Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У грудні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Грація плюс" (далі- ТОВ "Грація плюс") звернулось до суду із вказаним позовом. Зазначало, що 18 липня 2015 року між товариством та [PERSON] укладено договір № КР 1407, за умовами якого ТОВ "Грація плюс" надало [PERSON] комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а [PERSON] зобов'язалась прийняти цей комплекс по догляду згідно акту приймання - передачі та сплатити за нього у розстрочку протягом 14 місяців, не пізніше 18 вересня 2016 року, грошову суму 15187 грн. Крім того, 18 липня 2015 року між товариством та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № КР 1407 від 18 липня 2015 року, за умовами якої встановлено розстрочку на оплату першого внеску частинами по 500 грн. щомісячно до 18 числа кожного місяця, з розрахунком не пізніше 18 травня 2016 року. Посилаючись на те, що [PERSON] свої зобовязання за договором не виконала, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, просило стягнути з [PERSON] 5134 грн. 76 коп. заборгованості, з яких 5 тис. основного боргу, 126 грн. 58 коп. пені на підставі ст. 1048 ЦК України, 8 грн. 18 коп. в рахунок трьох процентів річних та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак до суду подав заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 18 липня 2015 року між ТОВ "Грація плюс" та [PERSON] укладено договір № КР 1407, за умовами якого ТОВ "Грація плюс" надало [PERSON] комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а [PERSON] зобов'язалась прийняти цей комплекс по догляду згідно акту приймання - передачі та сплатити за нього у розстрочку протягом 14 місяців та не пізніше 18 вересня 2016 року, грошову суму 15187 грн. 18 липня 2015 року між ТОВ "Грація плюс" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № КР 1407 від 18 липня 2015 року, за умовами якої встановлено розстрочку на оплату першого внеску частинами по 500 грн. щомісячно до 18 числа кожного місяця, з розрахунком не пізніше 18 травня 2016 року. [PERSON] взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконує, у звязку із чим утворилась заборгованість (а.с. 6, 7). Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом п.п. 5.2, 5.2.1 договору № КР 1407 від 18 липня 2015 року клієнту надається можливість сплатити комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя двома способами: єдиноразовим платежем на поточний рахунок товариства або через оформлення споживчого кредиту. Згідно з п. 5.2.2 договору № КР 1407 від 18 липня 2015 року при оплаті через споживчий кредит клієнт вносить перший (завдаток) товариству в розмірі 5 тис. грн. Залишок вартості комплексу по догляду в розмірі 10 187 грн. сплачує банку протягом 14 місяців згідно умов кредитного договору, укладеного між клієнтом і банком. Оплата здійснюється не пізніше 18 числа кожного місяця. Клієнт повністю розраховується за комплекс по догляду не пізніше 18 вересня 2016 року. Відповідно до п. 1 додаткової угоди до договору купівлі-продажу № КР 1407 від 18 липня 2015 року при оплаті товарів через споживчий кредит покупець вносить перший платіж (завдаток) продавцю в розмірі 5 тис. грн. Такий платіж покупець сплачує продавцю частинами наступним чином: перший платіж у розмірі 0 грн. сплачується покупцем в день підписання договору, залишок першого платежу в сумі 5 тис. грн покупець сплачує кожного місяця до 18 числа рівними частинами в розмірі 500 грн. Згідно з п. 2 додаткової угоди до договору купівлі-продажу № КР 1407 від 18 липня 2015 року у випадку порушення покупцем строків оплати, передбачених п. 1 даної додаткової угоди до договору, чи у випадку самовільної зміни розміру платежу покупцем, що завдасть збитків продавцю, продавець має право вимагати від покупця дострокового погашення всієї суми першого платежу й інших, повязаних з цим порушенням штрафних санкцій. Відповідно до п. 6.1 договору купівлі-продажу № КР 1407 від 18 липня 2015 року за невиконання чи неналежне виконання зобовязань по даному договору сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Проценти, визначені ст. ст. 536, 1048, 10561, 1061 ЦК, є платою за користування чужими коштами, яка за відсутності іншої домовленості сторін сплачується боржником за весь період користування грошима, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд із цим за порушення виконання грошового зобовязання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК, яка полягає в приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового обовязку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів унаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги різну правову природу процентів, передбачених ст. ст. 536, 1048, 10561, 1061 ЦК, і процентів, що стягуються відповідно до ст. 625 ЦК, а також відсутність у чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів, передбачених ч. 1 ст. 1048 ЦК та іншими статтями, і відшкодування інфляційних збитків за весь час прострочення, а також сплата 3% річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК, є правомірним. Ця позиція підтверджується практикою Верховного Суду України (постанова від 29.05.2013 у справі №6-39цс13). Ураховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором № КР 1407 від 18 липня 2015 року виконує неналежним чином, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, позивач отримав право вимагати дострокового погашення всієї суми першого платежу та інших, повязаних з цим порушенням штрафних санкцій, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Грація плюс" Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved