Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (надалі Банк) подано вказаний позов, який обґрунтовується тим, що між Банком та [PERSON] 26.12.2005 року укладено кредитний договір № МКV0GK00005124, в результаті чого відповідач отримала кредит у розмірі 22 500 доларів США на термін до 25.12.2015 року, який зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позичальник неналежним чином виконувала взяті на себе зобовязання за кредитним договором, заборгованість за кредитним договором станом на 06.08.2015 року становить 10675,69 доларів США, що за курсом НБУ складає 2 299 927, 88 грн. Заборгованість складається з наступного: 18 016,08 доларів США заборгованість за кредитом; 31844,03 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 528 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 54 287,58 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить розглянути дану справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання по справі не з'явився, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. Тому суд, розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми, з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні: між Банком та [PERSON] 26.12.2005 року укладено кредитний договір № МКV0GK00005124, в результаті чого відповідач отримала кредит у розмірі 22 500 доларів США на термін до 25.12.2015 року, який зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.9-10). Позичальник неналежним чином виконувала взяті на себе зобовязання за кредитним договором, заборгованість за кредитним договором станом на 06.08.2015 року становить 10675,69 доларів США, що за курсом НБУ складає 2 299 927, 88 грн. (а.с.4-8). Заборгованість складається з наступного: 18 016,08 доларів США заборгованість за кредитом; 31844,03 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 528 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 54 287,58 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в порушення умов кредитно договору та вимог закону не виконує свої зобов'язання перед позивачем по погашенню кредиту, сплаті процентів та комісії згідно договору, чим порушує право позивача на отримання виконання за договором, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо стягнення передбаченої п. 4.1. кредитного договору пені (неустойки), суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У зв"язку з тим, що відповідач допустив порушення зобов"язання, зокрема, прострочення виконання зобов"язань за договором, суд вважає, що у позивача виникло право на неустойку. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, кредитним договором, укладеним між сторонами, передбачено неустойку у виді штрафу і пені та їх розмір. При вирішенні питання розміру неустойки, яка підлягає стягненню, суд керувався наступним. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 03.09.2014 року за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, ухвалив постанову у справі № 6-100цс14, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за договором позики. У вказаному судовому рішенні Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Згідно встановлених судом обставин станом на 06.08.2015 року відповідачеві нараховано пеню в сумі 54 287,58 доларів США, що у перерахунку на гривню за курсом 21,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.08.2015 року складає 1 170 440,22 грн. Як встановлено судом розмір заборгованості за кредитом складає 18 016, 08 доларів США 7928,23 грн. що у перерахунку на гривню за курсом 21,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.08.2015 року дорівнює 388 426,68 грн. В результаті порівняння розміру боргового зобов"язання відповідача та розміру нарахованої неустойки, суд встановив, що розмір неустойки перевищує розмір заборгованості в три рази. Таке перевищення, на думку суду, є значним, а тому, виходячи з принципів розумності та справедливості, розмір неустойки слід зменшити до розміру заборгованості, тобто, стягнути з відповідача неустойку в розмірі 388 426,68 грн. За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з відповідача підлягають частковому задоволенню. Зокрема, з врахуванням зменшеного розміру неустойки з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 06.08.2015 року в загальній сумі 70 404,19 доларів США, що дорівнює 1 517 914,34 грн., яка складається з 18 016,08 доларів США заборгованість за кредитом; 31844,03 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 528 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 18 016,08 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" міститься роз"яснення, що у разі якщо суд на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 34 498,92 грн. гривень судового збору (а.с.1), тому дана сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Outcome: partial