Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

21 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання батьківства, в якій просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], а також внести зміни до актового запису № 19 від 28 червня 2001 року про народження [PERSON], [INFO], складеного Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, зазначивши в ньому батьком дитини - [PERSON], [INFO], громадянина України, який народився в с.Сирдар'я Сирдар'їнського району Сирдар'їнської області, та змінити прізвище та по-батькові дитини - з "[PERSON]" на "[PERSON]", по батькові - з "[PERSON]" на "[PERSON]", ім'я, дату та місце народження залишити без зміни, про що відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції у Миколаївській області зробити відповідні зміни. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він з [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з 1998 року по теперішній час. [INFO] року у них народився син - [PERSON], але у відомостях про батька в актовому записі про народження вказаний відповідач - [PERSON] Позивач зазначає, що саме він є біологічним батьком дитини, опікує його, займається його вихованням та матеріально забезпечує з моменту народження. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05 жовтня 1991 року. Шлюб розірвати неможливо, оскільки відповідач [PERSON] з 1997 року не виходить на зв'язок. Відповідач [PERSON] не може бути батьком дитини, оскільки в 1994 року він поїхав до Польщі на заробітки та більше додому не повертався. Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 01 березня 2006 року [PERSON] визнаний безвісно відсутнім. Він змушений звернутися до суду за захистом своїх батьківських прав та інтересів дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та пояснив про вищевикладене просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, підтвердила викладені в позові обставини та не заперечувала проти визнання [PERSON] батьком її сина. Представник відповідача - відділу ДРАЦС в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник служби у справах дітей Жовтневої районної державної адміністрації в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, підтвердила викладені в позові обставини. Прокурор Жовтневого району Миколаївської області в судовому засіданні висловила свою думку щодо доцільності визнання батьківства [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] з метою захисту свобод та законних інтересів дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне. 05.10.1991 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Рибницьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 443 (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його матір'ю записана - [PERSON], а батьком - [PERSON], реєстрація його народження була вчинена 28.06.2001 року Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 19 (а.с. 7). Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 01 березня 2006 року [PERSON] визнано безвісті відсутнім. Як вбачається зі змісту рішення [PERSON] в 1994 році поїхав на заробітки до Польщі і більше додому не повернувся, останній раз надав про себе повідомлення в лютому 1997 року (а.с. 4-5). Тобто, на час зачаття, народження та реєстрації народження дитини [PERSON] знаходився за межами України. Оскільки [PERSON] перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі та не мала змоги розлучитися, так як [PERSON] зник та місце його перебування невідоме, батьком у свідоцтві у народженні дитини був вказаний її чоловік - [PERSON]. В свою чергу, як вбачається з наданих документів, а саме: довідки Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 0290 від 25.02.2015 р. та № 1290 від 25.02.2015 р. (а.с. 25-26), характеристики сільської ради щодо [PERSON], останній з 1998 року спільно проживає з [PERSON], мають спільну дитину - [PERSON] Нікіту, [INFO] року, яку він виховує та піклується про неї (а.с. 27). Дитина навчається в Шевченківській ЗОШ І-ІІІ ст. Жовтневого району Миколаївської області у 8-му класі, [PERSON] та [PERSON] приймають активну участь у його шкільному житті та є активними учасниками навчально-виховного процесу (а.с. 28). З показань допитаного в судовому засіданні за правилами ст. 182 ЦПК України, неповнолітнього [PERSON] вбачається, що позивача вважає рідним батьком, з моменту його народження та на теперішній час відповідача [PERSON] він ніколи не бачив та нічого про нього не знає. [PERSON] його виховує як сина з народження та утримує його.Просив задовольнити позов. Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем і матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання дитини. Оскільки дитина, [PERSON], щодо якої встановлюється батьківство позивача, народився [INFO] року, то слід при розгляді даного позову керуватися діючими на той час нормами закону, тобто КпШС України. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 53 КпШС України у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини до досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд приймає до уваги спільне проживання і ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідача до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, які з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. З роз'яснень вище вказаного Пленуму Верховного Суду України пункту 9 вбачається, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Суд вважає, що наявно достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є батьком відповідача, але у зв'язку із тим, що [PERSON] зник, визнаний безвісно відсутнім, неможливо внести зміни до актового запису про батьківство відповідача. За загальним правилом, встановленим нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України, зокрема статтею 53 Кодексу, яка може бути застосована судом, оскільки регулює однорідні правовідносини, при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Оцінюючи в сукупності досліджені в ході судового розгляду докази, суд вважає, що позивач є батьком [PERSON], оскільки на час зачаття та народження дитини позивач та відповідач [PERSON] перебували в фактичних шлюбних відносинах, проживали спільно та підтримували сімейні відносини і вели спільне господарство, з часу народження дитини та на час ухвалення судом рішення позивач виховує та утримує дитину. Згідно зі ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. Таким чином, вимоги щодо зобов'язання відділу ДРАЦС внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини є такими, що підлягають задоволенню. Обставин, які спростовують позовну заяву [PERSON], в процесі судового розгляду справи не встановлені.

Outcome: approved