Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" (надалі - ТОВ "Карат") звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив визнати недійсним Типовий договір оренди землі № 1 від 1 квітня 2018 року, укладений між [PERSON] і Фермерським господарством "Росток МВ" (надалі - ФГ "Росток МВ") щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,30 га, кадастровий номер 3523110100:02:003:0407, що розташована на території Маловисківської міської ради; реєстрація договору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 12 квітня 2018 року, номер запису 25751526. Позов мотивовано тим, що 1 жовтня 2007 року між ТОВ "Карат" і [PERSON] укладено договір оренди землі, який зареєстровано 19 березня 2008 року Маловисківським районним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України", реєстраційний № 85. Предметом договору є строкове платне користування земельною ділянкою площею 4,30 га, кадастровий номер 3523110100:02:003:0407, що розташована на території Маловисківської міської ради; строк дії договору - 5 років. 10 серпня 2010 року додатковою угодою внесено зміни до пункту 8 укладеного договору від 1 жовтня 2007 року, який викладено в новій редакції: "Цей договір укладається на строк 10 років. Початок строку його дії обчислюється після підписання сторонами цієї угоди та з дня державної реєстрації" Додаткова угода від 10 серпня 2010 року зареєстрована у Новомиргородському відділі ДП "Кіровоградська регіональна філія Центру Державного земельного кадастру" 11 жовтня 2010 року за № 04.10.374.00232. Позивач вважає, що строк дії договору оренди землі від 1 жовтня 2007 року, укладеного між [PERSON] і ТОВ "Карат" закінчується 11 жовтня 2020 року. Позивач стверджує, що Типовий договір оренди землі № 1 від 1 квітня 2018 року між [PERSON] і ФГ "Росток МВ" щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,30 га, кадастровий номер 3523110100:02:003:0407, яка розташована на території Маловисківської міської ради, укладено при наявності чинного договору оренди землі від 1 жовтня 2007 року між [PERSON] і ТОВ "Карат" щодо тієї ж самої земельної ділянки, тому позивач вважає Типовий договір оренди землі № 1 від 1 квітня 2018 року - недійсним. 21 червня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 40 том 1). 11 грудня 2019 року відповідач [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю (а.с. 79-86 том 1). Відзив мотивовано тим, що відповідач не погоджується з твердженням позивача про те, що строк дії договору оренди від 1 жовтня 2007 року закінчується 11 жовтня 2020 року. Відповідач вважає, що строк 10 років, що визначений у додатковій угоді від 10 серпня 2010 року, ніяким чином не змінює час, з якого починається відлік дії договору оренди землі від 1 жовтня 2007 року, а саме з 19 березня 2008 року. Момент обчислення строку дії договору оренди землі є момент його державної реєстрації, тобто 19 березня 2008 року. Відповідач вважає, що правовідносини сторін за договором оренди землі від 1 жовтня 2007 року припинилися 19 березня 2018 року. Відповідач оспорює належність державної реєстрації додаткової угоди від 10 серпня 2010 року державним реєстратором Ніколаєвим, яку вважає сфальсифікованою. Відповідач вважає недостовірними відомості, які викладені в світлокопії довідки № 681/115-18 від 4.05.2018 року, наданої відділом у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо строку дії договору від 1 жовтня 2010 року. Відповідач заявила про те, що позивач був належним чином повідомлений про те, що не має наміру продовжувати дію договору оренди на новий строк. Станом на 19 березня 2018 року відповідачем отримано витяг НВ-3505473672018, в якому обтяжень щодо використання земельної ділянки не було. 11 грудня 2019 року представник відповідача ФГ "Росток МВ" надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю (а.с. 135-141 том 1). Заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, мають аналогічний зміст запереченням, наведених у відзиві відповідача [PERSON] 16 грудня 2019 року представник ТОВ "Карат" надіслав до суду додаткові пояснення щодо неправомірності рішення державного реєстратора про реєстрацію та дій державного реєстратора під час реєстрації права оренди спірної земельної ділянки на підставі Типового договору оренди землі № 1 від 1 квітня 2018 року, звернувши увагу на те, що строк дії договору оренди землі від 1.10.2007 року, укладеного між [PERSON] і ТОВ "Карат" (з урахуванням умов додаткової угоди від 10.08.2010 року) закінчується 11 жовтня 2020 року; інформація про зазначений договір та додаткову угоду є в Державному реєстрі земель, як складовій частині Державного земельного кадастру; Законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державою визнаються та захищаються права власників та орендарів земельних ділянок, права на які виникли та були зареєстровані до 1 січня 2013 року, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, обов`язку будь-якої перереєстрації таких прав законодавством не визначено; позивач зазначив, що при належному виконанні своїх обов`язків державним реєстратором, було б виявлено зареєстроване право оренди спірної земельної ділянки ТОВ "Карат", що унеможливило б повторну реєстрацію права оренди на ту ж саму земельну ділянку ФГ "Росток МВ" (а.с. 171-178 том 1). 9 січня 2020 року представник ТОВ "Карат" надіслав до суду заперечення на відзив відповідачів [PERSON] та ФГ "Росток МВ", у якому просив суд задовольнити позовні вимоги ТОВ "Карат" у повному обсязі (а.с. 204-215 том 1). Заперечення мотивовані тим, що ТОВ "Карат" наполягає на закінчення строку дії договору оренди від 1 жовтня 2007 року, укладеному між орендодавцем [PERSON] і ТОВ "Карат", 11 жовтня 2020 року, з посиланням на зміст додаткової угоди від 10 серпня 2010 року. На підтвердження зазначеної обставини представник посилається на довідку від 4.05.2018 року № 681/115-18, гаданою відділом у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області. ТОВ "Карат" вважає, що за наведених обставин відповідач [PERSON] неправомірно, повторно передала належну їй земельну ділянку в оренду іншому орендареві. Представник ТОВ "Карат" не погоджується з доводами відповідачів щодо неправомірності дій державного реєстратора Ніколаєва при здійсненні ним 11 жовтня 2010 року додаткової угоди до договору оренди землі, оскільки зазначені дії не оскаржувалися відповідачами. Представник зазначив, що як догорів оренди, так і додаткова угода були укладені до 1 січня 2013 року, а тому чинне законодавство не покладає у цьому випадку обов`язок щодо перереєстрації раніше укладених договорів. Між тим, представник позивача звертає увагу на неправомірність дій державного реєстратора з приводу реєстрації спірного договору оренди землі від 1 квітня 2018 року. 2 лютого 2020 року представник відповідачів надав до суду пояснення щодо судової практики в аналогічних справах стосовно визначення початку перебігу строку дії договору оренди землі (а.с. 238-244 том 1). Представник звернув увагу на те, що строк, який визначений у додатковій угоді, ніяким чином не змінює час, з якого починається відлік дії договору, тобто момент державної реєстрації договору оренди землі; питання пролонгації договору на новий строк у порядку, визначеному договором і законом, сторонами не вирішувалося; додатковою угодою визначено строк дії договору (а не додаткової угоди до нього), тобто договору оренди землі, а початок відліку строку дії залишався незмінним - дата державної реєстрації договору оренди землі. Представник зазначив, що в аналогічних справах відносно того ж орендаря щодо встановлення моменту початку обрахування строку договору після внесення до нього змін тотожною додатковою угодою вже прийняті вмотивовані рішення судів, які набрали законної сили. 11 лютого 2020 року представник позивача надав до суду пояснення з приводу початку та закінчення строку дії договору оренди землі від 1 жовтня 2007 року, посилаючись на те, що зазначений строк вказано в додатковій угоді від 10 серпня 2010 року, тобто з дня підписання сторонами додаткової угоди та з дня її державної реєстрації (а.с. 40-42 том 2). 26 березня 2020 року відповідач [PERSON] надіслала до суду заяву про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 гривень (а.