Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

24.10.2011 року заступник прокурора Запорізької області в інтересах Фонду державного майна України звернувся з позовом до [PERSON], КП «Якимівське бюро технічної інвентаризації» про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що у ході проведеної прокуратурою Запорізької області перевірки додержання вимог законодавства під час відчуження майна оздоровчих закладів професійних спілок, встановлено наступне: на підставі розпорядження Якимівської районної державної адміністрації №125 від 17.03.2003 року «Про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно філії ЗАТ «Приазовкурорт», санаторій «Кирилівка» комунальним підприємством «Якимівське бюро технічної інвентаризації» видано Приватному акціонерному товариству «Приазовкурорт» (правонаступник ЗАТ «Приазовкурорт») свідоцтво про право власності серії САА №724013 від 25.03.2003 року на комплекс, філія ЗАТ «Приазовкурорт» санаторій «Кирилівка», що включає Корпус №3, 3А, 2395,6 кв.м.; Корпус №2, 2Б, 1003,7 кв.м.; Корпус №2, 2Б1, 859,4 кв.м.; Перехідник, 2Б2, 33кв.м.; Грязеводолікування, 2,1,1,1,1,1В, В1,В2,В3,В4,В5, 2125 кв.м.; Адміністративний корпус, 2Г, 620,1 кв.м.; Корпус №1, 2Д, 721,4 кв.м.; Їдальня, 1,1,1Є, Є1, Є2, 943,1 кв.м.; Кінотеатр зимовий, 2Ж, 825,7 кв.м.; Робоча їдальня, 1,1З, З1, 363,7 кв.м.; Гараж-диспетчерська, 1І, 84,9 кв.м.; Прохідна, 1К, 27,5 кв.м.; Корпус №6, 1В8, 421,2 кв.м.; Корпус №4, 1В9, 358,1 кв.м.; Будинок ЗМУ, 1Щ, 163,6 кв.м.; Корпус №5 г, 1Щ1, 67,1 кв.м.; Корпус №5 а, 1Щ4, 51,9 кв.м.; Бокс на три автомобіля, 1І1, 213,6 кв.м.; Автогараж на три бокса, 1Н, 205,5 кв.м.; Гараж з майстернями, 1О, 464,2 кв.м.; Склад ДОК, 1П, 366 кв.м.; Склад №3, 1Р, 157,2 кв.м.; Склад №1, 1С, 70,4 кв.м.; Склад №Т, 54,7 кв.м.; ЗТМ, 1У, 23,6 кв.м.; ЗТП, 1У1, 52,7 кв.м.; Продовольчий склад, 1Ц, 362,2 кв.м.; Пральня, 1Ч, 233,1 кв.м.; Котельня на 4 котла, 1Ч1, 370 кв.м.; Котельня на 3 котла, 1Ч2, 171,4 кв.м.; Котельня, 1Ч3, 34,8 кв.м.; Літній кінотеатр, 1Ш, 1530,9 кв.м.; Площадка для паркування автотранспорту, 8,1248 кв.м.; Вбиральня, 1; Насосна питного водопостачання, 2; Мазутосховище, 3; Басейни регенерації грязі, 4; Насосна мінерального водопостачання, 5; Свердловина №7,6; Свердловина №8,7; Свердловина №10,9; Свердловина №11,10; Свердловина №1/1,11; Будинок-контора, 1Е, 97,9 кв.м. В подальшому на підставі договору купівлі-продажу частини комплексу від 15.09.2003 року, який посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі під номером 2345, ЗАТ «Приазовкурорт» продало [PERSON] 3/1000 частину комплексу «Кирилівка» - дерев`яний корпус № 5а, визначений на плані літерою Щ4-1, житловою площею 43,4 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно право власності на зазначене майно на підставі цієї угоди 23.09.2003 року зареєстровано за [PERSON] Прокуратурою області вищевказане розпорядження Якимівської районної державної адміністрації оскаржено до Господарського суду Запорізької області, рішенням якого від 26.09.2011 розпорядження райдержадміністрації визнано недійсним, визнано право власності держави в особі Фонду державного майна України на комплекс будівель і споруд, філії ПАТ «Приазовкурорт» санаторій «Кирилівка», розташованого за адресою: вул. Санаторна, смт Кирилівка, Якимівський район, Запорізька область. При цьому, прокурорською перевіркою зясоване наступне. Постановою Верховної Ради Української РСР «Про захист суверенних прав власності Української РСР» від 29.11.1990 року №506 введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності і власника державного майна до введення в дію Закону Української РСР про роздержавлення майна. Статтею 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташованих на території України» від 10.09.1991 року №1540 встановлено, що майно підприємств, установ і організацій та інших обєктів союзного підпорядкування є державною власністю. На виконання постанови Ради Міністрів охорони здоровя УРСР №606 від 23.04.1960 року «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоровя УРСР» усі діючі госпрозрахункові санаторії, будинки відпочинку та пансіонати Міністерство охорони здоровя зобовязане було передати у строк до 01.05.1960 року Українській республіканській раді профспілок з метою подальшого поліпшення організації відпочинку і санаторно-курортного обслуговування трудящих і підвищення ролі профспілок. Згідно п.2 вказаної Постанови майно передавалося профспілковим органам у відання. Після розпаду СРСР правонаступником Української республіканської Ради профспілок стала Рада Федерації незалежних профспілок України, правонаступником якої, в свою чергу, є Федерація професійних спілок України. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради депутатів міста Києва №9971 від 23.12.1991 року зареєстровано ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» як підприємство, яке є правонаступником Української республіканської ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, обєднань санаторно-курортних закладів профспілок України і створене на майні засновників Федерації професійних спілок України та Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності. При цьому, частка майна Федерації професійних спілок України, переданого до статутного фонду ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» становить 92,92 % розміру статутного фонду. В подальшому ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» на підставі акту приймання-передачі від 30.10.2002 року передано як внесок до статутного фонду ЗАТ «Приазовкурорт» комплекс, філія ЗАТ «Приазовкурорт» санаторій «Кирилівка». Відповідно до ст. 10 Конституції УРСР від 20.04.1978 року основу економічної системи Української РСР становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності. Соціалістичною власністю є також майно профспілок та інших громадських організацій, необхідне їм для здійснення статутних завдань. Статтею 89 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначено, що державна власність основна форма соціалістичної власності. Держава є єдиним власником всього державного майна. З вищевикладеного вбачається, що майно, яке передане у відання профспілок згідно з постановою Ради Міністрів УРСР №606 від 23.04.1960 року, є державною (загальнодержавною) власністю. Згідно зі ст. 1 чинного Закону Союзу Радянських Соціалістичних Республік «Про професійні спілки, права та гарантії їхньої діяльності» від 10.12.1990 року, професійна спілка (профспілка) є добровільною громадською організацією, яка обєднує трудящих, звязаних спільними інтересами за родом їхньої діяльності як у виробничій, так і в невиробничій сферах, для захисту трудових і соціально-економічних прав та інтересів своїх членів. Професійні спілки СРСР очолювались Всесоюзною центральною радою профспілок, яка обиралась на всесоюзному зїзді, за участю делегатів від профсоюзів всіх союзних республік, у тому числі Української РСР. Відповідно до постанови Верховної Ради України №2268 від 10.04.1992 року» про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України», майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та обєктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього союзу РСР вирішено тимчасово передати Фонду державного майна України. Крім того, пунктом 1 постанови Верховної ради України №3943 від 04.02.1994 року «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» встановлено, що тимчасово, до законодавчого визначення субєктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно було визнане загальнодержавною власністю. Згідно з п.1 Тимчасового положення про Фонд державного майна України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2558 від 07.07.1992 року, Фонд здійснює державну політику у сфері приватизації державного майна і виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю. Таким чином, Федерація незалежних профспілок України за відсутності згоди Фонду державного майна України неправомірно передала ЗАТ «Приазовкурорт» майно санаторію «Кирилівка», що є державною власністю. Отже, з вищевикладених обставин та норм слідує, що ЗАТ «Приазовкурорт» передало у власність ЗАТ «Приазовкурорт» будівлі та майно санаторію «Кирилівка», не будучи власником цього майна. З урахуванням того, що розпорядження Якимівської райдержадміністрації №125 від 17.03.2003 року та видане на його підставі свідоцтво про право власності, як правову підставу реєстрації спірного майна за ЗАТ «Приазовкурорт», було скасоване, останній не мав права його відчужувати. Право власності на це майно перейшло до [PERSON] за відплатним договором. Таким чином, враховуючи те, що Фонд державного майна України про оформлення права власності на комплекс, філію ЗАТ «Приазовкурорт» санаторій «Кирилівка» дізнався лише після винесення Якимівською райдержадміністрацією розпорядження від 17.03.2003 за №125, вказана частина комплексу вибула із державної власності, повноваження по управлінню яким покладено на Фонд державного майна України не з його волі. Отже, Фонд державного майна України має право витребувати 3/1000 частину комплексу «Кирилівка» - дерев`яний корпус №5а, визначений на плані літерою Щ4-1, житловою площею 43,4 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м. з володіння [PERSON] Ухвалою суду від 13.09.2016 року була прийнята відмова заступника прокурора Запорізької області в інтересах Фонду державного майна України до комунального підприємства «Якимівське бюро технічної інвентаризації» від частини позовних вимог про зобовязання комунального підприємства «Якимівське бюро технічної інвентаризації» скасувати державну реєстрацію 3/1000 частини комплексу, філії ЗАТ «Приазовкурорт» санаторій «Кирилівка» - дерев`яного корпусу №5а, визначеного на плані літерою Щ4-1, житловою площею 43,4 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Санаторна за ЗАТ «Приазовкурорт», [PERSON] та провести державну реєстрацію на зазначене нерухоме майно за державою в особі Фонду державного майна України. В цій частині позовних вимог провадження у справі було закрито. В судовому засіданні прокурор просить поновити строк позовної давності та витребувати з володіння [PERSON] 3/1000 частину комплексу, філії ЗАТ «Приазовкурорт» санаторій «Кирилівка» - дерев`яний корпус №5а, визначений на плані літерою Щ4-1, житловою площею 43,4 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Санаторна та повернути її у державну власність. Представник Фонду державного майна України в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Надав письмові пояснення аналогічні змісту та обґрунтуванню позовних вимог прокурора. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду. Розглянувши матеріали справи, вислухавши прокурора, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі розпорядження Якимівської районної державної адміністрації №125 від 17.03.2003 року «Про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно філії ЗАТ «Приазовкурорт», санаторій «Кирилівка» комунальним підприємством «Якимівське бюро технічної інвентаризації» (а.с.8) видано Приватному акціонерному товариству «Приазовкурорт» (правонаступник ЗАТ «Приазовкурорт») свідоцтво про право власності серії САА №724013 від 25.03.2003 року (а.с.9) на комплекс, філія ЗАТ «Приазовкурорт» санаторій «Кирилівка», що включає Корпус №3, 3А, 2395,6 кв.м.; Корпус №2, 2Б, 1003,7 кв.м.; Корпус №2, 2Б1, 859,4 кв.м.; Перехідник, 2Б2, 33 кв.м.; Грязеводолікування, 2,1,1,1,1,1В, В1,В2,В3,В4,В5,2125 кв.м.; Адміністративний корпус, 2Г, 620,1 кв.м.; Корпус №1, 2Д, 721,4 кв.м.; Їдальня, 1,1,1Є, Є1, Є2, 943,1 кв.м.; Кінотеатр зимовий, 2Ж, 825,7 кв.м.; Робоча їдальня, 1,1З, З1, 363,7 кв.м.; Гараж-диспетчерська, 1І, 84,9 кв.м.; Прохідна, 1К, 27,5 кв.м.; Корпус №6, 1В8, 421,2 кв.м.; Корпус №4, 1В9, 358,1 кв.м.; Будинок ЗМУ, 1Щ, 163,6 кв.м.; Корпус №5 г, 1Щ1, 67,1 кв.м.; Корпус №5 а, 1Щ4, 51,9 кв.м.; Бокс на три автомобіля, 1І1, 213,6 кв.м.; Автогараж на три бокса, 1Н, 205,5 кв.м.; Гараж з майстернями, 1О, 464,2 кв.м.; Склад ДОК, 1П, 366 кв.м.; Склад №3, 1Р, 157,2 кв.м.; Склад №1, 1С, 70,4 кв.м.; Склад №Т, 54,7 кв.м.; ЗТМ, 1У, 23,6 кв.м.; ЗТП, 1У1, 52,7 кв.м.; Продовольчий склад, 1Ц, 362,2 кв.м.; Пральня, 1Ч, 233,1 кв.м.; Котельня на 4 котла, 1Ч1, 370 кв.м.; Котельня на 3 котла, 1Ч2, 171,4 кв.м.; Котельня, 1Ч3, 34,8 кв.м.; Літній кінотеатр, 1Ш, 1530,9 кв.м.; Площадка для паркування автотранспорту, 8,1248 кв.м.; Вбиральня, 1; Насосна питного водопостачання, 2; Мазутосховище, 3; Басейни регенерації грязі, 4; Насосна мінерального водопостачання, 5; Свердловина №7,6; Свердловина №8,7; Свердловина №10,9; Свердловина №11,10№ Свердловина №1/1,11; Будинок-контора, 1Е, 97,9 кв.м. В подальшому на підставі договору купівлі-продажу частини комплексу від 15.09.2003 року, який посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі під номером 2345, ЗАТ «Приазовкурорт» продало [PERSON] 3/1000 частину комплексу «Кирилівка» - дерев`яний корпус № 5а, визначений на плані літерою Щ4-1, житловою площею 43,4 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.09.2011 року по справі № 32/5009/5385/11 за позовом Заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Якимівської районної державної адміністрації, Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (правонаступник ЗАТ лікувальних-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, Приватного акціонерного товариства Приазовкурорт (правонаступник ЗАТ Приазовкурорт), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача [PERSON] підприємство Якимівське бюро технічної інвентаризації про визнання недійсним розпорядження № 125 від 17.03.2003 р., визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння визнано недійсним та скасовано розпорядження Якимівської районної державної адміністрації № 125 від 17.03.2003 р. Про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно філії ЗАТ Приазовкурорт, санаторій Кирилівка, визнано право власності за державою України в особі Фонду державного майна України на обєкти нерухомого майна санаторій Кирилівка, що розташований за адресою: [ADDRESS] (Корпус № 3, 3А, 2395,6 кв.м., Корпус № 2, 2Б, 1003,7 кв.м., Корпус № 2, 2Б1, 859,4 кв.м.; Перехідних, 2Б2, 33 кв.м., Грязеводолі- кування, 2, 1, 1, 1, 1, 1В, В1, В2, ВЗ, В4, В5, 2125 кв.м.; Адміністративний корпус, 2Г, 620,1 кв.м.; Корпус № 1, 2д, 721,4 кв.м.; їдальня, 1, 1, 1Є, Є1, Є2, 943,1 кв.м.; Кінотеатр зимовий, 2ж, 825,7 кв.м.; Гараж-диспетчерська, 1І, 84,9 кв.м.; Прохідна, 1К, 27,5 кв.м.; Бокс на три автомобіля, 1І1, 213,6 кв.м.; Автогараж на три бокса, 1Н, 205,5 кв.м.; Гараж з майстернями, 1О, 464,2 кв.м.; Склад ДОК, 1П, 366 кв.м.; Склад № 3, 1Р, 157,2 кв.м.; Склад № 1,1С, 70,4 кв.м.; Склад № 41Т, 54,7 кв.м.; ЗТП, 1 У, 23,6 кв.м.; ЗТП,1У1, 52,7 кв.м.; Продовольчий склад, 1Ц, 362,2 кв.м.; Пральна, 1Ч, 233,1 кв.м.; Котельня на 4 котла,1ч1, 370 кв.м.; Котельня на З котла, 1Ч2, 171,4 кв.м.; Котельня, 143, 34,8 кв.м.; Площадка для паркування автотранспорту, 8,1248 кв.м.; Вбиральня, 1; Насосна питного водопостачання, 2; Мазутосховище, 3; Басейни регенерації грязі, 4; Насосна мінерального водопостачання, 5; Свердловина № 7, 6; Свердловина № 8, 7; Свердловина № 10, 9; Свердловина № 11, 10; Свердловина № 1/1, 11), витребувано із чужого незаконного володіння приватного акціонерного товариства Приазовкурорт спірний комплекс будівель і споруд та повернути його у власність держави в особі Фонду державного майна України. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.02.2016 року по справі №32/5009/5385/11 рішення Господарського суду Запорізької області від 26.09.2011 року було залишено без змін. Постанова вступила в законну силу 25.02.2016 року. Таким чином, на виконання постанови Ради Міністрів Української РСР від 23 квітня 1960 року\~№ 606 "Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР" (далі - постанова № 606) усі діючі госпрозрахункові санаторії, будинки відпочинку та пансіонати Міністерство охорони здоров'я зобов'язане було передати у строк до 1 травня 1960 року Українській республіканській раді профспілок з метою подальшого поліпшення організації відпочинку і санаторно-курортного обслуговування трудящих і підвищення ролі профспілок. Згідно з пунктом 2 постанови № 606 майно передавалося профспілковим органам у відання. Постановою Верховної ради Української РСР «Про захист суверенних прав власності Української РСР» від 29.11.1990 р. № 506-ХІІ введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності та власника державного майна до введення у дію Закону Української РСР про роздержавлення майна. Згідно з Указом Президії Верховної Ради України від 30 серпня 1991 року № 1452-XII "Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави" та Законом України від 10 вересня 1991 року № 1540-ХІІ "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України" майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташовані на території України, є державною власністю України. Профспілки діяли за загальним статутом профспілок СРСР та були загальносоюзною громадською організацією. Зі змісту наведених вище положень законодавства вбачається, що передача майнових комплексів у відання Української республіканської Ради профспілок, правонаступником якої після розпаду Союзу РСР стала рада Федерації незалежних профспілок України, а у подальшому Федерація професійних спілок України, жодним чином не мала наслідком зміни форми власності переданого майна, яке так і залишилося державним. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів міста Києва від 23 грудня 1991 року № 9971 зареєстровано ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" як підприємство, що є правонаступником Української республіканської ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, об'єднань санаторно-курортних закладів профспілок України і створене на майні засновників Федерації професійних спілок України та Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності.\~\~ При цьому частка майна Федерації професійних спілок України, переданого у статутний фонд ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", становить 92,92 % розміру статутного фонду. За таких обставин, на момент створення ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" спірне майно перебувало у державній власності, а тому могло відчужуватися (передаватися до статутного фонду) виключно за згодою власника.\~\~ Постановою Верховної Ради України від 10 квітня 1992 року "Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України" передбачено, що майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, передані тимчасово Фонду державного майна України. Відповідно до Тимчасового положення про Фонд державного майна України та Закону України «Про Фонд державного майна України», з прийняттям якого наведене положення втратило чинність, Фонд державного майна України є державним органом, який здійснює державну політику в сфері приватизації державного майна. За змістом постанови Верховної Ради України від 4 лютого 1994 року "Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР" тимчасово, до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю. Питання щодо суб'єктів права власності зазначеного майна на законодавчому рівні не врегульовано, майно колишніх профспілкових організацій на теперішній час залишається державною власністю, а тому правові підстави для розпорядження Федерацією профспілок України майном загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР (продажу, передачі до статутних фондів господарських товариств, відчуження у будь-який інший спосіб) відсутні. Вказана правова позиція, з метою усунення розбіжностей у застосуванні судами норм матеріального права, викладена у постановах Верховного Суду України від 16.09.2014р. № 3-107гс14, від 25.11.2014р. № 3-104гс14, від 25.11.2014р. № 3-115гс14, від 04.02.2015р. № 3-190гс14, від 04.02.2015р. № 3-189гс14, яка\~\~відповідно до ч. 1 ст. 111-28 ГПК України\~\~є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Враховуючи наведене, передання Федерацією незалежних профспілок України за відсутності згоди Фонду державного майна України майна санаторію «Кирилівка» у власність ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" було здійснено неправомірно. Водночас, ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" не набувши на законних підставах права власності на спірне майно, не мало права без згоди Фонду державного майна України передавати державне майно санаторію «Кирилівка» у\~\~статутний фонд (у власність) ЗАТ "Приазовкурорт". Статтями 321, 328 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно зі ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином, з урахуванням наведених доводів та норм закону, а також презумпції добросовісного набувача Фонд державного майна України має право витребувати 3/1000 частину комплексу, філії ЗАТ «Приазовкурорт» санаторій «Кирилівка» - дерев`яний корпус №5а, визначений на плані літерою Щ4-1, житловою площею 43,4 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м. з володіння [PERSON]. Враховуючи наявність у справі клопотання прокурора про поновлення строку позовної давності суд \~\~зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи прокурор\~\~в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся з даним позовом у вересні 2011 року. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність визначається як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За положеннями ч.4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Визначення початку відліку позовної давності міститься у статті 261 ЦК України, зокрема відповідно до частини 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Аналогічні за змістом норми матеріального права містилися і в Цивільному кодексі Української РСР (розділ 1 глава 5), за винятком\~\~ положення про застосування позовної давності лише за заявою однієї зі сторін. Разом із тим частиною 2 статті 45 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статуса позивача. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що прокурор здійснює представництво органу, в інтересах якого він звертається до суду на підставі закону (процесуальне представництво), а тому положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, у цьому випадку в особі Фонду державного майна України, але не наділяє прокурора повноваженнями ставити питання про поновлення строку позовної давності за відсутності такого клопотання з боку самої особи, в інтересах якої прокурор звертається до суду, в даному випадку Фонду державного майна України (така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 27.05.2014 р. № 3-23гс14, від 02.09.2014 р. № 3-82гс14, від 23.12.2014 р. № 3-194гс14). Місцевий загальний суд, встановивши, що Прокурору та Фонду державного майна України про порушення відповідачами по цій справі права державної власності на спірне майно стало відомо в 2011 році за наслідками проведеної прокуратурою перевірки, дійшов до висновку, що саме з цього моменту розпочався перебіг позовної давності. З огляду на те, що прокурор в інтересах Держави в особі Фонду державного майна України з позовом про визнання недійсним\~\~ розпорядження Якимівської райдержадміністрації від 17.03.2003р., визнання за державою Україна права власності на спірне майно та повернення майна звернувся до суду у вересні 2011 року, позовна давність не пропущена і порушене право держави підлягає захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved