Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

03 жовтня 2006 року між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (назву змінено на публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра") укладено кредитний договір №116/МК/2006-98. За умовами даного договору відповідачеві надано кредит в розмірі 45000 (сорок п'ять тисяч) гривень зі сплатою 20% річних, повернення тіла кредиту та сплата відсотків здійснюється відповідно до графіка, який встановлюється до даного договору і є його невід'ємною частиною, у випадку прострочення виконання зобов'язання у відношенні повернення Кредиту у строк, обумовлений договором, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом або його частини, у розмірі 31 % річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням. Повернення Кредиту та сплата відсотків здійснюється позичальником шляхом внесення готівки в касу Банку, або шляхом безготівкового переказу. Крім того, договором передбачено, що у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом, він зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочення зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом відповідач сплачує Банку штраф у розмірі 5% (п'яти відсотків) від суми заборгованості по поверненню кредиту та/або сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення Останній платіж по кредитному договору був здійснений 08.04.2010 року. Враховуючи те, що [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання передбачені кредитним договором від 03.10.2006 року, виникла заборгованість яка станом на 19.09.2013 року становить: 22198,50грн. з урахуванням: - кредиту 7676,82 грн.; - відсотків у розмірі 11098,36грн.; - штраф у розмірі 938,76грн.; - пені за порушення строку сплати ануітетного платежу 2484,56грн. 04.02.2011 року у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми змінилась назва юридичної особи на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». Враховуючи вищенаведене, представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "КБ "Надра" кредитну заборгованість, яка станом на 19.09.2013 року становить: 22198, 50 грн. з урахуванням кредиту 7676,82 грн., відсотків у розмірі 11098,36 грн., штраф у розмірі 938, 76 грн., пені за порушення строку сплати ануітентного платежу 2484, 56 грн. та судовий збір в розмірі 229, 40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав до суду заяву, в якій позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали позову встановив, що 03 жовтня 2006 року між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» було укладено кредитний договір №116/МК/2006-98 (а.с. 7), за умовами якого банк надав відповідачеві кредит в розмірі 45000 (сорок п'ять тисяч) гривень терміном на 36 місяців з 03.10.2006 року по 05.10.2009 року зі сплатою 20% річних, повернення тіла кредиту та сплата відсотків здійснюється відповідно до графіка, у випадку прострочення виконання зобов'язання у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений договором, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом або його частини, у розмірі 31 % річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, а також інші платежі, визначені у договорі та установочній частині рішення. Станом на 19.09.2013 року у зв'язку з порушенням [PERSON] графіку погашенні кредиту (а.с. 8), утворилась заборгованість, яка становить: 22198,50 грн. з урахуванням: кредиту 7676,82 грн.; відсотків у розмірі 11098,36грн.; штрафу у розмірі 938,76грн.; пені за порушення строку сплати ануітетного платежу 2484,56грн. Дані суми боргу вказані у розрахунку заборгованості (а.с. 9-11). 5 жовтня 2009 року строк повернення кредиту закінчився, тобто відповідач прострочив виконання зобов'язання за кредитним договором починаючи з даної дати, проте, позивач звернувся до суду з позовом лише в грудні 2013 року, тобто через понад чотири роки. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановляється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Таким чином, станом на жовтень 2009 року позивач знав про наявність боргу за кредитним договором, на протязі чотирьох років до суду за захистом своїх порушених прав не звертався, та відповідно до діючого цивільного законодавства втратив право на звернення до суду в зв'язку в пропуском строків позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, з заявами про поновлення строку позовної давності не звертався, а з доданих до позову доказів не вбачається факту пролонгування договору, а навпаки як вбачається з розрахунку договірні зобов'язання були порушені ще на початку 2009 року. Згідно п. 1.6. кредитного договору № 116/МК/2006-980 від 03.10.2006 року ціль кредитування - споживчі потреби, а тому даний кредит можна віднести до споживчих кредитів. Крім, того пунктом 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. За таких обставин суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed