Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач - представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 13801,37 доларів США, за кредитним договором №MKR0AL00001760 від 07 червня 2007 року, що за курсом 25,63 грн. відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 14 листопада 2016 року, складає 353 729,11 грн. та судового збору у розмірі 5305,94 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 червня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитнй договір №MKR0AL00001760, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 19094,79 доларів США на термін до 06 червня 2012 року та зобов'язалася повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленими кредитним договором. Відповідач [PERSON] у порушення вимог договору свої зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 14 листопада 2016 року у неї виникла заборгованість у розмірі 13801,37 доларів США, які позивач просить суд стягнути з відповідача та судові витрати по справі у розмірі 5305,94 грн.. Позивач - представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Максименко В.М. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №MKR0AL00001760 від 07 червня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], відповідач отримала кредит у розмірі 19094,79 доларів США на термін до 06 червня 2012 року, зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленими кредитним договором (а.с.9-11). Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №MKR0AL00001760 від 07 червня 2007 року, станом на 14 листопада 2016 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка складає 13801,13 доларів США, з яких: 5207,51 доларів США - заборгованість за кредитом; 8593,86 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с.4-7). Копією Заяви на видачу готівки №1 від 08 червня 2007 року, стверджується, що [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 19094,79 доларів США - у повному обсязі (а.с.12). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. -2- У відповідності до статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно частини 1 статті 524 Цивільного кодексу України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Частинами 1 та 2 статті 533 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON], а остання належним чином не виконала умови кредитного договору №MKR0AL00001760 від 07 червня 2007 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved