Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала письмові заперечення проти позову та особисті пояснення. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд встановити факт його спільного проживання із [PERSON], померлою [INFO] року, однією сім'єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, з серпня 1998 року по день її смерті; визнати квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], житловою площею 30,9 кв.м., загальною площею 53,5 кв.м, право власності на яку зареєстроване на ім'я [PERSON], спільним майном його та [PERSON]; визнати за ним, як за співвласником, право власності на 1/2 частину зазначеної квартири; визнати за ним право на спадкування після померлої [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги. В обґрунтування позову посилається на те, що він з серпня 1998 року перебував у цивільному шлюбі з [PERSON], вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали загальний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, турбувалися один про одного, були разом в радості та в горі, але шлюб не реєстрували, оскільки не вважали за необхідне реєструвати їх відносини. Спільних дітей від фактичних шлюбних відносин вони не мали. Вони з [PERSON] із серпня 1998 року по грудень 1999 року постійно проживали в квартирі її матері [PERSON], розташованій за адресою: [ADDRESS], але мали намір придбати своє житло. На початку 1999 року вони з дружиною за спільні кошти придбали для своєї родини двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений 11 січня 1999 року між [PERSON], як продавцем, та [PERSON], як покупцем, на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі, й 30 березня 1999 року за реєстровим номером 198 в ОКП "Дніпродзержинське БТІ" на ім'я [PERSON] було зареєстроване право власності на придбану квартиру. В подальшому укладений на товарній біржі договір купівлі-продажу квартири рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 жовтня 2004 року був визнаний дійсним, і за [PERSON] визнане право власності на нерухоме майно у вигляді вказаної квартири. В них з дружиною були довірливі відносини, і тому він не заперечував проти укладення договору купівлі-продажу квартири і визнання права власності на неї лише за [PERSON] Після придбання квартири вони майже рік робили ремонт в житловому приміщенні, а у грудні 1999 року заселилися до квартири і стали постійно в ній проживати. У 2003 році дружина зареєструвалася у квартирі, а він залишився зареєстрованим [ADDRESS], де проживала його мати, і в якій він не мешкав з жовтня 1984 року. Вони з [PERSON] разом проживали у придбаній квартирі, займалися благоустроєм їх спільного життя, придбавали необхідні речі для їх родини: меблі, предмети побуту та інше. Наприкінці 2012 року дружина тяжко захворіла, в неї було виявлено новотвір яєчників, і вона розпочала інтенсивне лікування, і він у всьому підтримував дружину і допомагав їй. [PERSON] потребувала постійного медикаментозного лікування та додержання дієти Вони зверталися за допомогою до медичних закладів, до методів нетрадиційної медицини, але стан дружини погіршувався і вона почала різко худнути і втрачати життєві сили. У травні 2013 року їй було встановлено діагноз: злоякісний новотвір яєчників з метастазами в печінку. Вони планували лікування за кордоном, для чого накопичували необхідні грошові кошти, але [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті дружини відкрилася спадщина на квартиру по [ADDRESS], і він, як співвласник квартири та спадкоємець [PERSON], а також мати дружини - [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини. Але 17 грудня 2013 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, роз'яснивши, що він повинний надати документи, в тому числі й на підтвердження родинних відносин із померлою [PERSON], і його випадку, через відсутність реєстрації шлюбу між ним та спадкодавцем, він повинний надати документ, що підтверджує факт проживання однією сім'єю із [PERSON] не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто рішення суду. Квартира по [ADDRESS], в якій він проживав із [PERSON], була придбана ними за їх спільні кошти, в цій квартирі він проживає по теперішній час, сплачував та продовжує сплачувати квартплату і комунальні платежі. Він турбувався про дружину і опікувався нею, і під час тяжкої хвороби постійно перебував поруч із нею, здійснював догляд, допомагав, забезпечував їх родину матеріально, з 2005 року дружина не працювала, оскільки їм вистачало тільки його доходів для забезпечення гідного рівня життя їх сім'ї. Похованням [PERSON] займався також він. Оскільки право власності на спірну квартиру в цілому було зареєстроване тільки за [PERSON], відповідно і до складу спадщини [PERSON] нотаріус включила все житлове приміщення в цілому. Але він не погоджується із таким складом спадщини, так як вважає, що це нерухоме майно є їх із [PERSON] спільною сумісною власністю, оскільки було придбане за їх спільні сумісні кошти під час фактичних шлюбних відносин, а отже він має право на визнання за ним права власності на 1/2 частину цієї квартири. Між ним та [PERSON] в період фактичних шлюбних відносин не існувало ніякого спору щодо їх спільного майна, і квартира по [ADDRESS], була єдиним постійним місцем проживання його та [PERSON], в квартирі він без сумніву вкладав грошові кошти, вони з дружиною утримували квартиру в бездоганному стані, доглядали за нею, і тепер він продовжує проживати в квартирі. Між ним та [PERSON] не існувало домовленості щодо визначення часток у праві спільної сумісної власності, а тому йому на праві власності належить 1/2 частка спірної квартири. І з урахуванням того, що він має право на 1/2 частку нерухомого майна, що було придбане в період їх фактичних шлюбних відносин та проживання однією сім'єю, вважає, що до складу спадкового майна входить лише 1/2 частина спірної квартири, яка підлягає розподілу в рівних частках між спадкоємцями. Вважає за можливе просити суд визнати за ним право на спадкування після смерті [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги, тобто із відповідачем [PERSON] 23 грудня 2014 року позивач [PERSON] надав суду доповнену позовну заяву, доповнивши свої позовні вимоги, і серед раніше заявлених вимог просить суд скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] 31 березня 2014 року на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON]. До судового розгляду справи від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшла письмова заява, де зазначено в тому числі, що [PERSON] не визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, оскільки обставини, зазначені позивачем, не відповідають дійсності. 24 жовтня 2014 року від відповідача [PERSON] надійшли письмові заперечення проти позову, де зазначено, що вона не визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, так як позивач не міг з серпня 1998 року по грудень 1999 року постійно проживати в її, відповідача. квартирі [ADDRESS], з її померлою донькою [PERSON], тому, що в цей час донька постійно сумісно проживала у незареєстрованому шлюбі із [PERSON] і сімейні відносини були припинені між ними лише наприкінці серпня 1999 року. В цей час донька працювала на Тепличному комбінаті "Дніпро" оператором, а позивач з 12 квітня 1998 року по 30 вересня 1998 року працював охоронцем в ДВСО при Дніпродзержинському МУ УМВД України у Дніпропетровській області й лише з 01 жовтня 1998 року він почав мати стосунки із тепличним комбінатом, коли працевлаштувався охоронцем на це підприємство, що підтверджується записами трудової книжки позивача. Позивач [PERSON] не має ніякого відношення до придбання 11 січня 1999 року її донькою квартири по [ADDRESS], так як ця квартира була придбана для доньки за її, відповідача, власні заощадження. Що стосується захворювання доньки, то в дійсності донька вперше звернулася за допомогою лікаря у КЗОЗ "Центр ПМСД № 1" лише 27 травня 2013 року, що підтверджується довідкою зазначеного медичного закладу , з 04 червня 2013 року до 14 червня 2013 року донька знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ ДМЛ № 9, що підтверджується її історією хвороби, в якій зазначено, що зі слів доньки, вона хворіє протягом місяця. Період хвороби доньки підтверджується також витягом із медичної карти № 5566/70, карти повідомлення КЗ " Дніпродзержинської станції швидкої допомоги № 9" від 04 серпня 2014 року, довідки КЗ "Дніпродзержинської міської лікарні швидкої допомоги №9" від 16 червня 2014 року. Крім цього, позивач не надав до справи доказів, що він взагалі має право на спільну власність, не надав доказів матеріальної участі в придбанні нерухомого майна, що він протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував чи надав іншу допомогу померлій доньці, яка працювала без оформлення до її першого звернення до лікаря. Він не надав ні медичних довідок, ні інших письмових доказів, що донька тривалий час мала тяжку хворобу, через яку була у безпорадному стані, так як донька з моменту звернення до лікаря постійно проживала в її квартирі [ADDRESS]. 31 березня 2014 року їй, відповідачу, як спадкоємцю першої черги за законом, приватним нотаріусом [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру, і право власності на своє ім'я вона в цей же день зареєструвала в державному реєстрі прав власності. А отже, підстав для задоволення позову [PERSON] не вбачається. Третя особа - Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєва Н.О. в судове засідання з'явилася, до судового розгляду надала заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності Представник третьої особи - Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання з'явився, до судового розгляду справи від в.о. начальника реєстраційної служби надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників третіх осіб згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, що бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання 26 січня 2015 року не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через свого представника [PERSON], про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. В зв'язку з тим, що відповідач не з'явилася в судове засідання без поважних причин, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачами відсутня. Крім цього, суд приймає до уваги, що відповідачем були отримані копія позовної заяви [PERSON] та доповнення до позовної заяви, і документи, що були додані до позовної заяви, також відповідачем та її представником надавалися письмові заяви із запереченнями проти позову та докази на їх підтвердження, за клопотанням відповідача допитувалися свідки [PERSON], [PERSON], і всі надані відповідачем докази були належним чином досліджені судом під час судового розгляду справи, в якому 08 січня 2015 року приймала участь відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], які дали надали свої пояснення суду по суті заперечень проти позову. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача., суд, з його згоди, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги по суті та за обставинами справи у повному обсязі та суду пояснив, що він познайомився із [PERSON] у квітні 1998 року на тепличному комбінаті "Дніпро", де в той час служба охорони, в якій він працював, обслуговувала цей комбінат, і вже у серпні 1998 року вони стали підтримувати фактичні шлюбні відносини, для чого орендували квартиру, в якій зустрічалися та періодично проживали. Він мав грошові заощадження, так як він працював у Германії, в нього було 7000 марок, і всі ці гроші він віддав [PERSON] для придбання квартири. У січні 1999 року вони стали постійно проживати однією сім'єю, як чоловік та дружина, у квартирі [ADDRESS]. Вони проживали у цій квартирі близько року, поки робили ремонт у придбаній квартирі по [ADDRESS], а потім переїхали до придбаної квартири . 700 марок це було приблизно на той час 4900 доларів США, а квартира була придбана за 3500 доларів США. Йому невідомо, чи давала мати [PERSON], тобто [PERSON], якісь кошти своїй доньці. Він особисто робив ремонт у придбаній квартирі. Вони з [PERSON] постійно проживали у [ADDRESS], як чоловік та дружина. В Германію він виїхав у квітня 1994 року і до травня 1996 року перебував у цій країні на заробітках. І хоча в його трудовій книжці є запис про його працевлаштування в цей період часу, але він не відповідає дійсності, він тільки рахувався на роботі, а фактично був у Германії, що підтверджується відмітками у його закордонному паспорті. У серпні 1998 року він поїхав у Германію за грошима для придбання квартири, для чого оформлював відпустку за свій рахунок. Протягом 1999 року вони з [PERSON] робили ремонт у придбаній квартирі, мали намір колись зареєструвати шлюб. Сплатою комунальних послуг за квартиру займалася дружина, він у ці справи не втручався, а тому йому було невідомо, про борги по квартирі. Із заводу він звільнений. Просить задовольнити його позов у повному обсязі. Представник позивача - [PERSON] в судовому зсіданні позов [PERSON] по суті та за обставинами справи підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 08 січня 2015 року, позов визнала частково тільки в частині факту спільного проживання [PERSON] та її доньки [PERSON], як чоловіка та жінки, із осені 1999 року до дня смерті доньки, в іншій частині позовні вимоги [PERSON] не визнала, і просить відмовити в їх задоволені, пояснила суду, що з осені 1999 року її донька [PERSON] дійсно стала проживати із [PERSON] однією сім'єю, як чоловік та дружина, і проживала із ним до часу своєї смерті. Коли між ними відбувалися сварки, [PERSON] уходив до своєї матері, грошей у [PERSON] не було. Квартиру по [ADDRESS] купила особисто вона, відповідач, і забезпечувала доньку та позивача також вона, і ремонт у квартирі робила, вона, відповідач. Вона працювала парикмахером, потім комірником, також в неї були заощадження, і батько [PERSON] дав їй 500 доларів на придбання квартири. Осінню 1999 року [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали у її, відповідача, квартирі по [ADDRESS], до позивача донька співмешкала із [PERSON] в цій же квартирі по [ADDRESS]. Захворіла донька у травні 2013 року. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 08 січня 2015 року, позов [PERSON] визнав тільки в частині факту спільного проживання позивача та померлої [PERSON] з осені 1999 року до [INFO] року, в іншій частині просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона просто бачила [PERSON], до нього немає неприязні, відповідача [PERSON] знає приблизно 25 років, познайомилися по роботі, стосунки із нею нормальні. Вона, свідок, була продавцем квартири по [ADDRESS], на роботі вона сказала, що продає квартиру, потім до неї звернулася [PERSON], і сказала, що хоче придбати квартиру. Гроші давала [PERSON]. На біржі були присутніми [PERSON], її донька [PERSON], і вона, свідок. [PERSON] платила всю суму за квартиру, але скільки вона, свідок, не пам'ятає. В той же день вона була вдома у [PERSON], яка сиділа на кухні із [PERSON], своїм колишнім чоловіком. Тоді вона, свідок, проживала у Дніпродзержинську, зараз проживає у с. Кривуши Полтавської області, куди виїхала у 2012 році. З [PERSON] [PERSON] на момент покупки квартири не проживала. Квартира по [ADDRESS] була взагалі без ремонту. З [PERSON] в неї особових стосунків не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він не знайомий із [PERSON], знає відповідача, з якою нормальні відносини, квартира по [ADDRESS] придбавалася в той час, коли він співмешкав із [PERSON], вони проживали з нею до середини 1999 року, і розлучилися з його вини, одружуватися [PERSON] не бажала, грошей на придбання квартири він не давав. Квартира була придбана за гроші [PERSON], в них із [PERSON] таких грошей не було, йому не казали, звідкіля гроші на квартиру, і навряд [PERSON] зустрічалася ще з якимось чоловіком, вона була сімейною людиною. [PERSON] він знав з 1976 року, він виключає, що вона ще з якимось проживала. Пошуком квартири займалася [PERSON] із [PERSON], він із [PERSON] співмешкав постійно. Весною 1999 року він допомагав по ремонту в придбаній квартирі, ремонту в ній взагалі не було. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] вона знає з 1998 року, познайомилися на роботі, відносини із ним нормальні, [PERSON] також знає по роботі, відносини з нею нормальні. Також знала [PERSON]. Вона, свідок, працювала із [PERSON] в одній зміні на тепличному комбінаті в 1998 році. У [PERSON] із [PERSON] був роман, і з 1998 року вони стали разом проживати у квартирі на 1-му мікрорайоні. Вона це пам'ятає, оскільки у 1998 році вона, свідок, розлучилася. [PERSON] та [PERSON] жили добре. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знайомий із [PERSON] з 1998 року по роботі на тепличному комбінаті, з ним добрі відносини, також знайомий із [PERSON], відносини з нею нейтральні. Знав і [PERSON], відносини з нею були дружні. [PERSON] прийшов працювати на тепличний комбінат на декілька місяців пізніше, ніж він, свідок. [PERSON] почав зустрічатися із [PERSON] в 1998 році, і наприкінці року вони стали проживати разом в квартирі по вул. Харківській. Він бував у них вдома, мобільних телефонів тоді не було і він просто заходив до них у гості. На тепличному комбінаті він працював до 2000 року, потім всю охорону убрали, звільнили і його, свідка, і [PERSON]. З 1998 року вони працювали на тепличному комбінаті, як вневідомча служба охорони, потім їх перевели із охоронників у сторожів. В період з 1999 року по 2000 рік він один раз був у них в гостях, вони жили в будинку десь в районі "Русалки". Вони завжди жили тільки вдвоє. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає [ADDRESS], [PERSON] він знає з 1987-1988 років, вони разом будували МЖК, відносини з ним дружні, [PERSON] взагалі не знає, із [PERSON] був знайомий, і відносини з нею були добрі. Йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік та жінка, перше побачення між ними відбулося в нього, свідка, вдома у 1998 році, потім вони стали проживати разом на 1-му мікрорайоні з 1998 року, вони із [PERSON] та [PERSON] дружили сім'ями. [PERSON] ат [PERSON] з 1998 року весь час проживали спільно. Йому відомо, що [PERSON] давав гроші на якусь квартиру, [PERSON] він знав з 1998 року, коли [PERSON] прийшов разом із нею до нього, свідка, у гості. [PERSON] їздив до Германії на заробітки в 90 - роках, працював робочим на фермерському господарстві й займався прокладенням труб. Він, свідок, був у придбаній [PERSON] та [PERSON] квартирі, клав плітку, до цього вони проживали у квартирі по вул. Харківській на 1-му поверсі, вони проживали тільки вдвоє, інших жильців в їх квартирі не було. [PERSON] та [PERSON] разом купили квартиру по вул. Інтернаціоналістів, їй ще допомагав робити ремонт батько або вітчим [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома із сторонами у справі, із [PERSON] десь з 2000 років, із [PERSON] - трохи пізніше. З [PERSON] відносини нормальні, із [PERSON] ніяких відносин немає. Вона, свідок, була подругою [PERSON] В них із [PERSON] була хороша сім'я, вони любили один одного. [PERSON] ніколи не скаржилася на [PERSON]. Вона, свідок, бувала в них вдома в квартирі по вул. Інтернаціоналістів, яку вони купили за спільні кошти в період спільного проживання, і спільно робили в квартирі ремонт. [PERSON] казала, що вони збирались продавати квартиру. Вона не казала, що в неї був інший чоловік, і до [PERSON] їй із чоловіками не щастило. Мати [PERSON] не любила [PERSON], і в самої [PERSON] були погані відносини із матірью. Судом досліджені такі докази у справі шляхом їх оголошення в судовому засіданні: - копія паспорту позивача [PERSON] (а.с.8), якою підтверджується його особа громадянина України та факт реєстрації за адресою: [ADDRESS]; - акт про проживання від 28 жовтня 2013 року, складений ТОВ "Крона" (а.с. 9), яким підтверджується факт проживання [PERSON] та [PERSON] у квартирі по [ADDRESS], як подружжя у цивільному шлюбі, в період з серпня 1998 року по грудень 1999 року, та факт ведення ними спільного господарства в цей період часу; - акт про проживання від 31 жовтня 203 року, складений ТОВ "Крона" (а.с. 10), яким підтверджується факт проживання [PERSON] та [PERSON] у квартирі по [ADDRESS], як подружжя у цивільному шлюбі, в період з грудня 1999 року до дня смерті [PERSON], та факт ведення ними спільного господарства в цей період часу; - акт голови квартального комітету № 2 Заводського району м. Дніпродзержинська від 14 листопада 2013 року (а.с. 11), яким підтверджується факт непроживання [PERSON] у будинку [ADDRESS] з жовтня 1984 року по день складення акту; - довідка ТОВ "Абонент ХХІ" від 05 грудня 2013 року (а.с. 12), якою підтверджується факт реєстрації [PERSON] по [ADDRESS] з 15 серпня 2003 року по 14 січня 2005 року; - довідки ТОВ "Абонент ХХІ" від 05 грудня 2013 року (а.с. 13), якими підтверджується факт реєстрації [PERSON] у квартирі по [ADDRESS] з 14 січня 2005 року по 20 серпня 2013 року, і факт реєстрації разом із нею її брата [PERSON]; - накладна від 11 липня 2007 року (а.с. 14), якою підтверджується факт придбання до квартири по [ADDRESS] прихожої за 915 грн.; - довідка ТОВ "Дніпронет" від 20 грудня 2013 року (а.с. 15), якою підтверджується факт отримання [PERSON] послуг доступу в глобальну комп'ютерну мережу Інтернет від ТОВ "Дніпронет" за адресою: [ADDRESS] з 23 липня 2013 року; - договір купівлі-продажу нерухомого майна (а.с. 16), яким підтверджується факт придбання 11 січня 1999 року [PERSON], у виконання біржового конторку, зареєстрованого на Придніпровській товарній біржі за № 716 від 11 січня 1999 року, квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 жовтня 2004 року (а.с. 17), яким підтверджується факт визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що був укладений 11 січня 1999 року між [PERSON] та [PERSON], та факт визнання за [PERSON] права власності на зазначену квартиру; - технічний паспорт на квартиру (а.с. 18-19, 87-88), яким підтверджуються технічні характеристики квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], її загальна площа 53,5 кв.м., та житлова площа 30,9 кв.м. - довідка про причину смерті [PERSON] від 05 серпня 2013 року (а.с. 20), якою підтверджується причина смерті [PERSON] від злоякісного новотвору яєчників з метастазами у печінку; - свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с. 21), яким підтверджується факт і дата її смерті [INFO] року; - Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а.с. 22), якою підтверджується реєстрація актового запису про смерть [PERSON] на надання зазначеного Витягу на запит [PERSON]; - договір - замовлення від 05 серпня 2013 року (а.с. 23), яким підтверджується замовлення [PERSON] ритуальних послуг в зв'язку із похованням [PERSON] та факт їх оплати, а також факт замовлення написання тексту на траурній стрічці: "Від чоловіка"; - постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 грудня 2013 року (а.с. 25), якою підтверджується факт відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] в зв'язку із наявністю спадкоємця першої черги - матері [PERSON]; - звіт про оцінку майна (а.с. 26-42), яким підтверджується ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], в сумі 51130 грн.; - фотографічні знімки (а.с. 43 -57, 170 -174), на яких зображені [PERSON] та померла [PERSON] в різні роки на відпочинку, сімейних святах; - копія паспорту [PERSON] (а.с. 84), якою підтверджується її особа громадянина України та факт реєстрації за адресою: [ADDRESS]; - Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 86), яким підтверджується факт реєстрації за відповідачем 31 березня 2014 року права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]; - довідка ТОВ "Абонент ХХІ" від 15 квітня 2014 року (а.с. 90), якою підтверджується факт відкриття на ім'я [PERSON] особового рахунку на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]; - договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15 квітня 2914 року (а.с. 91-92), яким підтверджується факт укладення зазначеного договору між [PERSON] та ТОВ "Крона"; - квитанції, товарні чеки (а.с. 94, 95), якими підтверджується замовлення [PERSON] 06 серпня 2013 року вінків на поховання 06 серпня 2013 року на суму 260 грн., хреста та таблиці на суму 138,76 грн. та рушників на суму 168 грн.; поминального обряду на суму 2660 грн., придбання продуктів харчування на суми 337,33 грн. та 395,66 грн., а також витрати на поминальний день 12 вересня 2013 року на суми 355,90 грн., 1276 грн. та 76,83 грн.; - довідка ТОВ "Інфо-Ком" від 29 вересня 2014 року (а.с. 97), якою підтверджується наявність боргів за комунальні послуги по квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]; - висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП №3023, 3033 від 13 квітня 2014 року (а.с. 98), яким підтверджується факт звернення [PERSON] до Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська із заявою щодо прийняття мір до [PERSON], яка стукала в двері до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], та намагалася увійти до квартири без його дозволу, та факт звернення [PERSON] із заявою про перешкоджання позивачем доступу до спірної квартири, а також встановлення співробітниками міліції факту, що у зазначеній квартирі раніше мешкав [PERSON] спільно зі своєю співмешканкою [PERSON], 1965 року народження; - архівний витяг від 05 червня 2014 року Петриківської районної ради (а.с. 99), яким підтверджується прийняття [PERSON] на роботу до тепличного комбінату "Дніпро" з 01 жовтня 1998 року по переводу з ВДСО УМВС України в зв'язку із реорганізацією охорони комбінату; - архівна довідка від 05 червня 2014 року Петриківської районної ради (а.с. 100), якою підтверджується нарахування [PERSON] заробітної плати по тепличному комбінату "Дніпро" в період з жовтня 1998 року по жовтень 1999 року; - копія трудової книжки [PERSON] (а.с. 102- 109), якою підтверджуються місця роботи позивача в період з 1980 року до 2010 року; - довідка КЗОЗ ДМР "ЦПМСД № 1" від 25 липня 2014 року (а.с. 110), якою підтверджується факт звернення [PERSON] до зазначеного медичного закладу 27 травня 2013 року, встановлення діагнозу: рак яєчників, та направлення в онкологічне відділення КЗ "Дніпродзержинська міська лікарня № 9" ДОР ; - довідка КЗ "Дніпродзержинської міської лікарні № 9 "ДОР від 18 червня 2014 року (а.с. 11), якою підтверджується факт перебування [PERSON] на "д" обліку в онкологічному диспансерному відділені лікарні з 19 червня 2013 року з приводу рак яєчників з метастазами в печінку, та факт знаходження за 2013 рік на стаціонарному лікуванні в гінекологічному відділенні лікарні з 04 червня 2013 року по 14 червня 2013 року; - МСКТ органів черевної порожнини від 30 травня 2013 року (а.с. 112), яким підтверджується виявлення у [PERSON] об'ємного утворення малого тазу , метастаз у печінку та заочеревні лімфовузли, асциту, хронічного холецисто-панкератиту; - медична картка стаціонарного хворого № 5566, медичні документи, виписка із медичної картки № 5566/710 (а.с. 114-126), якими підтверджується факт перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні у КЗ "ДМЛ № 9" ДОР з 04 червня по 14 червня 2013 року, її медичне обстеження та лікування з приводу об'ємного новоутворення в малому тазу, метастаз у печінку, заочеревні лімфовузли, та факт повідомлення [PERSON], що вважає себе хворою протягом одного місяця, а також її скарги на схуднення за останні три місяці станом на 05 червня 2013 року на 6 кг; - картка -повідомлення КЗ " Швидкої медичної допомоги" від [INFO] року ( а.с. 131), якою підтверджується факт відвідування хворої [PERSON] лікарем швидкої допомоги 03 серпня 2013 року о 12.05 годині за адресою: [ADDRESS] та її направлення на госпіталізацію до КЗ "Дніпродзержинської міської лікарні швидкої медичної допомоги"; - довідка КЗ "Дніпродзержинської міської лікарні швидкої медичної допомоги" від 16 червня 2014 року (а.с. 133), якою підтверджується факт смерті [PERSON] [INFO] року у хірургічному відділенні лікарні, патололого - анатомічний діагноз: злоякісний новоутвір яєчників з метастазами в печінку, заочеревинні лімфатичні вузли, карциноматоз заочеревини; - доручення від 28 вересня 1999 року (а.с. 175), яким підтверджується факт надання [PERSON] повноважень [PERSON] керувати належним їй автомобілем марки ВАЗ 21093, 1998 року випуску, до 28 вересня 2000 року; - копія закордонного паспорту [PERSON] (а.с. 176), якою підтверджується факт виїзду позивача у серпні 1998 року за межі України. Вислухавши позивача, представника, свідків, вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та донька відповідача [PERSON] - [PERSON] з серпня 1998 року стали проживати однією сім'єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. До такого висновку суд дійшов на підставі досліджених судом письмових доказів та пояснень свідків. Так, судом було встановлено, що позивач [PERSON] з 12 квітня 1998 року був прийнятий на роботу охоронцем в ВДСО при Дніпродзержинському МУ УМВД України у Дніпропетровській області (а.с.106 - запис у трудовій книжці [PERSON].), і направлений для охорони на тепличний комбінат "Дніпро", що підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON], який також працював охоронцем у зазначеній установі та входив до складу осіб, які здійснювали охорону тепличного комбінату. 30 вересня 1998 року [PERSON] був звільнений із ВДСО по переводу та тепличний комбінат "Дніпро", де з 01 жовтня 1998 року прийнятий на роботу охоронцем. В цей період часу на тепличному комбінаті Дніпро" працювала [PERSON], що не заперечувалося і самою [PERSON] А отже суд не має підстав не довіряти зазначеним позивачем обставинам щодо його знайомства із [PERSON] саме у квітні 1998 року на тепличному комбінаті "Дніпро" під час їх спільної роботи на цьому підприємстві. Ці обставини дають підстави суду вважати правдивими твердження позивача, що з серпня 1998 року вони разом із [PERSON] стали підтримувати фактичні сімейні та подружні відносини, які також підтверджені поясненнями свідків [PERSON], який знайомий із позивачем із 1987-1988 років, [PERSON], який знайомий із позивачем з моменту його працевлаштування до ВДСО, тобто з квітня 1998 року. Ці свідки підтвердили суду, що спочатку [PERSON] та [PERSON] проживали у квартирі, що розташована по вул. Харківській в місті Дніпродзержинську, а потім стали проживати у придбаній ними квартирі по вул. Інтернаціоналістів. В судовому засіданні відповідач та її представник також не заперечували факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу, але наполягали на тому, що вони стали проживати як чоловік та дружина лише з осені 1999 року, і до цього часу [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком [PERSON], який начебто проживав разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS], що належала відповідачу на праві власності. Але їх пояснення спростовуються актом про проживання, складеним 28 жовтня 2013 року ТОВ "Крона" на підставі свідчень мешканців квартир [ADDRESS] (а.с. 9), в якому зазначено, що в квартирі [ADDRESS] дійсно без реєстрації проживали [PERSON] та [PERSON], як подружжя у цивільному шлюбі, в період з серпня 1998 року по грудень 1999 року, і що вони вели спільне господарство. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти факту проживання [PERSON] та [PERSON] з серпня 1998 року однією сім'єю [PERSON] суду не надала. Що стосується пояснень свідка [PERSON], який був допитаний судом за клопотанням відповідача, то його пояснення не підтверджуються ніякими іншими доказами у справі, а тому критично оцінюються судом і не можуть бути прийняті на підтвердження заперечень відповідача, що в серпні 1998 року її донька проживала разом із [PERSON] і взагалі не була знайома із [PERSON]. Суд вважає встановленим той факт, що квартира по [ADDRESS] дійсно була придбана 11 січня 1999 року за спільні кошти [PERSON] та [PERSON], так як судом встановлено, що позивач дійсно в серпні 1998 року виїжджав за межі України, що підтверджує пояснення позивача щодо його виїзду до Германії в цей період часу за грошовими коштами, які були зароблені ним раніше під час знаходження його на заробітках у цій країні, і отримані кошти передані [PERSON] для придбання квартири для їх спільного проживання, як чоловіка та дружини. Ці обставини підтверджуються закордонним паспортом відповідача, в якому дійсно є відмітки про перетинання ним кордону України в серпні 1998 року (а.с. 176). Що стосується стверджень відповідача, що зазначена квартира була придбана за її грошові кошти, то суд не приймає їх до уваги, оскільки відповідач не надала жодного доказу на підтвердження наявності в неї заощаджень, які вона начебто витратила на придбання квартири. Крім цього, суд враховує, що договір купівлі-продажу спірної квартири був укладений саме від імені [PERSON], як покупця, і в самому договорі зазначено, що гроші за продану квартиру отримані продавцем [PERSON] від покупця до підписання договору купівлі-продажу. Але при цьому свідок [PERSON], яка знайома із відповідачем 25 років, пояснила суду, що грошові кошти за квартиру їй віддавала [PERSON], але яку суму вона не пам'ятає. Ці пояснення свідка також не можуть бути прийняті на підтвердження придбання квартири саме за кошти відповідача, оскільки спростовуються як договором купівлі-продажу квартири (а.с. 16), так і рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 жовтня 2004 року (а.с. 17), яким був визнаний дійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений саме між [PERSON] та [PERSON] Таким чином, суд вважає, що квартира по [ADDRESS] була дійсно придбана за спільні кошти [PERSON] та [PERSON], які на момент придбання квартири перебували у фактичних шлюбних відносинах, і саме для спільного проживання ними і придбавалася зазначена квартира, в якій вони проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, з грудня 1999 року до [INFO] року, що підтверджується актом про проживання, виданим 31 жовтня 2013 року ТОВ "Крона" (а.с. 10). А отже позивач має право на визнання за ним права власності на 1/2 частку спірної квартири, яка була придбана за його та [PERSON] спільні сумісні кошти. Приймаючі до уваги, що станом на 1999 рік був чинним Кодекс про шлюб та сім'ю України 1963 року, яким не передбачалося виникнення права спільної сумісної власності на майно чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, час, з якого [PERSON] та [PERSON] фактично проживали однією сім'єю не має принципового значення для встановлення правового режиму спільності спірної квартири, оскільки належність квартири до спільної власності [PERSON] та [PERSON] підтверджується тим, що квартира була придбана за кошти, які кожен із них вклав у придбання квартири. І факт вкладення [PERSON] належних йому особисто грошових коштів у придбання квартири по [ADDRESS] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже зазначена квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності, і позивач набув право власності на 1/2 частку зазначеного нерухомого майна, зважаючи на відсутність домовленості щодо розміру їх часток у спільному майні. Також суд приймає до уваги і те, що [PERSON] до знайомства із [PERSON] мала постійне місце проживання [ADDRESS], в якій, окрім неї, інші її родичі не проживали, і вона самостійно користувалася зазначеним житловим приміщенням. І саме лише після фактичного створення своєї власної сім'ї із [PERSON], ними була придбана спірна квартира. Що стосується реєстрації позивача та [PERSON] у квартирі по [ADDRESS], то згідно довідок ТОВ "Абонент ХХІ" ( а.