Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

19 березня 2019 року позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до Шабівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності на спадкове майно, просить суд встановити факт належності житлового будинку [ADDRESS] - [PERSON], яка померла [INFO], визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 29,5 кв. м., житловою площею 19,3 кв.м. та який складається в цілому з: житлового будинку літ. "А"; літньої кухні літ. "Б"; гаражу літ. "В"; лазні літ. "Г"; навісу літ. "Д"; споруд № № 1-4. Так, вимоги позивача мотивовані тим, що [INFO] померла її матір спадкодавець [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді: - житлового будинку [ADDRESS]. Позивач вказує, що 30.12.2003 року в Шабівській сільській раді [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно заповідала [PERSON]. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті матері, вона звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу з питання видачі їй свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом їй було відмовлено, у звязку з тим, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок. Разом з тим, вона фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], оскільки до дня смерті матері мешкала разом з нею, вела спільне господарства та провела її поховання, на даний час проводить ремонтні роботи в житловому будинку, сплачує комунальні платежі. На підставі вищевказаних обставин вона і звернулась до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність , з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник відповідача до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутність, заперечень, зауважень, клопотань та доповнень не має, просить копію рішення, що не набрало законної сили надіслати на ім'я Шабівської сільської ради. Суд розглядає справу за відсутність позивача та представника відповідача, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. /л.с. 17/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Так, як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення № 2/Х-ХХІІ від 25.12.1997 року Шабівської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області, вирішено передати гр. [PERSON] безоплатно в приватну власність для обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель земельну ділянку площею 0, 21 га, яка розташована в [ADDRESS] У відповідності до довідки № 79/01-21, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради 12.03.2019 року, дійсно згідно запису по господарської книги сільської ради за 2016-2020 роки, особовий рахунок [NUMBER], власником житлового будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON], яка померла [INFO]. 29.03.1989 року на імя [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватноївласності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, в судовому засіданні на підставі вищезгаданих доказів достовірно встановлено факт належності померлій [INFO] [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, за життя 30.12.2003 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Шабівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 877, згідно якого остання усе належне їй майно заповідала [PERSON]. Позивач є рідною донькою померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. У відповідності до довідки №72/01-21, складеної виконкомом Шабівської сільської ради 11.03.2019 року, [PERSON], яка померла [INFO], на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки №71/01-21, складеної виконкомом Шабівської сільської ради 11.03.2019 року, разом з померлою [INFO] [PERSON], яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] мешкали та були зареєстровані: дочка [PERSON], [INFO]. У довідці №80/01-21, складеної виконкомом Шабівської сільської ради 12.03.2019 року зокрема зазначається про таке, що згідно запису в по господарській книзі сільської ради за 2004 та 2016-2020 роки, особовий рахунок [NUMBER], [PERSON] була зареєстрована та фактично мешкала за адресою: [ADDRESS] разом з матірю [PERSON], яка померла [INFO], доглядала за нею, вела спільне господарство та провела її поховання. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті померлої [INFO] [PERSON], звернулась до приватного нотаріусу Білгород-Дністровського районного нотаріального округу щодо оформлення спадщини, проте листом № 35/01-16 від 14.03.2019 року приватним нотаріусом Драченко А.Н. відмовлено [PERSON] у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії з підстав відсутності у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Разом з тим, позивач вказує, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері. В обґрунтування своїх вимог надає до матеріалів справи копію свідоцтва про смерть свого батька [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. У звязку із тим, що спірні правовідносини виникли після набрання законної сили діючим Цивільним кодексом України, то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті /ст. 1233 ЦК України/. У відповідності до ч.1 ,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем за заповітом до майна померлої [INFO] [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на момент відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем, окрім того позивач у визначеному чинним законодавством порядку звернулась до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилась від її прийняття, тобто юридично також прийняла спадщину, прийнявши до уваги підтверджений матеріалами справи факт належності житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON], яка померла [INFO], також те, що інших спадкоємців судом не виявлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до Шабівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності на спадкове майно та можливість їх задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved