Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить ухвалити рішення, яким визнати за нею, [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом на розташовані в [ADDRESS] будівлі та споруди: житловий будинок, позначений в технічному паспорті літерою „А" житловою площею 54 м2, загальною площею 85,7 м2, сараї -„Б,В", літню кухню - „Г", гараж - „Д", убиральню - „Е", погріб - „Пг", криницю - №1, огорожу - №2-3 - загальна вартість яких становить 56219 гривень. Представник відповідача - сільська голова с. Комарів Кельменецького району Чернівецької області Варварюк Л.В. в судовому засіданні визнав позов з підстав зазначених у позовній заяві. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов. Позивачка [PERSON] до суду не з'явилася. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом усього майна свого чоловіка [PERSON] який помер [INFO] року, що належало йому на день смерті. Позивачка своєчасно прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] залишилось нерухоме майно, а саме житловий будинок, позначений в технічному паспорті літерою „А" житловою площею 54 м2, загальною площею 85,7 м2, сарай позначений літерою „Б", сарай позначений літерою В", літня кухня позначена літерою „Г", гараж позначений літерою „Д", вбиральня позначена літерою „Е", погріб позначений літерами „Пг", криниця позначена №1, огорожа позначена №2-3, загальна вартість яких становить 56219 гривень, які розташовані в [ADDRESS] і були побудовані в період з 1954 року по 1975 рік. Спірні споруди побудовані [PERSON], який за життя не оформив правовстановлюючий документ на ці споруди, відсутні проекти будівель і належні дозволи на будівництво. Спірні споруди не порушують державні будівельні норми та правила. Позивачка є власником земельної ділянки на якій розташовані спірні споруди. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.3.1 "Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 року № 91 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 року за № 830/19568 із змінами і доповненнями (далі Порядок) документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до абзацу другого п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію об'єктів здійснюється територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (крім закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них). Таким чином, позивачка не має можливості оформити право власності на нерухоме майно шляхом звернення до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації, так як дане майно було побудоване до 5 серпня 1992 року. Крім того відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, таким чином правовстановлюючі документи не можуть бути оформлені на покійного власника майна. Відповідно до п.1 Глави 13 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, в зв'язку з чим позивачка не має змоги оформити спадщину в нотаріальному порядку, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно на ім'я покійного [PERSON] Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які розташовані в [ADDRESS] На підставі ст. ст. 527, 529 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР,

Outcome: approved