с. 12, 13), [PERSON] була зареєстрована у придбаній квартирі лише в період з 15 серпня 2003 року до 14 січня 2005 року, а з 15 січня 2005 року до дня смерті була зареєстрована у [ADDRESS], позивач [PERSON] також не був зареєстрованій у спірній квартирі, але це не спростовує факт їх спільного проживання однією сім'єю у зазначеній квартирі, оскільки підтверджується вищевказаним актом ТОВ "Крона" від 31 жовтня 2013 року. Отже суд встановив, що з серпня 1998 року до дня смерті [PERSON], яка померла [INFO] року у "Дніпродзержинській міській лікарні швидкої медичної допомоги", [PERSON] та [PERSON], проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом відпочивали, мали спільні права та обов'язки, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах, що підтверджується фотографічними знімками, поясненнями свідка [PERSON], яка була подругою [PERSON], яка окрім підтвердження її спільного проживання разом із [PERSON], також пояснила, що між [PERSON] та її матірью [PERSON] були погані відносини. [INFO] року [PERSON] померла внаслідок злоякісного новоутворення, яке було виявлено в неї у травні 2013 року, коли вона вперше звернулася за медичної допомогою. Посилання відповідача на те, що її донька лише за місяць до звернення до лікарні відчула себе хворою, спростовуються витягом із медичної картки хворої (а.с. 125-126), де 05 червня 2013 року, перебуваючи на стаціонарному лікуванні в КЗ " Дніпродзержинська міська лікарня № 9" , [PERSON] скаржилася на схуднення на 6 кг протягом останніх трьох місяців, що свідчить про правдивість пояснень позивача щодо того факту, що його дружина захворіла наприкінці 2012 року, але за медичною допомогою звернулася дійсно лише у травні 2013 року, і через два місяці після звернення до лікарні, померла. Також суд приймає до уваги наявність інших наявних у [PERSON]. захворювань у вигляді асциту, хронічного холецисто-панкератиту, на які страждала померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири по [ADDRESS], право власності на яку було зареєстроване за померлою. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті своєї доньки [PERSON], і 31 березня 2014 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину та зареєструвала за собою право власності на спірну квартиру в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] в зв'язку із наявністю спадкоємця першої черги (а.с. 25 - постанова нотаріуса від 17 грудня 2013 року). Зважаючи на те, що позивач протягом тривалого часу проживав разом із спадкодавцем, однією сім'єю, як чоловік та дружина, забезпечував її матеріально, мав із нею спільний бюджет та спільне господарство, опікувався дружиною під час її хвороби, суд вважає, що він дійсно має право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги, і має право на частину спадщини померлої [PERSON] Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно частин 2, 4 статті 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. …… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 6-48655св13 від 12 березня 2014 року "правила ст. ст. 22, 28, 29 КпШС України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) не застосовуються до спорів про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Такі спори повинні вирішуватися згідно зі ст. 17 Закону України "Про власність" та відповідних норм ЦК України, з урахуванням роз'яснень, що містяться у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22 грудня 1995 року. У разі спору частка в майні сторін повинна визначатися залежно від участі кожного з них у його набутті. Відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про власність", який був чинним на час придбання спірного майна, майно, придбане внаслідок спільної праці, є спільною сумісною власністю сторін, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їхньою спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними, розмір частки кожного визнається ступенем його трудової участі". Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22 грудня 1995 року, розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону "Про власність", ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України; майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст.18, п.2 ст.17 Закону "Про власність"); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодексу про шлюб та сім'ю. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Outcome: approved