Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У проваджені Золотонівського міськранонного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом МТСБУ до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Чишинський Р.В. підтримав позовні вимоги і пояснив, що 27.07.09р. з вини [PERSON], який керував автомобілем «ГАЗ» була вчинена дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Пежо» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вина відповідача у вчиненні ДТП стверджується постановою Золотоніського міськрайонного суду від 17.09.09р. Розмір збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 20.407,36грн., в тому числі 20% ПДВ. МТСБУ відшкодувало особисто [PERSON] вказану заподіяну шкоду і звернулося до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу та просить стягнути із [PERSON] шкоду в сумі 17.456,13грн та понесені судові витрати в сумі 1.214,60грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] заперечили проти позову, спочатку обґрунтовуючи свої заперечення тим, що до даних правовідносин з відшкодування витрат позивачу не можуть бути застосовані правові підстави для звернення з регресною вимогою. На їх первинну думку в даному випадку має місце зміна особи у зобов'язанні відповідача з відшкодування завданої шкоди (суброгації) і спір має вирішуватися у відповідності до ст..993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» в межах перебігу строків позовної давності, про що вони подали відповідну заяву. Проте, ознайомившись більш детально з матеріалами справи та із страховим полісом [PERSON] (належно завірена копія) відповідач та його представник позовні вимоги не визнали в зв'язку з тим, що між СК «Глобус» та [PERSON] страховий договір не укладався, тому МТСБУ не повинне було виплачувати [PERSON] відшкодування та вимагати його сплати в порядку регресу від [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши представлені ними доводи та матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає повністю. Відповідно до п/п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" одним із основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з п/п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; Пунктом 1.7 ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах (в редакції на день ДТП - 27.07.2009р.). З наведених норм Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" випливає, що МТСБУ відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної незабезпеченому транспортному засобу. Відповідач [PERSON] (власник автомобіля «ГАЗ») не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відтак, позовні вимоги можуть бути задоволені лише у випадку, якщо відповідач заподіяв шкоду забезпеченому транспортному засобу, тобто, якщо автомобіль «Пежо», державний номер [NUMBER], був зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або якщо цей автомобіль у момент дорожньо-транспортної пригоди експлуатувався особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована на законних підставах. Свідок [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні 01.07.2013р., дала показання, що в полісі № ВС/9727124 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальником вказаний її чоловік [PERSON]; підпис в полісі за страхувальника вчинила вона сама; [PERSON] не видавав їй довіреності на укладення договорів від його імені. Відповідно до ст.981 ч.1 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), про що вказано у ст.207 ч.2 ЦК України. В ст.981 ч.2 ЦК України вказується, що у разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. Згідно ст..215 ч.2 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), у цьому разі визнання такого правочину недійним судом не вимагається. Відповідно до вимог ст..216 ч.1 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. А відповідно до ст..236 ч.1 ЦК України нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення. Суд, аналізуючи викладене, приходить до висновку, що автомобіль «Пежо», державний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON], у момент дорожньо-транспортної пригоди 27.07.2009р. не перебував у статусі забезпеченого транспортного засобу, а відтак у позивача МТСБУ, виходячи з норм п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", були відсутні підстави, встановлені законом, відшкодовувати шкоду, завдану в результаті цієї ДТП, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Таким чином у [PERSON] були відсутні правові підстави вимагати від МТСБУ відшкодування шкоди, завданої незабезпеченому транспортному засобу. Відтак на підставі викладеного суд вважає, що в задоволенні позову позивачу МТСБУ необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed