Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У вересні 2014 року позивач ДК «Укроборонпром» (далі Концерн) звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЗН УА», [PERSON], за участю третьої особи Міністерства оборони України про захист ділової репутації, а саме просив: 1. визнати недостовірною та такою, що завдає шкоду діловій репутацію ДК «Укроборонпром» інформацію, викладену в статті «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO] в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» та на сайті видання за веб-адресою [INFO], а саме: - інформацію щодо продажу ДП ДГЗТІФ «Укрінмаш» 35 900 автоматів АКМ (калібр 7,62 мм,) 1 237 гранатометів РПГ-7У, 60 протитанкових ракетних комплексів «Фагот» під час бойових дій на Сході України; - інформацію щодо продажу ДП ДГЗТІП «Промоборонекспорт» десяти БТР-70 під час бойових дій на Сході України; - інформацію щодо продажу ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» 23 безпілотників «Рейс» під час бойових дій на Сході України; - інформацію щодо продажу державою [PERSON] 200 автоматів АКМ калібру 7,62 мм і 20 кулеметів; - інформацію щодо телефонної розмови [PERSON] із представниками Концерну та/чи ДП «Укроборонсервіс» десяти БТР-70 стосовно продажу СБР-3 по 270 тис. грн..; 2. зобов'язати ТОВ «ЗН УА» протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення на першій та третій сторінці чергового Інформаційно-аналітичного тижневика «Дзеркало тижня. Україна» та на сайті видання за веб-адресою http://dt.ua/ спростування вказаної інформації; 3. зобов'язати ТОВ «ЗН УА» надати можливість позивачу опублікувати відповідь на статтю «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO] в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» та на сайті видання за веб-адресою [INFO] (т. 1 а.с. 2-15). Позовні вимоги мотивовані тим, що у вказаній статті мова іде про як про ДК «Укроборонпром», так і про підприємства, що входять до вказаного концерну (ДП ДГЗТІФ «Укрінмаш», ДП «Укроборонсервіс», ДП ДГЗТІП «Промоборонекспорт», ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт»), а також про ПАТ «Завод «Маяк», управління корпоративними права держави якого передано позивачу. Інформація, яка викладена у статті є, на думку позивача, недостовірною, оскільки містить такі, що не відповідають дійсності, перекручені відомості, а також неповну інформацію щодо діяльності позивача та підприємств, які входять до його структури, що створює у читача викривлену інформацію про ДК «Укроборонпром». Зокрема, на думку позивача, недостовірною є інформація щодо розпродажу засобів захисту, озброєння та бойової техніки під час проведення антитерористичної операції (далі АТО) на сході України (1 абзац статті, з 1по 5 речення абзацу 16 статті), хоча реалізація такого майна в дійсності відбувалась до початку АТО. Крім того, інформація про придбання [PERSON] зброї у ПАТ «Завод «Маяк» (5-6 речення абзацу 9 статті) не відповідає дійсності, оскільки зброя реалізовувалась ПАТ «Завод «Маяк» безпосередньо Міністерству внутрішніх справ України, що стверджується відповідним договором. Також, на думку позивача, недостовірною є інформація щодо телефонної розмови [PERSON] з представниками ДП «Укроборонсервіс» щодо можливості продажу СБР-3 за 270 тис. грн., оскільки у вказаному підприємстві відсутня «гаряча лінія». Висловлена у такий спосіб інформація в статті «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO] в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» та на сайті видання за веб-адресою [INFO], є такою, що не відповідає дійсності, викладеною із перекрученням фактів, за небажання надати правдиву та об'єктивну оцінку діяльності підприємств оборонно-промислового комплексу України, із явною маніпуляцією факторами психологічного впливу на свідомість читацької аудиторії за умов збройної агресії іноземної держави. Така інформація завдає шкоди діловій репутації позивача, оскільки негативно впливає на оцінку діяльності Концерну як уповноваженого суб'єкта господарювання, який виконує функції держави в оборонно-промисловому комплексі. У свою чергу третя особа Міністерство оборони України звернулось з позовом до ТОВ «ЗН УА», [PERSON] про захист ділової репутації. Просило: 1. визнати недостовірною та такою, що завдає шкоду діловій репутацію ДК «Укроборонпром» інформацію, викладену в статті «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO] в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» та на сайті видання за веб-адресою [INFO], а саме: - інформацію щодо організації Міністерством оборони України через численних посередників торгівлі та колосального розпродажу зброї на внутрішньому ринку зброї, автоматів, безпілотників, вертольотів, гранатометів, ракет під час проведення АТО; - інформації щодо передачі Міноборони КамАЗів для продажу під час АТО; - інформації щодо наявності КамАЗів з пробігом 200-500 км. У консервації, які пропонуються для відчуження, в одній із військових частин в Івано-Франківській області; - інформації щодо пропозиції представників Міноборони [PERSON] придбати за гроші два БАТ-2, дві ІМР, чотири СБР-3, чотири КамАЗи й МДК-3 2. зобов'язати ТОВ «ЗН УА» спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення на першій та третій сторінці чергового Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» та на сайті видання за веб-адресою http://dt.ua/ спростування вказаної інформації; 3. зобов'язати ТОВ «ЗН УА» надати можливість позивачу опублікувати відповідь на статтю «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO] в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» та на сайті видання за веб-адресою [INFO] (т. 1 а.с. 54а-65). Позовні вимоги третьої особи Міноборони України мотивовані тим, що інформація, яка викладена у вказаній статті є недостовірною, оскільки містить такі, що не відповідають дійсності, перекручені відомості, а також неповну інформацію щодо діяльності третьої особи та підприємств, які підпорядковані третій особі, що створює у читача викривлену інформацію про Міноборони України. Зокрема недостовірною є інформація щодо розпродажу засобів захисту, озброєння та бойової техніки під час проведення антитерористичної операції на сході України (2 речення 1 абзац статті, 3 речення 3 абзаці, 12 абзац статті), хоча Міноборони відповідно до чинного законодавства не приймає участі в реалізації майна. Це належить до компетенції уповноважених Кабінетом Міністрів України підприємств (організацій). Крім того, останній Перелік військового майна Збройних Сил України, яке може бути відчужене, затверджене розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1022-р від 15 серпня 2011 року та закінчився 15 серпня 2014 року. Також Міноборони зазначає, що ніякої реалізації військового майна не здійснюється під час проведення антитерористичної операції на Сході України, оскільки військове майно, про яке іде мова у статті передавалось Міноборони за договорами, укладеними до 2014 року. Вказане стосується і передачі КамАЗів. Крім того, за наявною інформацією у Міноборони у військових частин Івано-Франківської області на консервації відсутні КамАЗи з пробігом 200-500 км. і протягом 2010-2014 років такі КамАЗи до Центру обліку надлишкового військового майна Збройних Сил України для реалізації не передавались. Висловлена у такий спосіб інформація в статті «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO] в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» та на сайті видання за веб-адресою [INFO], є такою, що не відповідає дійсності, викладена із перекрученням фактів, такою, що завдає шкоди діловій репутації Міноборони, оскільки негативно впливає на оцінку діяльності Міноборони як центрального органу виконавчої влади, що забезпечує проведення в життя державної політики у сфері оборони, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань. Під час розгляду справи за клопотанням представників позивача та третьої особи до участі у справі було притягнуто [PERSON], який є власником веб-сайту [INFO] (т. 2 а.с. 65), а також [PERSON], який є автором статті «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO] в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» (т. 2 а.с. 199-202). Представники позивача ДК «Укроборонпром» під час розгляду справи неодноразово змінювали позовні вимоги. Востаннє просили: 1. зобов'язати ТОВ «ЗН УА» протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію, а саме: - інформацію щодо продажу ДП ДГЗТІФ «Укрінмаш» 35 900 автоматів АКМ (калібр 7,62 мм,) 1 237 гранатометів РПГ-7У, 60 протитанкових ракетних комплексів «Фагот» під час бойових дій на Сході України; - інформацію щодо продажу ДП ДГЗТІП «Промоборонекспорт» десяти БТР-70 під час бойових дій на Сході України; - інформацію щодо продажу ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» 23 безпілотників «Рейс» під час бойових дій на Сході України; - інформацію щодо продажу державою [PERSON] 200 автоматів АКМ калібру 7,62 мм і 20 кулеметів; - інформацію щодо телефонної розмови [PERSON] із представниками Концерну та/чи ДП «Укроборонсервіс» десяти БТР-70 стосовно продажу СБР-3 по 270 тис. грн..; шляхом опублікування на першій та третій сторінці Інформаційно-аналітичного тижневика «Дзеркало тижня. Україна» повідомлення, набраного тим же шрифтом, що і стаття «[INFO]», під заголовком «Спростування» такого змісту: «5.09.2014 у випуску [NUMBER] Інформаційно-аналітичного тижневику «Дзеркало тижня. Україна» була надрукована стаття «[INFO]». В якій мітилась недостовірна інформація. Недостовірною є: - інформація щодо продажу ДП ДГЗТІФ «Укрінмаш» 35 900 автоматів АКМ (калібр 7,62 мм,) 1 237 гранатометів РПГ-7У, 60 протитанкових ракетних комплексів «Фагот» під час бойових дій на Сході України; - інформація щодо продажу ДП ДГЗТІП «Промоборонекспорт» десяти БТР-70 під час бойових дій на Сході України; - інформація щодо продажу ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» 23 безпілотників «Рейс» під час бойових дій на Сході України; - інформація щодо продажу державою [PERSON] 200 автоматів АКМ калібру 7,62 мм і 20 кулеметів; - інформація щодо телефонної розмови [PERSON] із представниками Концерну та/чи ДП «Укроборонсервіс» десяти БТР-70 стосовно продажу СБР-3 по 270 тис. грн.» 2. Зобов'язати [PERSON] та ТОВ «ЗН УА» протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом опублікування за веб-адерсою [INFO] та за веб-адерсою [INFO] повідомлення, набраного шрифтом того ж розміру та кольору, що недостовірна інформація і розміщеного на фоні того ж кольору, що недостовірна інформація, під заголовком «СПРОСТУВАННЯ» зі змістом, зазначеним вище, що були розміщені на сайті http://dt.ua українською мовою та сайті http://zn.ua російською мовою; 3. зобов'язати ТОВ «ЗН УА» надати можливість позивачу опублікувати відповідь на статтю «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO] в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» (т. 2 а.с. 58-63). У судовому засіданні представники третьої позовні вимоги Міноборони та позивача ДК «Укроборонпром» підтримали повністю. Представники відповідачів [PERSON], ТОВ «ЗН УА» та [PERSON] у судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог ДК «Укроборонпром» та Міноборони. Зазначили, що підприємства ДП ДГЗТІФ «Укрінмаш», ДП «Укроборонсервіс», ДП ДГЗТІП «Промоборонекспорт», ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», ПАТ «Завод «Маяк», про які іде мова у статті «[INFO]», є самостійним юридичними особами, а тому з позовом про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації могли звертатись тільки вказані підприємства. Концерн у вказаному спорі не є належним позивачем. Крім того, ні позивачем, ні третьою особою не доведено порушення публікацією статті їх особистих немайнових прав. Інформація, яка опублікована у статті, містить узагальнення автора, а тому відповідно до ст.ст. 1, 2, 30 Закону України «Про інформацію» є оціночними судженнями, спростуванню не підлягає та не потребує доведення їх правдивості. Надали письмові заперечення (т. 2 а.с. 116-121, т. 3 а.с. 105-115). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився з невідомих причин. Тому, суду розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28). Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України). За правилами ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на спростування недостовірної інформації та право на відповідь. Водночас, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пунктом 19 вказаної Постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Судом встановлено, що у випуску [NUMBER] від [INFO] Інформаційно-аналітичного тижневика «Дзеркало тижня. Україна», на сайті http://dt.ua опублікована стаття «[INFO]» та на сайті http://zn.ua ця ж стаття російською мовою (т. 1 а.с. 22-26, т. 2 а.с. 35-39, т. 3 а.с. 118). У вказаній статті міститься інформація наступного змісту: «…За словами [PERSON] … «…купівля за гривні, та ще й безготівково 200 автоматів АКМ калібру 7,62 мм і 20 кулеметів на заводі «Маяк»… …Окрема історія з СБР-2 (системи РЛС близької розвідки).., що державний концерн «Укроборонпром» готовий поставляти… зателефонували… на гарячій лінії «Укроборонсервісу» … повідомили, що держава в особі державного концерну готова продати нам СБР-3 по 270 тис. грн…» …Так, за даними за перше півріччя тільки у 2014 р. Державна фірма «Укрінмаш» на внутрішньому ринку продала 35 900 автоматів АКМ (калібру 7,62 мм), 1 237 гранатометів РПГ-7У, майже 5 тис. авіаційних ракет, 60 протитанкових ракетних комплексів «Фагот». Ще одне державне підприємство - «Промоборонекспорт» - продало на внутрішньому ринку десять БТР-70, підприємство «Спецтехноекспорт» - 23 безпілотники «Рейс»...» При вирішенні питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд визначає характер такої інформації. Зі змісту статті складається уява про те, що продаж зброї здійснюється в період антитерористичної операції на Сході України і після узагальнення наводяться конкретні приклади про реалізацію військової техніки підприємствами-учасниками в період АТО, яке відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» розпочалось 14 квітня 2014 року. Крім того, інформацію, яка зазначено у статті, можна перевірити на відповідність її факту, а тому вона не є оціночним судженням. Так, інформація «…Так, за даними за перше півріччя тільки у 2014 р. Державна фірма «Укрінмаш» на внутрішньому ринку продала 35 900 автоматів АКМ (калібру 7,62 мм), 1 237 гранатометів РПГ-7У, майже 5 тис. авіаційних ракет, 60 протитанкових ракетних комплексів «Фагот». Ще одне державне підприємство - «Промоборонекспорт» - продало на внутрішньому ринку десять БТР-70, підприємство «Спецтехноекспорт» - 23 безпілотники «Рейс»...» не відповідає дійсності та призводить до викривленого уявлення у читача про діяльність учасників Концерну в торгівлі військовою зброєю та технікою, оскільки військове обладнання було реалізоване цими підприємствами ще до початку АТО (до 14 квітня 2014 року), що стверджується відповідними договорами (т. 1 а.с. 28-29, 31-37, т. 2 а.с. 89-101) Оскільки перше півріччя 2014 року включає період як до 14 квітня 2014 року та і після цього до 30 червня 2014 року, то зазначена інформація є недостовірною в частині тверджень після 14 квітня 2014 року. Щодо вислову у статті «…За словами [PERSON] … «…купівля за гривні, та ще й безготівково 200 автоматів АКМ калібру 7,62 мм і 20 кулеметів на заводі «Маяк»…» судом також визнається недостовірною, виходячи з наступного. З вказаної інформації слідує, що [PERSON] придбавала зброю самостійно, що не відповідає дійсності так, як ПАТ «Завод «Маяк» у липні-червні 2014 року реалізувало вказану зброю представникам Міністерства внутрішніх справ України на підставі договору від 28 липня 2014 року (т. 1 а.с. 38, т. 2 102-111, т. 2 а.с. 160-171), а не їй безпосередньо. Вказане визнано представником відповідача [PERSON] у судовому засіданні. Інформація такого змісту «…Окрема історія з СБР-2 (системи РЛС близької розвідки).., що державний концерн «Укроборонпром» готовий поставляти… зателефонували… на гарячій лінії «Укроборонсервісу» … повідомили, що держава в особі державного концерну готова продати нам СБР-3 по 270 тис. грн…» також судом визнається недостовірною, оскільки на ДП «Укроборонсервіс» відсутня будь-яка «гаряча лінія», що визнав і представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні та стверджується відповідними доповідними працівників ДП «Укроборонсервіс» (т. 1 а.с. 38-41). Крім того, суд приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що комерційні пропозиції на ДП «Укроборонсервіс» видаються тільки на офіційні письмові запити покупців. Разом з тим, на електронному каталогу на сайті ДП «Укроборонсервіс» відсутні інформація щодо СБР-3. Оскільки ДП «Укроборонсервіс» є державним підприємством, то відповідно до ч. 5 ст. 75 ГК України не вправі передавати безоплатно належне йому майно юридичним чи фізичним особам, крім випадків, передбачених законом. Отже, вказана інформація є недостовірною. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Судом встановлено, що Концерн ДК «Укроборонпром» є юридичною особою, до складу якого входять ДП ДГЗТІФ «Укрінмаш», ДП «Укроборонсервіс», ДП ДГЗТІП «Промоборонекспорт», ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», а також ПАТ «Завод «Маяк», управління корпоративними права держави якого передано позивачу. Вказане стверджується Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання Державного концерну "Укроборонпром"» від 31 серпня 2011 р. № 993, якою затверджено статут ДК «Укроборонпром», визначений Перелік державних підприємств - учасників Державного концерну "Укроборонпром" (Додаток № 1 до Статуту) та Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання управління Державним концерном "Укроборонпром" корпоративними правами держави» від 4 липня 2012 р. № 716, Додатком до вказаної постанови, якою визначений Перелік акціонерних товариств, управління корпоративними правами держави щодо яких передається Державному концерну "Укроборонпром". Відповідно до Статуту Концерн утворений з метою забезпечення ефективного функціонування та управління суб'єктами господарювання державного сектору економіки, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь у військово-технічному співробітництві з іноземними державами. Учасники Концерну зберігають господарську самостійність з урахуванням обмежень, передбачених законодавством та цим Статутом. Концерн відповідно до законодавства регулює провадження наукової, проектної, виробничої, фінансової, цінової, інвестиційної, інноваційної, зовнішньоекономічної та іншої діяльності його учасників, пов'язаної з розробленням, виготовленням, реалізацією та обслуговуванням товарів військового та спеціального призначення. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 120 ГК України концерном визнається статутне об'єднання підприємств, а також інших організацій, на основі їх фінансової залежності від одного або групи учасників об'єднання, з централізацією функцій науково-технічного і виробничого розвитку, інвестиційної, фінансової, зовнішньоекономічної та іншої діяльності. Учасники концерну наділяють його частиною своїх повноважень, у тому числі правом представляти їх інтереси у відносинах з органами влади, іншими підприємствами та організаціями. Учасники концерну не можуть бути одночасно учасниками іншого концерну. А відтак, доводи представників відповідачів про відсутність права звернення Концерну з цим позовом до суду та відсутності порушення його особистих немайнових прав є безпідставними. При цьому, суд приймає до уваги те, що протоколом наради щодо захисту ділової репутації ДК «Укроборонпром» від 16 вересня 2014 року, на якій були присутні керівники ДП ДГЗТІФ «Укрінмаш», ДП «Укроборонсервіс», ДП ДГЗТІП «Промоборонекспорт», ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», ПАТ «Завод «Маяк» вирішено надати Концерну, який діє від свого імені та в інтересах Концерну і усіх підприємств, представлених на нараді, звернутися до суду із позовною заявою про захист ділової репутації, право на недоторканість якої було порушено внаслідок публікації в газеті «Дзеркало тижня. Україна» та на сайтах видання статті «[INFO]» (т. 3 а.с. 50-52). Крім того, звернення Концерну з позовом зумовлене і тим, що в уявленні громадськості, журналістів, українського суспільства ДК «Укроборонпром» та підприємства, що входять до його складу, сприймаються як єдина структура, що безпосередньо відповідає за функціонування оборонно-промислового комплексу України та стверджується відгуками читачів на опубліковану статтю (т. 3 а.с. 9-37). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ДК «Укроборонпром» до ТОВ «ЗН УА», [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи Міністерства оборони України про захист ділової репутації - визнання недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Державного концерну «Укроборонпром» інформацію, викладену у статті «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO] Інформаційно-аналітичного тижневика «Дзеркало тижня. Україна» та на сайті http://dt.ua наступного змісту: «…За словами [PERSON] … «…купівля за гривні, та ще й безготівково 200 автоматів АКМ калібру 7,62 мм і 20 кулеметів на заводі «Маяк»… …Окрема історія з СБР-2 (системи РЛС близької розвідки).., що державний концерн «Укроборонпром» готовий поставляти… зателефонували… на гарячій лінії «Укроборонсервісу» … повідомили, що держава в особі державного концерну готова продати нам СБР-3 по 270 тис. грн…» …Так, за даними за перше півріччя тільки у 2014 р. Державна фірма «Укрінмаш» на внутрішньому ринку продала 35 900 автоматів АКМ (калібру 7,62 мм), 1 237 гранатометів РПГ-7У, майже 5 тис. авіаційних ракет, 60 протитанкових ракетних комплексів «Фагот». Ще одне державне підприємство - «Промоборонекспорт» - продало на внутрішньому ринку десять БТР-70, підприємство «Спецтехноекспорт» - 23 безпілотники «Рейс»...» в контексті після 14 квітня 2014 року, а також цю ж інформацію, розміщену на сайті http://zn.ua російською мовою. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Позивач обрав обидва способи захисту свого порушеного немайнового права - право на відповідь та на спростування недостовірної інформації. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). Оскільки особисте немайнове право позивача Концерну (право на ділову репутацію) порушене та позивач обрав обидва способи захисту свого порушеного права, то суд дійшов висновку про зобов'язання ТОВ «ЗН УА», [PERSON], [PERSON] протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили опублікувати в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» спростування недостовірної інформації, викладеної у статті «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO], набраного тим же шрифтом, що і стаття, наступного змісту: «Спростування інформації! [INFO] у випуску [NUMBER] в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» була надрукована стаття «[INFO]», в якій містилась недостовірна інформація такого змісту: «… За словами [PERSON] … «…купівля за гривні, та ще й безготівково 200 автоматів АКМ калібру 7,62 мм і 20 кулеметів на заводі «Маяк»… …Окрема історія з СБР-2 (системи РЛС близької розвідки).., що державний концерн «Укроборонпром» готовий поставляти… зателефонували… на гарячій лінії «Укроборонсервісу» … повідомили, що держава в особі державного концерну готова продати нам СБР-3 по 270 тис. грн…» …Так, за даними за перше півріччя тільки у 2014 р. Державна фірма «Укрінмаш» на внутрішньому ринку продала 35 900 автоматів АКМ (калібру 7,62 мм), 1 237 гранатометів РПГ-7У, майже 5 тис. авіаційних ракет, 60 протитанкових ракетних комплексів «Фагот». Ще одне державне підприємство - «Промоборонекспорт» - продало на внутрішньому ринку десять БТР-70, підприємство «Спецтехноекспорт» - 23 безпілотники «Рейс»...» в контексті після 14 квітня 2014 року. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року вказана інформація визнана недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Державного концерну «Укроборонпром», - а також про зобов'язання ТОВ «ЗН УА», [PERSON], [PERSON], [PERSON] протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили розмістити сайті http://dt.ua таке ж спростування недостовірної інформації, викладеної у статті «[INFO]», набраного шрифтом того ж розміру та кольору, що і текст статті, та на сайті http://zn.ua - такий же текст російською мовою. При чому, вказаний обов'язок покладається на всіх відповідачів, оскільки відповідно до положень п.п. 9, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року відповідачами у позовах про захист ділової репутації є особа, яка поширила таку інформацію, автор такої інформації, власник друкованого засобу та власник веб-сайту, на якому була поширена інформація. Автором інформації, поширеної у статті є [PERSON], [PERSON], власниками друкованого засобу та власником веб-сайтів, на яких була поширена інформація є ТОВ «ЗН УА», [PERSON] (т. 1 а.с. 16, т. 2 а.с. 15-16, 25-34, 40, 78). Крім того, суд дійшов висновку про зобов'язання ТОВ «ЗН УА» протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили опублікувати в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» відповідь Державного концерну «Укроборонпром» на статтю «[INFO]», набрану тим же шрифтом та у тому ж обсязі, що і стаття «[INFO]», обов'язок виконання якого покласти на ТОВ «ЗН УА». Крім того, судом встановлено, що у випуску [NUMBER] від [INFO] Інформаційно-аналітичного тижневика «Дзеркало тижня. Україна», на сайті http://dt.ua опублікована стаття «[INFO]», у якій міститься інформація такого змісту: «… Міністерство оборони України … цинічно приторговують тим, чого потребує фронт, влаштувавши колосальний розпродаж зброї на внутрішньому ринку... … Міноборони через численних посередників організувало на внутрішньому ринку розпродаж автоматів, безпілотників, вертольотів, гранатометів, ракет, тобто всього того, що тепер могло урятувати життя наших солдатів… За словами [PERSON] … «…два БАТ-2, дві ІМР, чотири СБР-3, чотири КамАЗи і МКД-3… що… є в Міністерства оборони України. Тільки нам воно його запропонувало за гроші… …Продавці КамАЗів, які щойно отримали ці машини від Міністерства оборони … Нам запропонували новенькі, і за сущі копійки - всього по 15 тис. дол., із пробігом 200-500 км. Вони… законсервовані в одній із військових частин в Івано-Франківській області. Коли люди назбирають грошей… ці машини розконсервують…» При вирішенні питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд визначає характер такої інформації. Зі змісту статті складається враження, що реалізація військового майна здійснюється в період АТО на Сході України та наводяться конкретні приклади цього. Вказану інформацію можливо перевірити на наявність факту а тому вона не є оціночним судженням. Зокрема, інформація «… Міністерство оборони України … цинічно приторговують тим, чого потребує фронт, влаштувавши колосальний розпродаж зброї на внутрішньому ринку... … Міноборони через численних посередників організувало на внутрішньому ринку розпродаж автоматів, безпілотників, вертольотів, гранатометів, ракет, тобто всього того, що тепер могло урятувати життя наших солдатів…» є такою, що не відповідає дійсності, оскільки Законом України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначений порядок відчуження військового майна, який здійснюється Міноборони через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства та організації, визначені ним за результатами тендеру, після його списання, за винятком майна, визначеного ч. 2 ст. 6 вказаного Закону. Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна, приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міноборони України. Згідно з абз. 5, 6 п. 1 Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2000 року № 1919 реалізація військового майна - господарська операція, що здійснюється уповноваженим підприємством (організацією) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на військове майно іншим юридичним або фізичним особам на платній або компенсаційній основі, у тому числі господарська операція щодо продажу об'єктів нерухомого військового майна разом із земельними ділянками, на яких вони розташовані; уповноважені підприємства (організації) - суб'єкти підприємницької діяльності, яким в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України надані повноваження на реалізацію військового майна на внутрішньому та/або зовнішньому ринку. Отже, Міноборони не приймає участі у реалізації військового майна, оскільки це належить виключно до компетенції уповноважених Кабінетом Міністрів України підприємств (організацій). Останній Перелік військового майна Збройних Силах України, яке може бути відчужене, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15 серпня 2011 року № 1022-р, строк дії рішення якого закінчився 15 серпня 2014 року. Інших пропозицій щодо реалізації військового майна після цієї дати Міноборони до Кабінету Міністрів України не вносило відповідно до положень ч. 4 п. 6 Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил. При цьому, суд звертає увагу, що твердження про реалізацію військового майна Міноборони вжито у теперішньому часі, що призводить до викривленого уявлення у читача про діяльність Міноборони в торгівлі військовою зброєю та технікою під час дії АТО на Сході України. Таке твердження «… Міноборони через численних посередників організувало на внутрішньому ринку розпродаж автоматів, безпілотників, вертольотів, гранатометів, ракет, тобто всього того, що тепер могло урятувати життя наших солдатів…», висловлене у статті також є таким, що не відповідає дійсності, оскільки вказана військова техніка передавалась у виконання договорів, укладених до 14 квітня 2014 року, що стверджується відповідними договорами комісії, актами приймання-передачі, специфікаціями (т. 1 а.с. 81-104, 110-127, 129-136). Вислів «…Продавці КамАЗів, які щойно отримали ці машини від Міністерства оборони … Нам запропонували новенькі, і за сущі копійки - всього по 15 тис. дол., із пробігом 200-500 км. Вони… законсервовані в одній із військових частин в Івано-Франківській області. Коли люди назбирають грошей… ці машини розконсервують…» судом визнається таким, що не відповідає дійсності, оскільки вказана інформація спростовується довідкою Центрального автомобільного управління Збройних Силах України Озброєння Збройних Силах України від 2.10.2014 року № 342/4/3/743, відповідно до якої автомобілі техніки типу КамАЗ номенклатури ЦАВТО на консервації з пробігом 200-500 км на обліку у військових частинах дислокованих на території Івано-Франківської області не перебуває і протягом 2010-2014 років така техніка до Центру обліку надлишкового майна Збройних Силах України не передавалось для реалізації (т. 1 а.с. 138). А тому, вказана інформація є недостовірною. Вислів «За словами [PERSON] … «…два БАТ-2, дві ІМР, чотири СБР-3, чотири КамАЗи і МКД-3… що… є в Міністерства оборони України. Тільки нам воно його запропонувало за гроші…» на думку суду є інформацією, яка не відповідає дійсності, оскільки доказів цього суду не надано. Крім того, така техніка передавалась лише на підставі наказу Міністерства оборони України від 8.09.2014 року № 623 «Про безоплатну передачу військового майна до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України» (т. 1 а.с. 105-109, 128). Отже, вказана інформація є недостовірною. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Згідно з п. 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 406/2011 Міністерство оборони України є Центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міноборони України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та реалізації державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва, а також у формуванні державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, гідрометеорологічної діяльності. Отже, доводи представників відповідачів про відсутність завдання шкоди діловій репутації Міноборони є безпідставними, оскільки негативно впливає на оцінку діяльності Міноборони як центрального органу виконавчої влади, що забезпечує проведення в життя державної політики у сфері оборони, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову третьої особи Міністерства оборони України до ТОВ «ЗН УА», [PERSON], [PERSON], [PERSON] про захист ділової репутації та визнання недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Міністерства оборони України інформацію, викладену у статті «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO] Інформаційно-аналітичного тижневика «Дзеркало тижня. Україна» та на сайті http://dt.ua наступного змісту: «… Міністерство оборони України … цинічно приторговують тим, чого потребує фронт, влаштувавши колосальний розпродаж зброї на внутрішньому ринку... … Міноборони через численних посередників організувало на внутрішньому ринку розпродаж автоматів, безпілотників, вертольотів, гранатометів, ракет, тобто всього того, що тепер могло урятувати життя наших солдатів… За словами [PERSON] … «…два БАТ-2, дві ІМР, чотири СБР-3, чотири КамАЗи і МКД-3… що… є в Міністерства оборони України. Тільки нам воно його запропонувало за гроші… …Продавці КамАЗів, які щойно отримали ці машини від Міністерства оборони … Нам запропонували новенькі, і за сущі копійки - всього по 15 тис. дол., із пробігом 200-500 км. Вони… законсервовані в одній із військових частин в Івано-Франківській області. Коли люди назбирають грошей… ці машини розконсервують…» Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Третя особа - Міноборони обрала обидва способи захисту свого порушеного немайнового права - право на відповідь та на спростування недостовірної інформації. Тому, з урахуванням наведеного, положень до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року суд дійшов висновку про зобов'язання ТОВ «ЗН УА», [PERSON], [PERSON], [PERSON] протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили опублікувати в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» спростування недостовірної інформації, викладеної у статті «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO], набраного тим же шрифтом, що і стаття, наступного змісту: «Спростування інформації! [INFO] у випуску [NUMBER] в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» була надрукована стаття «[INFO]», в якій містилась недостовірна інформація такого змісту: «… Міністерство оборони України … цинічно приторговують тим, чого потребує фронт, влаштувавши колосальний розпродаж зброї на внутрішньому ринку... … Міноборони через численних посередників організувало на внутрішньому ринку розпродаж автоматів, безпілотників, вертольотів, гранатометів, ракет, тобто всього того, що тепер могло урятувати життя наших солдатів… … За словами [PERSON] … «…два БАТ-2, дві ІМР, чотири СБР-3, чотири КамАЗи і МКД-3 … що, ми точно знаємо, є в Міністерства оборони України. Тільки нам воно його запропонувало за гроші… …Продавці КамАЗів, які щойно отримали ці машини від Міністерства оборони … Нам запропонували новенькі, і за сущі копійки - всього по 15 тис. дол., із пробігом 200-500 кв. Вони… законсервовані в одній із військових частин в Івано-Франківській області. Коли люди назбирають грошей… ці машини розконсервують…» Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року вказана інформація визнана недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Міністерства оборони України. При чому, вказаний обов'язок покладається на всіх відповідачів, оскільки відповідно до положень п.п. 9, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року відповідачами у позовах про захист ділової репутації є особа, яка поширила таку інформацію, автор такої інформації, власник друкованого засобу та власник веб-сайту, на якому була поширена інформація. Автором інформації, поширеної у статті є [PERSON], [PERSON], власниками друкованого засобу та власником веб-сайтів, на яких була поширена інформація є ТОВ «ЗН УА», [PERSON] Також суд дійшов висновку про зобов'язання ТОВ «ЗН УА» та [PERSON] протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили опублікувати в Інформаційно-аналітичному тижневику «Дзеркало тижня. Україна» відповідь Міністерства оборони України на статтю «[INFO]», що опублікована у випуску [NUMBER] від [INFO], набрану тим же шрифтом та у тому ж обсязі, що і стаття «[INFO]» та розмістити її на сайті http://dt.ua тим же шрифтом та у тому ж обсязі, що і стаття «[INFO]». При чому, вказаний обов'язок покладається на відповідачів ТОВ «ЗН УА» та [PERSON], оскільки власниками друкованого засобу та власником веб-сайту, на якому була поширена інформація є ТОВ «ЗН УА», [PERSON]. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що межі допустимої критики діяльності Міноборони України є ширшою, ніж окремої пересічною людини відповідно до положень ст.ст. 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року є безпідставними, оскільки положення Декларації стосується політичних діячів та посадових осіб, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, та які вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, і вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. Відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачем Державним концерном «Укроборонпром» було сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 487 грн. 20 коп. за вимоги до редакції газети, власника веб-сайту, на котрому була розміщена стаття «[INFO]», то суд дійшов висновку про стягнення на користь ДК «Укроборонпром» з ТОВ «ЗН УА» судового збору у розмірі 304 грн. 50 коп., із [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 60 грн. 90 коп. Оскільки третьою особою Міноборони України було сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 487 грн. 20 коп. за вимоги до редакції газети, власника веб-сайту, на котрому була розміщена стаття «[INFO]», то суд дійшов висновку про стягнення на користь Міністерства оборони України з ТОВ «ЗН УА» судовий збір у розмірі 304 грн. 50 коп., із [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 60 грн. 90 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial