Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 07.04.2010 в сумі 89562 грн. 73 коп., що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 50499 грн. 46 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 в сумі 19086 грн. 17 коп., заборгованості за пенею в сумі 15236 грн. 02 коп., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 4241 грн. 08 коп. (процентна складова); судових витрат. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] договору надання банківських послуг № б/н від 07.04.2010, банком відкрито відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та надано відповідачу у користування кредитну картку, розмір кредитного ліміту по якій було збільшено до 14400 гривень. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, на відміну від відповідача, яка свої зобов`язання перед банком не виконував належним чином, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору банку не надавав у зв`язку із чим утворилася заборгованість на загальну суму 89562 грн. 73 коп. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 24.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника банку, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлялася,як за зареєстрованим місцкм проживання, так так і через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу даної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень). Причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. Ухвалою суду від 24.06.2020 постановлено проведення заочного розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Судом встановлено, що 07.04.2010 між ПАТ КБ "ПриватБанк" (на даний час АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитним договором у розмірі 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] в день написання анкети-заяви 07.04.2010, підписав також довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» по договору SAMDN50ОТС002995129, відповідно до якої пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається з базової процентної ставки по договору та нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць. Довідкою передбачено також нарахування штрафу за порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням більше як на 30 днів та становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.33). Таким чином, відповідач [PERSON] підписавши анкету-заяву та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», якими визначено тарифи банку, порядок та розмір нарахування процентів за порушення виконання зобов`язань та пені, фактично погодився із визначеними процентами, пенею та розміром штрафних санкцій. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, однак відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконував не належним чином, порушуючи умови договору щодо здійснення щомісячних платежів процентів та повернення кредиту допустив утворення заборгованості. Згідно з представленим розрахунком (а.с.8-21), станом на 11.03.2020 заборгованість позичальника за кредитним договором становила 89562 грн. 73 коп., що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 50499 грн. 46 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 в сумі 19086 грн. 17 коп., заборгованості за пенею в сумі 15236 грн. 02 коп., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 4241 грн. 08 коп. (процентна складова). Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання по договору кредиту, внаслідок чого допустив утворення заборгованості по виконанню кредитних зобов`язань, а тому суд вважає, що позивач вправі відновити свої порушені майнові права шляхом стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 50499 грн. 46 коп. Щодо позову в частині стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Даний правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. Враховуючи викладене, визначальним у застосуванні наведених вище норм є визначення моменту, з якого особа користується чужими грошовими коштами неправомірно, тобто настає прострочення виконання зобов`язання. До цього моменту можливо нарахування процентів як плати, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, після цього моменту нараховуються проценти річні відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.22) термін дії карточки, що видавалася [PERSON] закінчується 02/22, позивач звернувся до суду з позовом, пред`явивши вимогу про повернення отриманих коштів 13.04.2020, однак проценти за ст. 625 ЦК України згідно з розрахунком заборгованості (а.с.21) нараховані за період з 01.10.2019 по 11.03.2020, тобто до закінчення терміну дії карточки та пред`явлення вимог до позивача. Оскільки, строк дії договору не закінчився, а тому нарахування позивачем процентів в порядку ст. 625 ЦК України в період з 01.10.2019 по 11.03.2020 є неправомірним, у зв`язку з чим в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею в сумі 15236 грн. 02 коп., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 4241 грн. 08 коп. (процентна складова), суд зазначає наступне. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 р. у справі № 6-1374цс17). Отже, чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки нарахування пені і штрафу згідно Довідки про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 30 днів пільгового періоду», (підписаної відповідачем [PERSON] ) фактично має місце за одне й те саме порушення несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 15236 грн. 02 коп. та відмови у задоволенні позову про стягнення штрафів в сумі 4741 грн. 08 копійок. При цьому, суд враховує, що позивач просить стягнути штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, в той час як такі Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача [PERSON] , а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 07.04.2010 шляхом підписання заяви-анкети. У зв`язку із наведеним слід позовні вимоги задовольнити частково стягнувши із відповідача на користь позивача заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 50499 грн. 46 коп., заборгованість за пенею в сумі 15236 грн. 02 коп., а всього в сумі 65735 грн. 48 коп. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial