Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, суму в розмірі: 5 539 (п'ять тисяч п'ятсот тридцять) грн. 00 коп. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 21 липня 2016 року між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група", - надалі та ТОВ «Тедіс Україна» (далі - страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00080/00011, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген», державний № [NUMBER]. 07 грудня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Хюндай», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] (винний водій). Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення [PERSON] ПДР України. До Позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі рахунку № 260 від 20.12.2016 року. На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 8 250 (вісім тисяч двісті п'ятдесят) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 34 від 04.01.2017 року. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «Хюндай», державний № [NUMBER], застраховано у СК «ПЗУ Україна», за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9942678. Згідно даного полісу, 10.04.2017 року, 2 720, 00 грн. було сплачено СК «ПЗУ Україна» на рахунки Позивача. Отже сума яка покладається на Відповідача становить: 8 250 (вісім тисяч двісті п'ятдесят) грн. 00 коп. - 2 720 (дві тисячі сімсот двадцять) грн. 00 коп. = 5530,00 грн. Представник позивача у призначене судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у призначене судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю проти задоволення позову заперечує. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступне. 21 липня 2016 року між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група", - надалі та ТОВ «Тедіс Україна» (далі - страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00080/00011, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген», державний № [NUMBER]. 07 грудня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Хюндай», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] (винний водій). Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення [PERSON] ПДР України. До Позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі рахунку № 260 від 20.12.2016 року. На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 8 250 (вісім тисяч двісті п'ятдесят) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 34 від 04.01.2017 року. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «Хюндай», державний № [NUMBER], застраховано у СК «ПЗУ Україна», за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9942678. Згідно даного полісу, 10.04.2017 року, 2 720, 00 грн. було сплачено СК «ПЗУ Україна» на рахунки Позивача. Отже сума яка покладається на Відповідача становить: 8 250 (вісім тисяч двісті п'ятдесят) грн. 00 коп. - 2 720 (дві тисячі сімсот двадцять) грн. 00 коп. = 5530,00 грн. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України «розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до правової позиції Постанови Верховного Суду України у справі № 6-2808цс15 «право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювана шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіював шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності». Згідно до ст. 1194 ЦК України та позиції Верховного Суду України зазначеній у постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між Фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 14 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача - ПАТ «СК «Українська страхова група», відшкодування шкоди в порядку регресу, суму в розмірі: 5 539 (п'ять тисяч п'ятсот тридцять) грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, сплачений судовий збір в розмірі: 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved