Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

В Приморському районному судді м. Маріуполя була зареєстрована позовна заява представника позивача [PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] , в якій просили припинити право спільної власності позивача на 14/50 частини у спільному майні домоволодіння [ADDRESS] ; визнати право власності позивача, як 1/1 ціле домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці міської ради по [ADDRESS] , та складається з наступного: житловий будинок літ. Б-1, загальна площа 92,0 кв.м., в тому числі жила 28,5 кв.м., нежитлова мансарда літ. Б/м,\~веранда літ. б-1, балкон літ. б1,\~сараю літ. Е-1, частина огорожі №1, частини замощення І. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.1996 року, зареєстрованим за №1-1896 є власницею 14/50 часток домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. Б-1 загальною площею 92,0 кв.м. в т.ч. житловою площею 28,5 кв.м., нежитлової мансарди літ. Б/м площею 33,1 кв.м., веранди літ. б-1 площею 17,6 кв.м., балкону літ. б1, сараю літ. Е-1, частини огорожі №1, частини замощення І, розташовані за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці міської ради. Згідно даних ККП "МБТІ-маріупольська нерухомість" власниками інших часток є: 21/50 належать [PERSON] , спадкоємицею якого є його дружина, відповідачка п осправі, власником 15/50 часток є [PERSON] , який продав належне йому на праві власності виділене в ціле домоволодіння з номером [ADDRESS] . Позивачка та відповідач є власниками виділеного в самостійне домоволодіння з номером [ADDRESS] . Згідно технічної інвентаризації від 26.12.2019 року та матеріалів інвентаризаційної справи №48640 встановлено, що на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] знаходиться житловий будинок літ. Г-2, прибудова літ. г-1, гонок літ. г2, прибудова літ. г1-1, балкон літ. г3, житловий будинок літ. Б-1, нежитлова мансарда літ. Б/м, веранда літ. б-1, балкон літ. б1 (загальною площею 188,4 кв.м., житловою площею 94,2 кв.м.) убиральня літ. З-1, сарай літ. Е-1, огорожа №1, вимощення І. Відповідно до звіту про оцінку майна, виконано сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] , складає 239\~700, 00 грн. Згідно висновку ККП "МБТІ-маріупольська нерухомість" від 26.12.2019 року за технічними показниками 14/50 частин об`єкту, належній позивачці, є відокремленими, мають окремий вихід иа можуть бути виділені в наурі. Позивачка звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради з питання реєстрації нерухомого майна як 1/1 цільго об`єкта нерухомості, але їй в усній формі було відмовлено та запропоновано звернутися до суду. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 21.04.2020 року відкрито провадження по справі. Позивачка надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідачка надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встанвленому законом порядку. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими\~ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.1996 року, зареєстрованим за №1-1896 є власницею 14/50 часток житлового будинку, житловою площею 28,5 кв.м.: літ. Б-1, сараю літ. Е, огорожі літ. 1-З, розташованих за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці міської ради Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 26.12.2019 року та матеріалів інвентаризаційної справи №48640 встановлено, що на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] знаходиться житловий будинок літ. Г-2, прибудова літ. г-1, гонок літ. г2, прибудова літ. г1-1, балкон літ. г3, житловий будинок літ. Б-1, нежитлова мансарда літ. Б/м, веранда літ. б-1, балкон літ. б1 (загальною площею 188,4 кв.м., житловою площею 94,2 кв.м.) убиральня літ. З-1, сарай літ. Е-1, огорожа №1, вимощення І. Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Приморської районної ради народних депутатів від 28.08.96 року №163/11 "Про результати розгляду звернення гр.. [PERSON] з питання виділу домоволодіння у самостійне по [ADDRESS] , вирішено житловий будинок літ. А2 з усіма надвірними будівлями та набудовами, що належать [PERSON] з земельною ділянкою площею 295 кв.м. залишити, як самостійне домоволодіння з міліцейським номером [ADDRESS] . Житловий будинок 2 з усіма надвірними набудовами, які належать [PERSON] , та житловий будинок Б-1, що належить [PERSON] , виділено в самостійне домоволодіння з міліцейським номером [ADDRESS] . Згідно листа ККП "МБТІ-маріупольська нерухомість" від 26.12.2019 рку, 14/50 часток домоволодіння, розташованог за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.1996 року реєстр №1-1896, зареєстровано у Маріупольському БТІ 06.12.1996 року р-р №1881. 21/50 частки домоволодіння належать [PERSON] 15/50 частки домоволодіння належать [PERSON] . Рішенням №163/11 від 28.08.1996 року Приморського виконкому житловий будинок літ. А-1 з надворними будівлями та спорудами, який належить [PERSON] виділено в самостійне домоволодіння з міліцейським номером 10 (документи на право власності змінені). Житлові будинки літ. Г.-2 та літ. Б-1 з надводними будівлями та спорудами, які належить [PERSON] та [PERSON] виділено в самостійне домоволодіння з міліцейським номером 10а (документи на право власності не змінені). Згідно висновку ККП "МБТІ-маріупольська нерухомість" від 26.12.2019 року за технічними показниками 14/50 частин об`єкту, належній позивачці, є відокремленими, мають окремий вихід иа можуть бути виділені в наурі. Відповідно до звіту про оцінку майна, виконано сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] , складає 239\~700, 00 грн. Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 11.09.2012 [PERSON] продав будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , гр. [PERSON] . Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав від 19.09.2010 року, реєстраційний номер 37520546, житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , належить гр. [PERSON] . Відповідно до Висновку №3/и будівельно-технічного дослідження від 18.05.2018 року земельна ділянка, знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] п [ADDRESS] , має 0,0293 га. Відповідно до свідоцтва прол право на спадщину за законом від 16.12.2019 року, спадкова справа №103/2019, зареєстровано в реєстрі за №4222, 21/300 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Східного міжрегіонального управлння Міністарства юстиції (м. Харків) Чекіда О.А. від 11.09.2020 року №487/02-31 [PERSON] відмовлено у посвідченні договору про виділ у натурі частки за адресою: [ADDRESS] , зі спільного майна. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1\~ст. 319 ЦК України). Відповідно до приписів ч.1ст. 355\~ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. У відповідності з ч. 1\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною 2 цієї статті передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Згідно із\~ст. 155 ЖК України\~власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч.3\~ст. 358 ЦК України\~кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч. 1\~ст. 20 ЦК України\~право на захист особа здійснює на свій розсуд. Положеннями частини першої\~ст.346 ЦК України\~наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 364 ЦК України. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України). Один з таких випадків наведено в\~ст.365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Системний аналіз статей 181, 183, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено відокремлений об`єкт нерухомого майна, який за розміром відповідатиме розміру частки співвласника у праві власності. У разі, якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий виділ можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відповідно ч. 2\~ст. 183 ЦК України\~неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року. Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) в окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Приписами частини 3 статті 364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У зв`язку з викладеним, оскільки суд дійшов висновку про виділ позивачам їх часток майна, що є правовою підставою для припинення права спільної часткової власності на це майно, враховуючи, що у цьому випадку позивачка набуваэ право власності на виділене майно,

Outcome: approved