Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], ТДВ "СК "Київ Ре", яку уточнив в ході судового розгляду, та в остаточній редакції позову просив суд стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. та за послуги захисника у розмірі 2000 грн., а з ВДВ "СК "Київ Ре" матеріальну шкоду у розмірі 38055,03 грн. В обґрунтування позову послався на те, що 18.04.2016р. відбулася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], який, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», державний номер [NUMBER] спричинив ДТП з автомобілем «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9034033 від 16.04.2016р. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.05.2016р. [PERSON] визнано винним порушенні п.8.4б ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст.124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до висновку експерта №0096/16 від 02.08.2016р. вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER], пошкодженого при ДТП 18.04.2016р. 34 036,66 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, разом з тим його представник надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив винести заочне рішення. Відповідач та представники відповідачів у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, були повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи. Надали суду письмові заперечення проти позову. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно здійснювати процесуальні права виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується сторонами, 18.04.2016р. відбулася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], який, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», державний номер [NUMBER] спричинив ДТП з автомобілем «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.05.2016р. [PERSON] визнано винним порушенні п.8.4.б ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст.124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Вказана постанова набрала законної сили (а.с.3) На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ТДВ "СК "Київ Ре" відповідно до договору страхування цивільної відповідальності ОСЦПВВНТЗ згідно поліса №АЕ/9034033 від 15.04.2016р. Строк дії договору з 16.04.2016р. по 15.04.2017р. включно (а.с.42) 20.04.2016р. відповідач [PERSON] письмово повідомив ТДВ "СК "Київ Ре" про настання події зі страхування. (а.с.6) Згідно акту огляду колісного транспортного засобу №58582 від 21.05.2016р., аварійним комісаром ТДВ "СК "Київ Ре" було здійснено огляд автомобіля «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності Відповідно до висновку експерта №0096/16 від 02.08.2016р. вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER], пошкодженого при ДТП 18.04.2016р. 34 036,66 грн. (а.с.5-14) Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України) Відповідно до Закону України від 07.03.96 р. N 85/96-ВР "Про страхування" страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Таким чином, страхова компанія (страховик), надаючи послуги зі страхування, у разі настання страхового випадку виплачує страхову виплату, розмір якої визначається на підставі розміру матеріального збитку, розрахованого шляхом проведення відповідної експертизи. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Статтею 29 вищевказаного Закону визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Заперечення відповідача щодо розміру матеріальної шкоди, суд не приймає до ували оскільки відповідачем не надано ніяких доказів на спростування розміру шкоди встановленої висновком експерта. Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів Таким чином, з урахуванням доводів позивача суд приймає до уваги наданий експертом розрахунок матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП в сумі 34036,66 грн. Таким чином, зі страховика підлягає стягненню шкода, спричинена внаслідок ДТП, яка складається з визначеної шкоди спричиненої в наслідок ДТП 34036,66 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 1200 грн. та витрати за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 8,40 грн., а всього у розмірі 35 245,06 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення в рахунок матеріальної шкоди 181,99 грн. та 177,98 грн. за отправлення телеграм відповідачу, то позивачем суду не надано доказів щодо направлення ним відповідачу телеграм, у зв'язку з тим в цій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо стягнення 450 грн. та послуги захисника по складанню позовної заяви та 2000 грн. за надання адвокатських послуг, суд виходить з того, що це є судовими витратами та підлягають вирішенню у порядку ст.88 ЦПК України.\~\~ Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат по сплаті судового збору та за надання адвокатських послуг, то воно не підлягає задоволенню, оскільки це відноситься до судових витрат, та також повинно вирішуватись відповідно до ст.88 ЦПК України. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу»\~встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується\~\~стороні, на користь якої\~\~ухвалено\~\~судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати\~\~ 40\~\~ відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій\~\~поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи\~\~в\~\~суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розміри витрат, пов'язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також розрахунки на підтвердження таких витрат. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з рогляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ", витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з тим, представником позивача не надано суду розрахунку витрат на правову допомогу з урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу», у звязку з чим суд не вбачає законних підстав для їх стягнення. Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог: загальна сума судових витрат 1001,20 грн., загальна сума заявлених позовних вимог до ТДВ "СК "Київ Ре" 38055,03 грн., з них задоволено 92,61 %.

Outcome: partial