с. 49-50 том 2). У заяві від 26 березня 2020 року представник ФГ "Росток МВ" зазначив про судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 гривень (а.с. 60-61 том 2). 9 липня 2020 року представник ТОВ "Карат" надіслав до суду заяву про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу - 14750 гривень; судового збору - 1921 гривню (а.с. 190-191 том 2). 9 червня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (а.с. 107 том 2). Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки № [NUMBER] , площею 4,30 га, кадастровий номер 3523100000:02:001:0407, яка розташована на території Маловисківської міської ради, що підтверджується даними в державному акті на право приватної власності на землю (а.с. 12-13 том 1). 1 жовтня 2007 року між орендодавцем [PERSON] і орендарем ТОВ "Карат" укладено договір оренди землі, відповідно якому орендодавець передала належну їй земельну ділянку площею 4,30 га в оренду строком на 5 років (а.с. 8-11 том 1). Зазначений договір зареєстровано у Маловисківському районному відділі КРФ "ЦДЗК при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 березня 2008 року № 85, що підтверджується відповідним реєстраційним записом та листом про надання інформації (а.с. 11, 189-190 том 1). Пунктом 43 укладеного договору визначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с. 11 том 1). 10 серпня 2010 року між орендарем ТОВ "Карат" і орендодавцем [PERSON] укладено додаткову угоду про зміну до договору б/н оренди земельної ділянки від 19.03.2008 року (а.с. 15 том 1). У додатковій угоді вказано про наступне: 1. Змінити п. 9 умов Договору № б/н від 19 березня 2008 року і викласти в такій редакції: "Орендна плата за користування Орендарем земельною ділянкою, визначеною в п. 1 Договору, встановлюється не менше 4 відсотків грошової оцінки земельної ділянки, яка діє на час проведення фактичного розрахунку. За домовленістю між сторонами орендна плата може сплачуватися у натуральній, грошовій або відробітковій формі з цінами, які визначаються даними Торгово-промислової палати України або по даним бірж і діють на день фактичного розрахунку. Річна орендна плата сплачується орендарем орендодавцю не пізніше 31 грудня кожного року". 2. Зміни п. 8 Договору від 19 березня 2008 року викласти в такій редакції: "Цей договір укладається на 10 років. Початок строку його дії обчислюється після підписання сторонами цієї угоди та з дня державної реєстрації". 3. Всі інші умови Договору № б/н від 19 березня 2008 року не змінені даною угодою і сторони підтверджують по них свої обов`язки" (а.с. 15 том 1). Як вбачається з реєстраційного напису, а також з листа про надання інформації, додаткова угода зареєстрована у Новомиргородському відділі ДП "Кіровоградська регіональна філія Центру Державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 жовтня 2010 року за № 04.10.374.00232 реєстратором Ніколаєвим (а.с. 15, 189-190 том 1). 7 травня 2018 року уповноваженою комісією Маловисківської міської ради встановлено, що на орендованих ТОВ "Карат" земельних ділянках гр. [PERSON] та [PERSON] пошкоджено посіви ярого ячменю, загальною площею 8,60 га (а.с. 16-21 том 1). 9 липня 2018 року уповноваженою комісією Маловисківської міської ради встановлено, що на орендованих ТОВ "Карат" земельних ділянках гр. [PERSON] та [PERSON] пошкоджено посіви кукурудзи, загальною площею 8,60 га (а.с. 22-28 том 1). 1 квітня 2018 року між орендодавцем [PERSON] і орендарем ФГ "Росток МВ" укладено договір оренди землі № 1, відповідно якому орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 4,3 га, кадастровий номер 3523110100:02:003:0407, яка розташована на території Маловисківської міської ради; договір укладено на 10 років (а.с. 30-33 том 1). Зазначений договір зареєстровано 12 квітня 2018 року державним реєстратором Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області Драним В.П., номер запису про речове право 25751526 (а.с. 34 том 1). Пунктом 8 договору оренди землі № 1 від 1.04. 2018 року визначено, що договір укладено на 10 років з дати його державної реєстрації (а.с. 30 том 1). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 19.03.2018 року земельна ділянка площею 4,2991 га, кадастровий номер 3523110100:02:003:0407 зареєстрована 16.09.2017 року; відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, не зареєстровані (а.с. 112-117 том 1). У період з 2014 року по 2017 рік орендодавцеві [PERSON] нараховувалася і виплачувалася орендна плата орендарем ТОВ "Карат" відповідно до укладеного договору оренди землі від 1 жовтня 2007 року (а.с. 193-194 том 1). 5 квітня 2018 року відповідач [PERSON] направила на адресу ТОВ "Карат" лист-повідомлення про те, що у зв`язку із закінченням строку дії укладеного договору оренди від 19 березня 2008 року, вона не має наміру в подальшому продовжувати або поновлювати даний договір та просить направити представників ТОВ "Карат" для повернення належної земельної ділянки та виділення в натурі меж землекористування 13 квітня 2018 року на 10 годину за місцезнаходженням ділянки (а.с. 36 том 2). Наведені факти, які встановлені судом на підставі належних і допустимих доказів, вказують на такі права і обов`язки сторін. Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1 статті 203 ЦК України). Вимагаючи визнати недійсним Типовий договір оренди землі № 1 від 1 квітня 2018 року, укладений між [PERSON] і ФГ "Росток МВ" щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,30 га, кадастровий номер 3523110100:02:003:0407, позивач посилається на те, що з урахуванням додаткової угоди, до 11 жовтня 2020 року був чинним договір оренди землі від 1 жовтня 2007 року, укладений між [PERSON] і ТОВ "Карат". Позивач вважає, що відповідач [PERSON] , уклавши спірний договір оренди землі від 1 квітня 2018 року, неправомірно повторно передала в оренду належну їй одну й ту ж саму земельну ділянку іншому орендареві, і таким чином порушила право позивача щодо володіння і користування орендованою земельною ділянкою. На думку позивача початок строку дії договору, визначений додатковою угодою від 10 серпня 2010 року, слід рахувати від дня державної реєстрації додаткової угоди, тобто з 11 жовтня 2010 року. Між тим, суд вважає висновки позивача помилковими. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 627 ЦК України передбачено, що у відповідності до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Пунктом 36 договору оренди землі від 1 жовтня 2007 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Карат», визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку (а.с. 10 том 1). Пунктом 43 договору оренди землі від 1 жовтня 2007 року передбачено, що дія його починається з часу державної реєстрації. У додатковій угоді вказано про наступне: 1. Змінити п. 9 умов Договору № б/н від 19 березня 2008 року і викласти в такій редакції: "Орендна плата за користування Орендарем земельною ділянкою, визначеною в п. 1 Договору, встановлюється не менше 4 відсотків грошової оцінки земельної ділянки, яка діє на час проведення фактичного розрахунку. За домовленістю між сторонами орендна плата може сплачуватися у натуральній, грошовій або відробітковій формі з цінами, які визначаються даними Торгово-промислової палати України або по даним бірж і діють на день фактичного розрахунку. Річна орендна плата сплачується орендарем орендодавцю не пізніше 31 грудня кожного року"; 2. Зміни п. 8 Договору від 19 березня 2008 року викласти в такій редакції: "Цей договір укладається на 10 років. Початок строку його дії обчислюється після підписання сторонами цієї угоди та з дня державної реєстрації"; 3. Всі інші умови Договору № б/н від 19 березня 2008 року не змінені даною угодою і сторони підтверджують по них свої обов`язки" (а.с. 15 том 1). Аналіз в сукупності положень договору від 1 жовтня 2007 року та додаткової угоди від 10 серпня 2010 року дає підстави для висновку про те, що додатковою угодою сторони внесли зміни тільки в частині строку дії оренди та оплати. Інші умови договору від 1 жовтня 2007 року не змінювались. Строк дії договору в 10 років, що визначений у додатковій угоді від 10 серпня 2010 року, ніяким чином не змінює час з якого починається відлік дії первісного договору, що передбачено пунктом 43, тобто з 19 березня 2008 року, оскільки додатковою угодою не вносилися зміни в пункт 43 первісного договору. Твердження позивача про те, що після державної реєстрації додаткової угоди про внесення змін до первісного договору оренди землі також змінився і початок відліку строку оренди є помилковими, оскільки волевиявлення орендодавця і орендаря було спрямоване лише на зміну в пункті 8 строку дії договору від 1 жовтня 2007 року з 5 років на 10 років. У матеріалах справи відсутні докази про те, що сторони погодили умови пролонгації договору оренди землі від 1 жовтня 2007 року після закінчення строку його дії, тобто після 19 березня 2018 року. Таким чином, суд зазначає, що договір оренди землі від 1 квітня 2018 року, який укладений між [PERSON] і ФГ "Росток МВ" щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,30 га, кадастровий номер 3523110100:02:003:0407, укладений після закінчення строку дії попереднього договору оренди землі від 1 жовтня 2007 року, тому суд не має законних підстав для визнання недійсним договору, який оспорює позивач. Суд погоджується в цій частині з доводами відповідачів щодо початку і закінчення строку дії договору оренди землі від 1 жовтня 2007 року. Між тим, суд вважає помилковими посилання відповідачів на те, що договір оренди землі від 1 жовтня 2007 року та додаткова угода від 10 серпня 2010 року мають неналежну державну реєстрацію. Як вбачається із зазначених правочинів, вони мають реєстраційні написи, вчинені компетентними органами державної реєстрації (а.с. 11, 15 том 1). Відповідно до частини 2 статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Орендодавцем [PERSON] не пред`явлено позову до державного реєстратора, який на її думку допустив помилки при реєстрації зазначених правочинів. Як вбачається з матеріалів справи, орендар ТОВ "Карат" належним чином виконував обов`язки по виплаті орендної плати за договором оренди землі від 1 жовтня 2007 року. Тому, орендар не може відповідати за помилки, які допущені державним реєстратором. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 6 липня 2020 року представник позивача надіслав до суду клопотання про врахування при розгляді даної цивільної справи обставин, встановлених в постанові в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 15 червня 2020 року. Як вбачається з рішення від 10 грудня 2019 року Господарського суду Кіровоградської області в справі № 912/1176/19, предметом позову у зазначеній справі є стягнення грошових коштів в сумі 330825,97 грн, з яких: 66227,55 грн матеріальної шкоди та 264598,42 грн збитків у вигляді упущеної вигоди, з покладенням на відповідача судових витрат. У постанові Центрального апеляційного господарського суду від 15 червня 2020 року суд дійшов висновку про те, що на час ухвалення судового рішення всі договори оренди землі, а саме договір від 1 жовтня 2007 року (з урахуванням додаткової угоди від 10 серпня 2010 року) та договір від 1 квітня 2018 року були чинними, оскільки сторони не дійшли згоди про їх розірвання, а в судовому порядку вони не визнавалися недійсними. Встановлюючи фактичні обставини та зміст спірних правовідносин суд вирішував питання наявності чи відсутності підстав для деліктної відповідальності відповідача. Між тим, у теперішній справі між сторонами наявний спір щодо тлумачення положень договору оренди від 1 жовтня 2007 року та додаткової угоди від 10 серпня 2010 року про обчислення строку початку та закінчення права оренди ТОВ "Карат" земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,30 га, кадастровий номер 3523110100:02:003:0407, яка належить відповідачеві [PERSON] . Тому, обставини, які встановлені у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 15 червня 2020 року, не можуть мати преюдиційне значення у справі, що розглядається. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України). Представником відповідачів документально підтверджені судові витрати на професійну допомогу відповідача [PERSON] в сумі 31500 гривень та Фермерського господарства "Росток МВ" в сумі 31500 гривень, які слід покласти на позивача ТОВ "Карат".

Outcome: approved