Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

У листопаді 2017 р. представник позивача звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у відповідності до умов Кредитного договору від 06.09.2010 р. «Альфа-Банк» надав Позичальнику - відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 26398,28 гривень з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 39,90% річних (п. 2.1., п. 2.2. Кредитного договору). Згідно до п. 2.3. Кредитного договору датою остаточного повернення Кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків визначено 06 вересня 2014 року. Як вказано у позові, 18.12.2012 р. ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» уклали договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1. В свою чергу, 27.12.2012 р. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» та позивач - ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" уклали договір купівлі-продажу (відступлення права вимоги) № 27/12/2012-01, відповідно до умов якого ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Як вказано у позові, відповідач належним чином не виконує передбачені договором зобов'язання, внаслідок чого станом на 23.11.2017 р. перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 61983,08 грн., яка складається із: основної заборгованості у розмірі 26167,70 грн.; заборгованості по відсоткам у розмірі 17861,41 грн, заборгованість по штрафним санкціям (пені) штрафні санкції 17863,978 грн. Тому посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь вищевказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання так і не з'явився, надіслав заяву щодо слухання справи у його відсутність та підтримку позову. Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання щодо застосування строків позовної давності щодо даного позову. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. П. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У відповідності до ч 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах Інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як з'ясовано судом, 06.09.2010 р. «Альфа-Банк» надав Позичальнику - відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 26398,28 гривень з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 39,90% річних (п. 2.1., п. 2.2. Кредитного договору). Згідно до п. 2.3. Кредитного договору датою остаточного повернення Кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків визначено 06 вересня 2014 року. Як вбачається з матеріалів справи та отриманого від представника відповідача відзиву на позов, остання заперечує суму заборгованості у розмірі 61893,089 грн. з мотивів відсутності в матеріалах справи належних доказів набуття позивачем - ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" права вимоги до відповідача, а саме Додатків № 1 до Договорів відступлення права-вимоги. Аналогічної позиції додержується також Верховний Суд у своїй постанові від 30.01.2018 р. по справі № 2-1390/11. Так, залишаючи без задоволення касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк», суд касаційної інстанції зазначив наступне: «…Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами статей 10, 11, 212 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову [PERSON] та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з недоведеності ПАТ «Дельта Банк» права вимоги до відповідача, оскільки витяг з договору купівлі-продажу та витяг з переліку боржників (додатку до договору купівлі-продажу) ніким не підписані та не завірені. Витяг з договору купівлі-продажу та акт приймання-передачі не містять посилання на спірні кредитний договір №11372668000 та договір поруки № 217782 від 23 липня 2008 року. У витягу з переліку боржників кредитний договір зазначений з виправленнями номеру, і ці виправлення також не посвідчені. , виписка за кредитним договором, розрахунок заборгованості та акт прийому-передачі містить інший номер кредитного договору та суму кредиту, що видавалась [PERSON], і не містить відомостей щодо набуття права вимоги за договором, що був укладений з [PERSON]…». У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як свідчать матеріали справи, сторони Кредитного договору встановили кінцевий строк повернення кредиту - до 06.09.2014 р. (п. 2.3. Кредитного договору). Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Згідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом, згідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як вбачається з вимог п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється, зокрема, вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. При цьому, у п. 31 Постанови Пленуму Верховного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вказано, що враховуючи положення п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у справах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Таким чином суд з'ясував, що право на звернення до суду з позовом щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором у повному обсязі у як Банку так і його правонаступників виникло з 06.09.2014 р., тобто з цієї дати розпочав свій перебіг трирічний строк позовної давності. Зазначене вище повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у Постанові від 17.09.2014 р. по справі № 6-95цс14. Таким чином, враховуючи те, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія управління активами «Прімоколект-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до Оболонського районного суду м. Києва датована 22 листопадам 2017 року, враховуючи трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, до позовних вимог Позивача щодо стягнення з мене заборгованості у сумі 61893,08 грн. слід застосувати строки позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Судом встановлено, що позивач - ТОВ Компанія управління активами «Прімоколект-Капітал» звернувся до суду у листопаді 2017 р., тобто сплив строку позовної давності є очевидним. Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що в задоволенні позову ТОВ Компанія управління активами «Прімоколект-Капітал» повинно бути відмовлено в зв'язку зі плином строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив представник відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed