Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 08.07.2019 року відкрите спрощене позовне провадження по справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «КристалБанк, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайовича, приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У позові [PERSON] доводить, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням Порядку Порядку вчинення нотаріальних дій (Порядок N 296/5) та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, Банк перед вчиненням виконавчого напису не направляв йому вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, а також не надав нотаріусу доказів направлення цієї вимоги та її одержання позивачем. 13.09.2019 року суд задовольнив клопотання представника АТ «Кристал банк», яке надійшло до суду 09.08.2019 року, про залучення до участі по справі у якості співвідповідача правонаступника АТ «КристалБанк» - ТОВ «ФК «Омега Фактор» на підставі договору про відступлення права вимоги від 27.12.2018 року. 13.09.2019 року приватний виконавець ВО Одеської області Колечко Д.М. надав до суду пояснення за позовом [PERSON] разом з копіями виконавчого провадження і просив відмовити позивачу у задоволенні його вимог. 7.11.2019 року відповідач АТ «КристалБанк» надав до суду заперечення на позов і клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції. Клопотання відповідача суд задовольнив. Сьогоднішнє судове засідання в режимі відеоконференції не відбулося у зв`язку з відсутністю технічної можливості зі сторони Деснянського райсуду м. Києва забезпечити відеоконференцію. Від представника АТ «КристалБанк» надійшло клопотання розглядати справу за відсутності представника Банку. Представник відповідача ТОВ «ФК «Омега Фактор» про дату, час і місце розгляду справи сповіщений, до суду не з`явився, відзив на позов не надав. Третя особа - Приватний нотаріус КНО Гуревічов О.М. про дату, час і місце розгляду справи сповіщений, заяв, клопотань, пояснень за позовом не надав. Представник позивача - адвокат Стадник П.О. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Суд вивчив матеріали справи і встановив: 17.07.2013 року ПАТ «Терра Банк» і [PERSON] уклали договір кредиту №Д-20\\32, на виконання умов якого, Банк надав, а [PERSON] отримав 22000 грн. на строк до 11.07.2015 року зі сплатою відсотків в розмірі 35% річних. Постановою Правління Національного Банку України від 06.08.2014 року №463\\БТ ПАТ «Терра Банк» віднесено до категорії проблемних, а постановою НацБанку від 21.08.2014 року №518 ПАТ «Терра Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2014 року №72 розпочато процедуру виведення ПАТ «Терра Банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 22.08.2014 року. Здійснення тимчасової адміністрації надалі було продовжено і продовжено повноваження уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Терра Банк» до 22.12.2014 року. Для виведення з ринку неплатоспроможного банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк»- статут затверджено засновником - Фондом 08.12.2014 року. Перехідний Банк є правонаступником активів та обов`язків за вимогами кредиторів за переданими зобов`язаннями ПАТ «Терра Банк». У складі активів актом приймання-передавання від 22.12.2014 року передано від ПАТ «Терра Банк» до ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк» актив, який виник із кредитного договору №Д-20\\32 від 17.07.2013 року. В подальшому ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк» втратив статус перехідного і змінив назву на АТ «КристалБанк». Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором від 17.07.2013 року не виконав і до 11.07.2015 року не повернув у повному обсязі кредитні кошти, станом на 24.11.2016 року позивач мав заборгованість за кредитним договором в сумі 38010 грн. 54 коп, яка складалась з заборгованості за тілом кредиту в сумі 22000 грн., заборгованості по процентам та комісії в сумі 16010 грн. 54 коп. 21 вересня 2017 року за зверненням Банку приватний нотаріус КНО Гуревічовна О.М. підставі статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат", положень глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій (Порядок N 296/5) та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 , вчинив виконавчий напис, відповідно до якого з метою погашення заборгованості [PERSON] перед Банком задовольнив вимоги Банку за період з 17.07.2013 року по 24.11.2016 року в сумі 39210,54 грн. Виконавчий напис може бути пред`явлений до виконання протягом року з дня його вчинення (до 27.09. 2018 року). 13 грудня 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. постановою ВП N 57920191 відкрив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису. Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 88 Закону України "Про нотаріат" містить певну умову вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема, подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів і нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Як зазначено у постанові Великої палати Верховного Суду від 02.07.2019 року по справі за №916/3006/17 «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Позивач на обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Банк перед вчиненням оспорюваного виконавчого напису не направляв йому - [PERSON] вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за договором №Д-20\\32 від 17.07.2013 року, а також не надав нотаріусу доказів направлення цієї вимоги та її одержання позивачем, що передбачено п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Позивач вказує, що Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було передбачено надання до нотаріуса для одержання виконавчого напису оригіналу кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Оскільки Постанова КМУ №662 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнана незаконною та нечинною, то Банк зобов`язаний був надати до нотаріуса разом з кредитним договором і випискою з рахунку, копію вимоги на адресу боржника про усунення порушень зобов`язання разом з доказами надіслання боржнику цієї вимоги. Суд не погоджується з доводами позивача щодо внесення змін до Переліку документів при виготовленні нотаріусом виконавчого напису. Вказаним рішенням суду визнано незаконною та нечинною Постанова КМУ №662 в частині п.1, який доповнено п.11, який стосується Іпотечних договорів, а п.2 містить перелік документів, які додаються для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В цій частині постанова не визнавалась незаконною і нечинною. Окрім того, суд приймає до уваги наступні письмові докази: вимогу ПАТ «КристалБанк» про усунення порушень кредитних зобов`язань від 02.12.2017 року з письмовими доказами направлення її [PERSON] (а.с.122-125), заяву Банку від 27.11.2017 року про відкриття виконавчого провадження (а.с.10); постанову головного державного виконавця Другого Київського ВДВС Полякова О.Г. ві д01.12.2017 року ВП №55288420 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №1461, виданого 21.09.2017 року приватним нотаріусом Київського МНО Гуревічовим О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КристалБанк» заборгованості в сумі 39210,54 грн; постанову головного державного виконавця Другого Київського ВДВС Полякова О.Г. від 22.06.2018 року про повернення виконавчого напису нотаріуса №1461 від 21.09.2017 року стягувачу з підстав, визначених п.7 ч.1 ст.37 ЗУ України «Про виконавче провадження». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при вчиненні виконавчого напису №1461 від 21.09.2017 року приватним нотаріусом Київського МНО Гуревічовим О.М. дотримано умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України "Про нотаріат", і виконавчий напис не призвів до порушення гарантованих законом прав боржника , тому правові підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Outcome: dismissed