Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Представник позивача акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Ляр Д.Ю. звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 03.10.2013 року. Звертає увагу, що 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (скорочена назва - ПАТ КБ "Приватбанк") на акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (скорочена назва - АТ КБ "Приватбанк"). Вважає, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Зазначає, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Стверджує, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був проінформований про умови кредитування в АТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі. Вказує, що відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Зазначає, що у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Таким чином, зазначають, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, але не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Вказує, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно з п.2.1.1.2.12, сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86, 4 % для картки "Універсальна", 84,0 % - для картки "Універсальна голд". Зазначає, що у зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 02 листопада 2020 року має заборгованість 63043 грн. 91 коп., яка складається із 50937 грн. 26 коп. - заборгованості за тілом кредита, в т. ч. 0,00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредита, 50937 грн. 26 коп. - заборгованості за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 12106 грн. 65 коп.. - заборгованості за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 00 грн. 00 коп.- нарахованої пені; 00 грн. 00 коп. - нарахованої комісії. Представник позивача просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача в їх користь такі суми та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув. Разом із позовною заявою представником позивача Ляр Д.Ю. було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та про огляд веб-сайту. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Кремінець М.М. в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача подав відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що позивачем не доведено розміру процентної ставки та того, що в момент підписання заяви були чинні саме ті умови та правила надання банківських послуг, на які покликається позивач. Зазначає, що у заяві-анкеті, на яку посилається банк, базова процентна ставка за кредитним лімітом не встановлена. У цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, комісії, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. З аналізу анкети-заяви, вбачається, що відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді прострочених відсотків за порушення зобов`язання. Заява-анкета не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, враховуючи відсутність у анкеті-заяві домовленості про розмір та порядок нарахування прострочених відсотків. Стверджує, що надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. В обгрунтування своїх заперечень посилається на постанову Верховного Суду у справі № 307/1310/18 від 10.02.2021 року. Вказує, що умови кредитування, визначені в умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах обслуговування, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати та вважати як частину кредитного договору шляхом підписання анкети-заяви. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді прострочених відсотків, оскільки відсутній обов`язок [PERSON] по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що відповідач звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 03.10.2013 року. В анкеті-заяві зазначено, що позичальник згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім заборгованості за тілом кредитом, стягнути заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги прострочених відсотків, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 03.10.2013 року, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті як невід`ємні частини спірного договору. Судом було здійснено огляд такого веб-сайту, однак при цьому, суд враховує, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Приватбанку, зокрема і щодо умов сплати прострочених відсотків. Суд бере до уваги, що у анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді прострочених відсотків за порушення зобов`язання. В анкеті-заяві процентна ставка не зазначена. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, враховуючи відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір та порядок нарахування прострочених відсотків, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Суд приходить до висновку, що умови кредитування, визначені в умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах обслуговування, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати та вважати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03.10.2013 року шляхом підписання анкети-заяви. Від так, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді прострочених відсотків, оскільки відсутній обов`язок відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві. Вимог про стягнення інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства позивач не пред`явив. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року, яка прийнята у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Оскільки судом не встановлено належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме Умови та правила надання банківських послуг", витяг з яких доданий до позовної заяви, є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та брав на себе зобов`язання зі сплати прострочених відсотків в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача в користь позивача заборгованості за простроченими відсоткамизадоволенню не підлягають. Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно розрахунку заборгованості розмір фактично отриманих коштів, які не були повернуті позивачу відповідачем становить 50937 грн. 26 коп. заборгованості за простроченим тілом кредита, що є коштами, які були надані позивачем у розпорядження відповідача та ним використані без їх повернення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 50937 грн. 26 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.10.2013 року. Крім цього, суд враховує, що позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив 2102,00 грн. судового збору, що вбачається з платіжного доручення в матеріалах справи. Суд приходить до висновку, що із відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 1698 грн. 42 коп. (80, 8 % від 2102,00 грн.).

Outcome: approved