Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами до ПАТ "Міський комерційний банк" і просить зобов'язати відповідача видати позивачу у письмовому вигляді інформацію, що стосується особисто позивача і дій відповідача, які стосуються позивача та його правовідносин з відповідачем, що необхідна для захисту законних інтересів позивача, а саме: - документальне підтвердження, у порядку, передбаченому п.п.3.3 Постанови Правління НБУ від 03.12.2003р. №516, невиконання відповідачем вимог договорів із позивачем та причини цього, за станом на усі дати щомісячних виплат процентів згідно договорам, що були укладені позивачем із відповідачем, для захисту права на різні способи компенсацій збитків, що нанесені позивачу відповідачем, внаслідок неможливості вкласти отримані ним проценти на його депозитні рахунки; -про причини та норми законів, за якими відповідач, в порушення чинного законодавства, відповляє позивачу у можливості відкриття нових договорів для розміщення нарахованих, ал не виплачених йому процентів з депозитів, в тому числі, і на користь третіх осіб; -те, коли відповідач, після невиконання ним вимоги позивача про повернення процентів по депозиту, взяв вимогу позивача про вилачу йому цих коштів на облік за відповідним позабалансовим раунком, і коли це стало відомо НБУ; -відомості про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан, в тому числі, стосовно того, які відповідачем за дорученням НБУ чи за власною ініціативою, були вжиті невідкладні заходи, спрямовані на покращення стану ліквідності відповідача та надання ними відповідачу фінансової підтримки шляхом надходження коштів від акціонерів для відновлення його платоспроможності, в обсязі, що забезпечить виконання ним своїх зобов'язань для запобігання настання неплатоспроможності відповідача, фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства або приховування стійкої фінансової неспроможності відповідача, здійснені судові позови до неплатнеків кредитів, в тому чсилі і тих, що оголосили про припинення своєї діяльності; - перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; - перелік послуг, що надаються банком; - ціну банківських послуг; - надання письмових і усних консультацій з питань надання банківських послуг, стосовно того, як здійснити відкриття в банку нових рахунків, в тому числі,в інтересах третіх осіб; - щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких, у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків; - про загальну суму коштів, які відповідачем розміщені на кореспондентських рахунках відповідача в Національному банку України, і на усіх його кореспондентських рахунках в інших банках України, а також банках за кордоном, що доступні для повернення відповідачу для забезпечення ним повернення сум позивачу, а також про залишки коштів, що розміщені в інших банках та залучені від інших банків по формі №618 (декадна), затвердженій Постановою Правління НБУ "Правила організації статистичної звітності, що подажться до Національного банку України". Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено декілька договорів банківського вкладу, при цьому відповідач більше півроку не виконує взяті на себе зобов'язання, та відмовляються виконувати ці обов'язки не зважаючи на неодноразові вимоги позивача. Надання необхідної та визначеної позивачем інформації йому необхідна для захисту своїх конституційних прав та законних інтересів та отримання доказів на спростування того, що відповідача дійсно готують до віднесення до категорії неплатоспроможних . ПАТ «Міський комерційний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію направив до суду свого представника Корчадима В.М. , який вимоги позивача не визнав, зазначив про те, що надав позивачу в письмовому вигляді інформацію щодо діяльності банку в даний період, яка є в наявності. Третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі представника Костюченко І.В. подала свої пояснення по суті спору, згідно яких повідомила наступне. Відповідно до частини першої та другої етапі 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон про СГВФО) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Відповідно до частини 1 статті 35 Закону про СГВФО, тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку с Фонд гарантування. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд гарантування здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Частиною першою статті 36 Закону про СГВФО встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування призупиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року N«732 ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування від 20.11.2014 №124 в ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» розпочато процедуру виведення банку з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 21.11.2014 по 20.02.2015 включно. Закон про СГВФО с спеціальним законом, яким, відповідно до частини третьої преамбули, регулюються відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відповідно до частини першої та другої статті 3 Закону про СГВФО Фонд гарантування є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Частиною 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону про СГВФО встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону про СГВФО. Таким чином, з 21 листопада 2014 року діяльність ПАТ «Міський комерційний банк» регулюється відповідно до Закону про СГВФО, а повноваження виконавчого органу виконує уповноважена особа Фонду гарантування на здійснення тимчасової адміністрації, яка діє в межах повноважень, визначених Законом про СГВФО. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача Корчадим В.М., представника третьої особи Костюченко І.В. , дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно ст. 15 цього Закону споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Міський комерційний банк» укладено депозитні договори :№ 2630/10/155342 від 27.01.2014р., №2630/10/1554332 від 27.01.2014р. , №2630/10/177177 від 28.04.2014р., №2630/10/167650 від 18.03.2014р. 18 липня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача з вимогою про повернення процентів у строки, що визначені умовами догорів банківського вкладу (депозиту). На вказаний лист позивач одержав відповідь від 18.08.2014р. вих.. №12.3/5846 про можливість одержання коштів у відділенні, в якому позивач обслуговується, за наявності готівкових коштів в касі банку. 01.11.2014р. позивач [PERSON] звернувся до відповідача із вимогою про видачу документального підтвердження, в порядку передбаченому п.3.3 гл.3 Постанови Правління НБУ від 03.12.2003р. №516 про повернення процентів у строки, що визначені умовами договорів банківського вкладу (депозиту), наданні інформації та укладення договорів, виплату пені. На вказане звернення позивач відповіді не одержав. Під час судового розгляду представник відповідача надав позивачу інформаційний лист у письмовому вигляді, який містить відповіді на питання позивача з урахуванням діяльності банку в даний період, а також звіти про залишки коштів відповідача , що розміщені в інших банках станом на 21 липня 2014 року. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Закон України «Про банки і банківську діяльність» визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків. Згідно ст. 56 цього Закону клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов'язані на вимогу клієнта надати таку інформацію: 1) відомості, які підлягають обов'язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан; 2) перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; 3) перелік послуг, що надаються банком; 4) ціну банківських послуг; 5) іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг; 6) щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків. Банк зобов'язаний на постійній основі розміщувати на веб-сайті банку актуалізовану інформацію про власників істотної участі у банку в обсязі, визначеному Національним банком України. Як встановлено під час судового розгляду постановою Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року N 732 ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування від 20.11.2014 №124 в ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» розпочато процедуру виведення банку з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 21.11.2014 по 20.02.2015 включно. Відомості про ліквідацію ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» місяться на офіційному сайті НБУ та сайті самого банку. З огляду на встановлені обставини слід дійти до переконання про обгрунтованість вимог позивача в частині зобов'язання відповідача Публічне акціонерне товариство "Міський комерційний банк" надати [PERSON] в письмову вигляді відповідь на звернення від 04 листопада 2014 року в порядку встановленому п.п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних)операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженим Постановою Національного банку України від 03.12.2003р. №516, оскільки надання зазначених відомостей є необхідним для позивача для захисту своїх порушених прав. В частині наданні іншої інформації слід відмовити, оскільки під час судового розгляду було з'ясовано, що відповідач надав позивачу інформаційний лист та звіт про залишки коштів. При цьому в даний час вся інформація , яка стосується діяльності банку , зокрема щодо здійснення заходів пов'язаних з його ліквідацією розміщена на оційному сайті НБУ . Отже в даний час позивач для отримання необхідної йому інформації має право в порядку встановленому діючим законодавством звернутись до Національного банку України. На підставі викладеного та

Outcome: partial