Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в Жидачівський районний суд Львівської області із заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй правовстановлюючого документу-Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів 19.07.1990 року та в якому її прізвище ім'я та по батькові зазначено як "[PERSON]". В обґрунтування заявлених вимог представник заявника покликається на те, що 19.07.1990 року виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів видано Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок відповідно до якого цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], належить [PERSON]. На даний час вона вирішила розпорядитись вказаним нерухомим майном, однак при зверненні до нотаріуса було виявлено, що вона не може цього зробити, через наявні розбіжності у правовстановлюючому документі та паспорті громадянина України, а саме: згідно паспортних даних прізвище зазначено як "[PERSON]", а у Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок "[PERSON]". На даний час внесення виправлень до правовстановлюючого документу не виявилося неможливим, а тому вимушена звернутися до суду з даною заявою. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини викладені в заяві та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи-Жидачівської РДА Львівської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів 19.07.1990 року, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], належить [PERSON] (арк. справи 8) Таким чином, предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючих документів на підставі ст. 315 ЦПК України. Так, за положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, яке видано виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів 19.07.1990 року та яке посвідчує право заявника [PERSON] на цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], - допущена помилка у написанні її прізвища, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Так, правильність написання прізвища заявника як "[PERSON]" повністю підтверджується долученими до позову оригіналами та завіреними копіями письмових доказів, які сумніву в своїй достовірності в суду не викликають (арк. справи 3-5). Установлення факту належності [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документу-Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів 19.07.1990 року, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі та паспорті громадянина України позбавляє заявника (як власника майна) можливості розпорядитися вказани майном, а відтак суд вважає заяву заявника підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved