Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в котрому зазначено, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Її батьки не проживають в цивільному шлюбі з 2002 року, особистого господарства не ведуть, стосунків не підтримують на даний час. Від цивільного шлюбу батьки також мають сина [PERSON] , [INFO] . Вона та її брат проживають з матір`ю та перебувають на її повному утриманні. Вона не має можливості працювати, так як навчається на третьому курсі КВНЗ КОР "Чорнобильський медичний коледж" на денному відділенні, тому потребує значних коштів на підручники, медичний спецодяг, канцелярія, інтернет, харчування, і т.д. Відповідач добровільно коштів на її утримання не дає, хоча вона неодноразово зверталася до нього. Мотивуючи тим, що вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач може її надавати, просила стягнути із відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення нею 23 річного віку за умови продовження навчання. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та позивачка додала, що не працює, не має на праві власності нерухомого та рухомого майна, стипендію не отримує. Відповідач вимоги позивачки не визнав та зазначив, що він на даний час не працює, при цьому враховуючи, що комунальні послуги мають значний розмір, він допомагає своїм племінникам, які мають батьків, але який їм не допомагає, матері вони не мають, він не є офіційним опікуном. Також допомагає своїй матері, яка хворіє, тому не має можливості сплачувати аліменти. Має на праві власності будинок, та даного факту не заперечувала позивачка по справі. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз`яснення, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто, для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, повинно існувати чотири умови, а саме: дитина повинна навчатись, потребувати матеріальної допомоги, її вік не повинен перевищувати 23 років, батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 02 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 28, 29 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держави - учасниці визнають право дитини на освіту, із метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: заохочують розвиток здібностей різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безоплатної освіти і надання у випадку необхідності фінансової допомоги; забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти і професійної підготовки для всіх дітей. Освіта повинна біти спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових, фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, підготовка дитини; підготовка дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності, етнічними, національними … У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4), позивачка на даний час є повнолітньою, зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом зі своєю матір'ю та перебуває на її утриманні та даний факт сторонами по справі не оспорювався (а.с. 5-8, 30). Позивачка є студентом третього курсу КВНЗ КОР "Чорнобильський медичний коледж" на денному відділенні, державної форми навчання, стипендії не отримує (а.с. 9, 31). Відповідач [PERSON] [INFO] проживає в [ADDRESS] (а.с. 15-18). [PERSON] , потребує щоденного медикаментозного лікування (а.с. 18). Відповідач заборгованості по аліментах не має, які сплачує на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Позивачка у власності нерухомого майна не має (а.с. 36). Відповідач працює помічником фахівця з організації майнової та особистої безпеки та отримує заробітну плату в середньому розмірі 3723,00 грн. щомісячно (а.с. 28). Згідно відомостей із Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків доходи у [PERSON] відсутні (а.с. 32). Мати позивачки [PERSON] працює чистильником ТОВ "Яготинський маслозавод", має середній заробіток в розмірі 8236,14 грн. (а.с. 33) і на праві власності має однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . (а.с. 34). Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 182, 183 СК України, а також те, що відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти, і надавати матеріальну допомогу дочці, і враховуючи, що обставини визначені ст.188 СК України відсутні. При цьому, враховуючи розмір аліментів та крайню межу мінімального розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, а також те, що незалежно від форми навчання визначений обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка навчається, а сплачені кошти за навачання відповідачем не становлять того розміру коштів, які є необхідним для сплати дитині відповідного віку з урахуванням викладеного. Крім цього, СК України передбачає стягнення витрат на навчання. Щодо тверджень позивачки з приводу стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, то ст..184 СК України, передбачає таке стягнення аліментів лише у разі коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а як вбачається з матеріалів справи, то відповідач має постійне місце роботи та регулярний дохід. При цьому, суд не може прийняти до уваги докази, щодо [PERSON] , оскільки доказів, які б свідчили про наявність між відповідачем та [PERSON] родинних зв`язків відсутні. Таким чином, враховуючи вище викладене та даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, щоз відповідача на утримання повнолітньої доньки необхідно стягнути аліменти у розмірі ј частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які слід стягнути на період навчання дитини до досягнення нею двадцяти трьох років, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку повнолітньої доньки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial