Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON], яка згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] зареєструвала шлюб 05.03.2016 року із [PERSON] і її прізвище, згідно паспорту серії [NUMBER] виданого 18.03.2016 року Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області, є [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітньої дитини: [PERSON], яка народилася [INFO] в місті Токмак Запорізької області. В обґрунтування вимог позивач вказала, що 20.08.2015 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду між нею та відповідачем шлюб розірваний. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], народжену [INFO] року. З лютого 2015 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини і з цього часу спільно не проживають. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вихованням доньки займається позивач, а відповідач без поважних на те причин не займається вихованням доньки, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не зустрічається і не спілкується із [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просять їх задовольнити. Крім того, позивач додатково пояснила суду, що відповідач після народження дитини не займався вихованням доньки та навпаки вчинював сварки та інколи навіть бив її в присутності дитини. Вони проживали разом з її батьками, він працювати не бажав, та якщо мав доходи від тимчасової роботи, витрачав їх на суто свої потреби, а в лютому 2015 року він зібрав речі та поїхав в невідомому напрямку. З того часу відповідач не намагався зустрітися з дитиною, не телефонував і не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. Коли вона намагалася зв'язатися із відповідачем через його родичів, він ігнорував спілкуванням з дитиною. На цей час вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, який добре ставиться до неповнолітньої [PERSON], яка називає його батьком, а відповідача вже не знає як батька. У зв'язку з тим, що у доньки виникають питання про те, чому в неї з матір'ю різні прізвища і це завдає шкоди інтересам дитини, а [PERSON] бажає удочерити [PERSON], виникла необхідність в позбавленні батьківських прав [PERSON] Позивач [PERSON] вказала, що в інтересах доньки не бажає заявляти вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, так як не хоче в майбутньому, щоб на дитину були покладені обов'язки сплати аліментів батькові на випадок його непрацездатності. Під час розгляду цієї справи у суді, позивач віднайшла в соціальних мережах відповідача, через його родичів, який зареєстрований там як "[PERSON]" (впізнала його по розміщеній фотографії) та запропонувала йому з'явитися в судове засідання 29.06.2016 року. Але, він повідомив їй, що це її проблеми і для нього найважливішим є те, щоб вона залишила його в спокої. Після цього [PERSON] заблокував від неї свою сторінку в мережі. Позивач просить розглянути справу заочно. Місце проживання [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER] виданий 11.03.2005 року Голованівським РВ УМВС України в Кіровоградській області, згідно довідки від 08.04.2016 року, за відомостями адресно-довідкового підрозділу Приазовського РС УДМС України в Запорізькій області з 23.04.2013 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. За цією адресою відповідач, згідно ст.74 ЦПК України, був викликаний до суду, але судова повістка повернута без вручення із довідкою пошти ф.20 "За зазначеною адресою не проживає". Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається належне повідомленим про розгляд справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні представник (органу опіки та піклування) Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області Нарбекова О.А. при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Зазначила, що органом опіки та піклування наданий висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача на підставі єдиної інформації сільської ради і у зв'язку з відсутністю даних про фактичне місце перебування на цей час [PERSON] та без урахування обставин про ухилення відповідачем від виконання обов'язків по вихованню дитини, які вважає встановленими в судовому засіданні із показів свідків. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Із досліджених письмових доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], народженої [INFO] в м.Токмаку Запорізької області (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Токмацькому району реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області). Згідно наведених вище: свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про укладення шлюбу та паспорту позивачки, [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON] Позивач разом із донькою проживає в [ADDRESS] з вересня 2015 року. [PERSON] за вказаною адресою не проживає і дитину не відвідує, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 8 Мелітопольської міськради від 17.01.2016 року. Із довідки дошкільного навчального закладу "Перлинка" Мелітопольської міської ради від 28.04.2016 року встановлено, що [PERSON], [INFO], відвідує даний дошкільний заклад з 11.04.2016 року. В цей заклад дитину приводять мати та вітчим [PERSON]. [PERSON] до закладу не навідувався. Дані акту обстеження умов проживання за місцем перебування дитини від 17.06.2016 року, складеного службою у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області підтверджують обставини, викладені в наведених вище документах. А саме, в акті вказано, що за адресою [ADDRESS] проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. На момент відвідування дитина називає [PERSON] батьком, спостерігаються теплі, доброзичливі стосунки між дитиною та вітчимом. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] (батьки позивачки) підтвердили в судовому засіданні факти про відсутність у відповідача проявів любові чи турботи до неповнолітньої [PERSON], про відсутність спілкування між батьком і дитиною з лютого 2015 року, про відсутність з боку батька матеріальної допомоги на утримання дитини з моменту її народження і до цього часу. Свідки підтвердили про добрі стосунки між [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона спілкувалася по телефону із відповідачем у зв'язку з тим, що він не бажав спілкуватися із позивачкою, з приводу виховання та утримання його доньки. На що відповідач попросив його не турбувати з цього приводу. Таким чином, наведені докази свідчать про ухилення батька від виховання своєї доньки. Згідно висновку органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації № 01-34/671 від 13.06.2016 року, визнано за не доцільне позбавляти батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. Такий висновок, виходячи з його змісту та показів представників Приазовської районної державної адміністрації Драгой М.М. в судовому засіданні 14.06.2016 року і Нарбекової О.А. в даному судовому засіданні, зроблений на підставі єдиної інформації Маківської сільської ради Приазовського району Запорізької області № 146 від 18.05.2016 року. Відповідно до цієї інформації сільський голова повідомляє, що [PERSON] проживав на території сільської ради з дружиною і донькою з квітня 2013 року по лютий 2015 року. За час проживання скарг на нього до сільської ради не надходило, з сусідами він не конфліктував, але зі слів родичів мали місце сімейні конфлікти. Суд вважає, що висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав зроблений органом опіки та піклування без належної перевірки обставин проживання та виховання дитини і її батьків, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України. Так, законом (ч.5ст.19 СК України) встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною 6 наведеної статті Сімейного кодексу передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи встановлені обставини та наведені норми закону суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, так як він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] вважає іншу особу батьком, а відповідач без поважних на те причин не проявляє інтересу до виховання дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Згідно ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обов'язки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджено ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а також не забезпечення належними умовами для її фізичного, духовного і морального розвитку, що суперечить інтересам неповнолітньої дитини, перешкоджає нормальному її вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сім'ї. З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав неповнолітньої [PERSON], шляхом позбавлення відповідача батьківських прав, є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved