Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

23 листопада 2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 13762,25 гривень за кредитним договором № б/н від 05.10.2011 року, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що позичальник [PERSON] , відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 05 жовтня 2011 року, отримала у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов укладеного кредитного Договору, станом на 05.10.2020 року відповідачка [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 жовтня 2011 року у загальному розмірі 13762,25 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 13762,25 грн. (у тому числі заборгованості за поточним тілом кредиту - 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 13762,25 грн.), заборгованості за нарахованими відсотками - 0,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 0,00 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 0,00 грн., нарахованої пені - 0,00 грн., нарахованої комісії - 0,00 грн. Та у позові вказує, що АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 змінено найменування позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.7. Статуту АТ КБ «ПриватБанк». До теперішнього часу відповідачка [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2011 року у добровільному порядку не погасила, тому позивач АТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Ухвалою Василівського районного суду від 07 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі, визначено проведення розгляду справи за правилам спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача АТ КБ «ПриватБанк», в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.56). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідачки, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки особисто 09.12.2020 року (а.с.65), проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до зали судового засідання відповідачем на адресу суду не подано, відзив на позов, заперечення проти заявлених позовних вимог не надано, заяв про застосування строків позовної давності суду не представлено. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 05.10.2011 року позичальник [PERSON] отримала у банківський установі - ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що відповідачкою не оспорено. Згідно умов укладеного договору, кредитний Договір складається із: заяви позичальника, умов та Правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифами банку (а.с.14,15,16-40). Згідно наданих позивачем статутних документів, Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв`язку з чим на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 змінено найменування з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК", про що зазначено у п.1.7. Статуту АТ КБ "ПриватБанк" в новій редакції (а.с.48-49). Станом на 14.06.2018 року проведено державну реєстрацію вищевказаних змін, що вбачається з відомостей з ЄРДПОУ (а.с.47). При оформленні кредитної картки позичальник [PERSON] була ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, підтверджується підписом у заяві про видачу кредиту від 05.10.2011 року (а.с.14). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.16-40), Банк після отримання від відповідача необхідних документів, а також заяви, приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку, та за своїм рішенням встановити розмір кредитного ліміту (п.2.1.2.3, п.2.1.2.4); банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік; банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків (п.2.1.12.6), а позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п.2.1.5.5); у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п.2.1.5.6); власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (п.1.2.7); при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.2.1.7.6); у разі незгоди зі зміною Правил та/або «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість (п. 1.2.4). АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором № б/н від 05.10.2011 року виконав у повному обсязі, а саме 05.10.2011 року видав [PERSON] кредитну картку № [NUMBER] (термін дії: липень 2016 року), та в подальшому Банком видавалися картки з новим строком дії, який на теперішній час триває, та становить до травня 2023 року, що вбачається з довідки, яка міститься в матеріалах справи (а.с.13). В порушення умов договору відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов`язання своєчасно не виконувала, передбачені умовами договору платежі для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, своєчасно не вносила, у зв`язку з чим за кредитним договором № б/н від 05.10.2011 року утворилася заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.10.2011 року, відповідачка [PERSON] станом на 05.10.2020 року має заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2011 року у загальному розмірі - 13762,25 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 13762,25 грн. (у тому числі заборгованості за поточним тілом кредиту - 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 13762,25 грн.), заборгованості за нарахованими відсотками - 0,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 0,00 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 0,00 грн., нарахованої пені - 0,00 грн., нарахованої комісії - 0,00 грн. (а.с.6-7,8-10,11,50-55). Вказаний розрахунок відповідачкою [PERSON] не оспорений, відзив, заперечення на позов, суду не надані та в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позичальник [PERSON] свої зобов`язання за укладеним кредитним договором № б/н від 05 жовтня 2011 року належним чином не виконує, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість відповідачкою [PERSON] до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому зазначена заборгованість за вищевказаним кредитним Договором № б/н 05 жовтня 2011 року підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судовому порядку, та яка виникла станом на 05 жовтня 2020 року, в загальній сумі 13762,25 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 13762,25 грн. (у тому числі заборгованості за поточним тілом кредиту - 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 13762,25 грн.), заборгованості за нарахованими відсотками - 0,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 0,00 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 0,00 грн., нарахованої пені - 0,00 грн., нараховано комісії - 0,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102,00 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним дорученням від 08.10.2020 року, та оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.58). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved