, застосування судових заходів захисту права, кредитор вчиняти не може. Таким чином суд приходить до висновку, що порука відповідачів (поручителів) припинилася 09.11.2017 року, що є самостійною і достатньою підставою для відмови в позові до поручителів. Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що [PERSON] (позичальник), належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором кредиту-поруки №446/1 від 09.11.2007, внаслідок чого виникла заборгованість на планову дату закриття 08.11.2009 року, що становить 22 929,36 грн. з яких: заборгованість по тілу - 16 086,91 грн., заборгованість по відсоткам - 6 842,4 грн. тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з неї вказаної суми заборгованості на користь позивача відповідно до положень договору та ст. 526 ЦК України. При дослідженні матеріалів справи суд приходить до висновку, про те що оскільки сторони встановили строк договору поруки саме 10 років з моменту укладення договору, то суд вважає, що вимоги заявлені позивачем про стягнення заборгованості за вказаним договором кредиту-поруки з поручителів є необґрунтовані, підстави для відповідальності поручителів за зобов`язаннями позичальника відсутні, виходячи зі змісту п. 5.1 договору кредиту-поруки, оскільки позов поданий поза межами строку дії договору, а відтак, суд вважає, що у задоволенні вимог позивача про солідарне стягнення заборгованості слід відмовити. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10 червня 2020 року позивачу постановлено відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі. У відповідності до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Відповідно змісту ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1762,00 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] , на користь держави.

Outcome: partial