Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що він є членом Товариства любителів водно-моторного спорту "12 причал" з 2006 року. Згідно п. 2.2. Статуту ТЛВМС "12 причал" створює умови для безпечної стоянки та експлуатації водних човнів, яхт та інших плавзасобів, для розміщення сейфів, споруд необхідних для збереження майна членів кооперативу. Однак, так як внесків членів кооперативу недостатньо для спорудження сейфів та споруд, які необхідні для обслуговування належних їм човнів правлінням кооперативу, було прийнято рішення надавати його членам частки земельної ділянки в користування з наступним правом оформлення оренди, для будівництва та розміщення на них сейфів та споруд, та для розміщення в них човнів та іншого спорядження, що необхідне для зайняття водно-моторним спортом. Голова правління товариства ЛВМС "12 причал" надав йому письмову згоду до безперешкодного доступу до земельної ділянки та в подальшому вилученні земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після чого ним було виготовлено ситуаційний план з фактичного виділу йому частини земельної ділянки. 12 листопада 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір про створення спільної часткової власності , шляхом будівництва нежитлової будівлі літ. "А", яка складається з семи нежилих приміщень площею 121.9 кв. м. За умовами договору він брав на себе обов'язки придбати та передати для будівництва будівельні матеріали на суму 40000 грн., а відповідач зобов'язувався за власний кошт виконати будівельні роботи на також суму. За період будівництва на прохання відповідача він додатково передавав відповідачу грошові кошти 21 січня 2013 року 10000 грн. , 15 лютого 2013 року 15000 грн. та 22 квітня 2013 року 15000 грн. для додаткового придбання будівельних матеріалів. В травні 2013 року коли будівництво було закінчено відповідач звернувся до нього з вимогою про сплату йому додатково 15000 грн. Зазначивши що вартість виконаних ним будівельних робіт збільшилась. На його вимогу надати йому квитанції на придбання додатково будівельних матеріалів , за кошти які він йому передав в період з січня по квітень 2013 року відповідач відмовив так само як і відмовив йому у передачі документів які б підтверджували вартість виконаних ним будівельних робіт. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе обов'язки за вказаним договором , просив суд , з посиланням на положення ч.2 ст. 651 ЦК України розірвати укладений між ними договір та визнати за ним право власності на вказані не житлові будівлі. Позивач до судового засідання не з'явився . Подав заяву відповідно до якої просив суд розглянути справу в його відсутність та задовольнити позов за обставин, зазначених в позовній заяві, в разі неявки представника відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином . Подав до суду заяву відповідно до якої просив суд розглядати справу за його відсутності та відмовити в задоволенні вказаного позову за необґрунтованістю , оскільки ним було виконано всі умови договору про створення спільної часткової власності, а саме побудовано з будівельних матеріалів придбаних за рахунок позивача нежитлові приміщення які за своєю вартістю не перевищують вартість будівельних робіт. Представник третьої особи - від Товариства любителів водно-моторного спорту "12 причал" до судового засідання не з'явився про дату час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до положень ст.ст. 74,76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у Товариства любителів водно-моторного спорту "12 причал" відповідно до Договору оренди земельної ділянки, укладеного з Херсонською міською радою від 14 серпня 2006 року знаходиться земельна ділянка площею 1,5190 гектарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до письмових заяв голови правління ТЛВМС "12 причал" від 03 травня 2009 року товариство заперечує проти будівництва нежилої будівлі та укріплення берегової смуги пірсом, а також приміщення для поліпшення умов зберігання та утримання приватних човнів та зобов'язався надати безперешкодний доступ до земельної ділянки та в подальшому вилученні земельної ділянки площею 613.4 кв. м., а також проти реєстрації права власності на збудовані будівлі причалу та нежилих будівель. 12 листопада 2012 року між сторонами було укладено договір про створення спільної часткової власності , шляхом будівництва нежитлової будівлі літ. "А", яка складається з семи нежилих приміщень площею 121.9 кв. м. За умовами вказаного договору позивач брав на себе обов'язки придбати та передати для будівництва будівельні матеріали на суму 40000 грн., а відповідач в свою чергу зобов'язувався побудувати в строк до 01 травня 2013 року , з вказаних будівельних матеріалів за власний рахунок , який дорівнював 40000 грн. вказані нежитлові приміщення. Відповідно до позначок на договорі позивач передавав відповідачу на придбання будівельних матеріалів 12 листопада 2012 року 40000 грн., а також додатково 21 січня 2013 року 10000 грн. , 15 лютого 2013 року 15000 грн. та 22 квітня 2013 року 15000 грн. Як слідує зі схематичного плану, складеного Херсонським ДБТІ , на земельній ділянці [ADDRESS] площею 613 кв. м, користувачем якої зазначено позивача, збудовано нежитлову будівлю літ. "А", яка складається з семи нежилих приміщень площею 121.9 кв. м., які відповідно до технічної документації буди побудовані на 30 квітня 2013 року . Відповідно до положень ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень , а ч.1 ст.58 ЦПК України передбачає що належними доказами є докази які містять інформацію щодо предмета доказування, так як відповідачем не надано суду належних доказів того що кошти отриманні ним від позивача було витрачено на придбання будівельних матеріалів і вартість будівельних робіт на будівництво становила 80000 грн. що дорівнює вартості грошових коштів переданих позивачем на придбання будівельних матеріалів , суд вважає що позовні вимоги позивача в частині розірвання договору про створення спільної часткової власності є обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню на підстав ч.2 ст. 651 ЦК України , оскільки порушення допущені відповідачем є істотними. Крім того згідно з п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24 травня 2001 р. № 127, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за № 582/5773, не є самочинним будівництвом, зокрема: для будинків садибного типу, дачних та садових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд (незалежно від наявності фундаменту), погребів, веранд, тамбурів, бань, хлівів, гаражів, літніх кухонь. Як встановлено судом позивачем було побудовано на земельній ділянці переданій йому товариством ЛВМС "12 причал" вказані нежитлові приміщення . З урахуванням положень ч.2 ст. 328 ЦК України відповідно до якої право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, суд вважає що позовні вимоги заявлені позивачем в частині визнання за ним права власності на вказані нежилі приміщення є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved