Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача у якому просила суд зобов`язати Києво-Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести змін до актового запису про шлюб №5835 від 07 грудня 1991 року складеного Київським міським відділом держаної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на [PERSON] та [PERSON] виправивши прізвище чоловіка до та після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] », а прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] , та [PERSON] , перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07 грудня 1991 року, актовий запис №5835. Однак, як з`ясувалось, прізвище чоловіка позивача до та після реєстрації шлюбу зазначено як « [PERSON] », а прізвище дружини після реєстрації шлюбу зазначено як « [PERSON] ». Так позивач [PERSON] зазначає, що завжди писав своє прізвище через «і», так як це зазначено в наступних документах: дублікаті свідоцтва про народження від 01.04.1993 року серії [NUMBER] ; свідоцтві про восьмирічну освіту від 11.06.1984 року серії [NUMBER] ; атестаті про середню освіту від 27.06.1986 року серії [NUMBER] ; дипломі про вищу освіту від 19.06.1993 року серії [NUMBER] ; трудовій книжці від 04.07.2007 року серії [NUMBER] ; військовому квитку від 08.08.2007 року серії [NUMBER]; пенсійному посвідченні від 23.10.2007 року серії [NUMBER]; свідоцтві про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 01.08.2008 року серії [NUMBER]; паспорті від 24.07.1996 року серії [NUMBER]. Позивач [PERSON] , також пише своє прізвище через «і», так як зазначено в паспорті від 24.07.1996 року серії [NUMBER]. 27.11.2020 року позивачі отримали висновок №193 про відмову у внесені змін до актового запису №5835 від 07 грудня 1991 року. Підставою для відмови стало те, що [PERSON] , нібито змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » та по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » тільки 19.03.1993 року. Проте, як вбачається із документів до 1993 року: свідоцтво про восьмирічну освіту від 11.06.1984 року серії [NUMBER] ; атестат про середню освіту від 27.06.1986 року серії [NUMBER] ; диплом про вищу освіту від 19.06.1993 року серії [NUMBER] , позивач зазначений як « [PERSON] ». Позивачі вважають, що висновок №193 про відмову у внесені змін до актового запису №5835 від 07 грудня 1991 року є хибним. Ухвалою суду від 14.12.2020 року відкрито позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про внесення змін до актового запису про шлюб. Позивачі у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про внесення змін до актового запису про шлюб у судове засідання не з`явився,причини неявки суду не повідомляв. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст.280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Так, за приписами ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У ст. 17 Закону України №3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Перевірюючи обґрунтування вимог позовної заяви, суд приймає до уваги те, що відносини, пов`язані з внесенням до актових записів цивільного стану змін, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що визначено в ч.1 ст. 1 цього Закону. На підставі ч. 5 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Міністерством юстиції України затверджуються Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Зміни до актових записів цивільного стану згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» вносять відділи державної реєстрації актів цивільного стану, а ч. 4 ст. 22 цього Закону уточнює, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, внесення до актових записів цивільного стану змін, їх поновлення і анулювання та засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначаються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01 липня 2010 року (далі - Закон № 2398-VІ) та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року (далі - Правила). Згідно з частинами першою - четвертою статті 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Розділом II Правил визначено порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.1 Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред`явленні паспорта або паспортного документа. Громадяни України, які проживають на тимчасово окупованій території України, подають заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території на їх вибір. Громадяни України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, подають заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану до відділу державної реєстрації актів цивільного стану на їх вибір. Згідно з п.2.13.1 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Як визначає п.2.14 Правил, підставою для внесення відповідних відміток в актові записи цивільного стану, у тому числі про анулювання та поновлення, є: рішення суду про усиновлення (удочеріння), про позбавлення або поновлення батьківських прав, про розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним, поновлення шлюбу після його розірвання у випадку, передбаченому статтею 118 Сімейного кодексу України, анулювання актових записів цивільного стану, у яких зазначено про необхідність проставлення відмітки у відповідному актовому записі цивільного стану, визнання розірвання шлюбу фіктивним. Правила визначають (п.2.16), що зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п.2.16.7 Правил). Пленум Верховного Суду України в постанові N 12 від 07.07.95 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» в пункті 2 роз`яснює, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення неправильності записів при реєстрації в державних органах актів народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені та по батькові громадянина в тому разі, коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено заявникові у внесенні змін до записів у актах громадянського стану або коли з цього приводу є спір між заінтересованими особами (між заявником і особами, інтереси яких може зачепити зміна запису, оскільки у них, у зв`язку з цим, виникнуть певні обов`язки). Крім того в пункті 9 Постанови роз`яснено, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження; у зв`язку з усиновленням (удочерінням), а також у разі запису усиновителів батьками усиновленого; при зміні прізвища одного з подружжя або дитини у зв`язку з розірванням шлюбу або визнанням шлюбу недійсним; якщо прізвище, ім`я та по батькові зазначені без урахування національних традицій; якщо при реєстрації народження дитини їй дане прізвище або ім`я без урахування бажання батьків або одного з них, а також у зв`язку зі зміною статі). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Виходячи з того, що рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести (п.11 Постанови). Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб № 5835 від 07 грудня 1991 року, складеного Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на [PERSON] та [PERSON] : виправити прізвище чоловіка до та після державної реєстрації шлюбу " [PERSON] " на " [PERSON] ", виправити прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу " [PERSON] " на " [PERSON] ". Відповідно до висновку № 193 про внесення змін до актового запису цивільного стану виданого Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) позивачу [PERSON] відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб № 5835 від 07.12.1991 року складеного Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на [PERSON] та [PERSON] щодо виправлення прізвища чоловіка до та після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » на « [PERSON] » та виправлення прізвища дружини для реєстрації шлюбу « [PERSON] » на « [PERSON] ». З матеріалів справи вбачається, що відповідно до паспорта [PERSON] [NUMBER] , виданого Вишнівським МВМ ГУ МВС України в Київській області 24.07.1996 року її прізвище зазначено як « [PERSON] »; Відповідно до копії паспорта [PERSON] [NUMBER] , виданого Вишнівським МВМ ГУ МВС України в Київській області 24.07.1996 року, його прізвище зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого повторно Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 01.04.1993 року, його прізвище зазначено як « [PERSON] ». А тому з врахуванням наданих суду доказів суд вважає за можливе внести виправлення в актовий запис про шлюб №5835 від 07 грудня 1991 року складеного Київським міським відділом держаної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на [PERSON] та [PERSON] виправивши прізвище чоловіка до та після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] », а прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved