Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

05 липня 2017 року Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" звернулося до суду з указаними позовними вимогами, на їх обґрунтування позивач зазначив, що [PERSON] на договірних засадах є побутовим споживачем електроенергії, що постачається філією Снігурівського району, за адресою її проживання в [INFO] (бувша назва Ватутіна),58. У порушення умов договору про користування електричною енергією від 01 липня 2011 року та п.20 "Правил користування електричною енергією для населення" від 26.07.1999 № 1357, має заборгованість платежів за обліково спожиту електричну енергію у розмірі 2809грн.06коп., яку позивач просив стягнути на його користь. У судове засідання сторони не з"явилися, подавши, у порядку ст.158 ЦПК України, письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, які суд задовольнив. Дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідачка [PERSON] проживає в [INFO] (бувша назва Ватутіна),58. 01 липня 2011 року між ПАТ "Миколаївобленерго" та відповідачкою укладено договір про користування електричною енергією №4418, який є чинним. За договором енергопостачальник взяв на себе зобов"язання надійно постачати споживачеві за вказаною адресою електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача - 2кВт. Тоді як, споживачка прийняла зобов"язання проводити оплату за спожиту електроенергію відповідно до показів засобу обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць і плата за спожиту електроенергію вноситься не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним - п.п.1,12 (4). За п.20 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою КМУ №1357 від 26 липня 1999 року з наступними змінами, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно даних лицьового рахунку №43103997 на ім"я [PERSON], відповідачка платежі за обліково спожиту електроенергію по показникам електролічильника проводила частково, останній раз у квітні 2017 року, у зв"язку з чим, станом на 10 червня 2017 року, заборгованість склала з обліком планових нарахувань - 2809грн.06коп. (а.с.3). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми, зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) -ст.610 ЦК України. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). В силу ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Враховуючи, що відповідачка порушила умови договору, прийняті по ньому зобов"язання не виконує належним чином, позивач несе втрати матеріального характеру, суд ухвалює про часткове задоволення позовних вимог на захист права енергопостачальної компанії, яке порушено відповідачкою в частині забезпечення виробничої діяльності, внаслідок безоплатного споживання електроенергії. При цьому, суд враховує, що після подачі позову (05 липня 2017 року) і до розгляду справи по суті, а саме14 липня 2017 року відповідачка внесла на сплату заборгованості платежів за електроенергію 2750грн., залишок боргу - 59грн.06коп. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок відшкодувати позивачу судові витрати у розмірі судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, а саме 1600грн. за платіжним дорученням №285 від 22 червня 2017 року (а.с.1).

Outcome: partial