Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, Шепетівської державної районної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування вимог вказує, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, яку вона прийняла, так як втупила в управління та розпорядження спадковим майном. Вона, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті матері та отримала свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та грошові вклади. В липні 2019 року, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), вона звернулася до Шепетівської районної державної нотаріальної контори. Проте, нотаріусом їй було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який посвідчує реєстрацію права за матір`ю на земельну частку (пай) в КСП Агрокомбінат «Україна» с. Михайлючка, Шепетівського району, тому просить суд визнати за нею, як за спадкоємцем за законом, право на земельну частку (пай) земель КСП Агрокомбінат «Україна», без визначення меж цієї частки в натурі на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, що залишилось після смерті матері [PERSON] . В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності. Представники відповідача - Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в підготовче засідання не з`явився, Михайлюцький сільський голова подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутності його представника, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представники відповідача - Шепетівської державної районної адміністрації в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутності його представника, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] у м. Шепетівка Хмельницької області померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Михайлюцькою сільською радою Шепетівського району 09.01.1997 року. Факт родинних відносин між [PERSON] та її мамою підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , виданим Дубіївським ЗАГС Шепетівського району Хмельницької області 06.09.1961 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До її складу увійшла земельна частка (пай) земель КСП Агрокомбінат «Україна», без визначення меж цієї частки в натурі на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до вимог ст. 549 ч. 1 п. 1 ЦК Української РСР, 1963 року, прийняла спадщину після смерті матері і фактично вступила в управління її майном. В липні 2019 року, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), позивач звернулася до державного нотаріуса, однак в оформлені права на спадкове майно їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай). Спадкодавець [PERSON] була членом КСП Агрокомбінат «Україна» на момент розпаювання землі підприємства та за життя фактично набула право на земельну частку (пай), оскільки була включена в Списки членів КСП Агрокомбінат «Україна», які мають право на земельний пай, але сертифікат за життя не отримала. Відповідно до довідки відділу у Шепетівському районі Головного управління Дердгеокадастру у Хмельницькій області від 27.05.2019 року №К-211/0-0.35-208/148-19 [PERSON] була включена в списки громадян членів КСП Агрокомбінат «Україна» за № 173, що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 21.12.1999 року, сертифікат не видавався, розмір земельної частки (паю) в Агрокомбінат «Україна» становить 3,55 умовних кадастрових гектарів, вартість станом на 01.01.2018 року становить 27087,81 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; - громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; - громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність, необхідної для цього землі ,остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство» держава гарантує додержання прав і законних інтересів підприємства та його членів. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пленум Верховного Суду України у п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, на думку суду, позивач, являючись спадкоємцем за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , вступила в управління та володіння майном померлої, та набула право на земельну частку (пай) померлої [PERSON] із земель КСП Агрокомбінат «Україна» без визначення меж цієї частки в натурі на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, оскільки остання була включена у списки членів КСП на отримання паю. За таких обставин, суд вважає позовну заяву доведеною і такою, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 524, 526, 529, ч. 2 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved