Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує свої вимоги тим, що 19 січня 2016 року сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, відповідно до умов якої банк надав [PERSON] кредит в розмірі 23 562 грн. 27 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом із запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір. Відповідно до п.1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Позивач свої зобов"язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору не виконує своїх зобов'язань по поверненню кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 07 грудня 2016 року в загальному розмірі складає 31314 грн. 12 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачені позивачем при подачі позову судові витрати у сумі 1378 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, проте згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 19 січня 2016 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, відповідно до умов якої банк надав [PERSON] кредит в розмірі 23 562 грн. 27 коп. на строк 36 місяців з 19 січня 2016 року по 31 січня 2019 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.6). Базова відсоткова ставка за кредитом 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6). Відповідач [PERSON] погодився, що Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт разом із Пам"яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Кредитний договір, що підтверджується його підписом (а.с.6). Однак відповідач своєчасно не повертає ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором по [PERSON] вбачається, що станом на 07 грудня 2016 року заборгованість останнього за кредитним договором №б/н від 19 січня 2016 року становить 31 314 грн. 12 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 21 821 грн. 02 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2697 грн. 58 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 4936 грн. 24 коп., а також штрафи у відповідності до п.2.2 Генеральної угоди в розмірі 1859 грн. 28 коп. (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 1.1.7.12. Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на той же строк (а.с.18). Згідно п.п.2.2 Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах і правилах, більш ніж на 31 день, по зобов»язанням, строк яких не настав, сторони погодились, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1859 грн. 27 коп. (а.с.6). Відповідно до ст.1053 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов»язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов договору про надання Коедитного договору від 19 січня 2016 року не виконує, кредит в установлені строки його повернення не повертає, а тому заборгованість у розмірі 31 314 грн. 12 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1378 грн. На підставі вищевикладеного, керуючого ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 208, 209, 212 - 215, 224-226, 228, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved