Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на домоволодіння [ADDRESS], що складається із житлового будинку літ. "А", жилою площею 22,9 кв. м., і загальною площею 58,4 кв. м., туалет літ. "Б", кухня літ. "В", навіси літ. "Г", "Е", сарай літ. "Д", душ літ. "Ж", огорожа № 1,2, мостіння № 2, підвал під двором. Позовні вимоги мотивує тим, що після працевлаштування 07.02.1980 р. на Херсонський об'єднаний авіазагін на посаду авіатехніка 4 розряду, позивачу, на підставі рішення профкому адміністрації Херсонського ОАО від 17.02.1980 р., виділено приміщення з господарськими будівлями під тимчасове житло, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. По теперішній час, позивач на правах власника, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується вказаним житловим приміщенням, доглядає за ним, утримує його, будь-яких платежів за оренду будинку позивач не сплачував і керівництво Аеропорту з цього питання так і з питання користування будинком до позивача та його родини претензій не надходило. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про визнання права власності за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник обласного комунального підприємства "Аеропорт Херсон" - Соколовський С.А., в судовому засіданні зазначив, що обласне комунальне підприємство "Аеропорт Херсон", на його думку, є неналежним відповідачем. При винесенні рішення по справі покладається на розсуд суду. Від в.о. генерального директора ДАК "Херсон-Авіа" надійшов лист, в якому просить визнати ДАК "Херсон-Авіа" неналежним відповідачем по справі. Заслухавши пояснення учасників, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу - [PERSON], на підставі рішення профкому адміністрації Херсонського ОАО від 17.02.1980 р., виділено приміщення з господарськими будівлями під тимчасове житло, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. По теперішній час, позивач та його родина добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується вказаним житловим приміщенням, доглядає за ним, утримує його, проводить поточні ремонти, тощо, будь-яких платежів за оренду будинку позивач не сплачував. Керівництво Аеропорту з цього питання та з питання користування будинком до позивача та його родини претензій не надходило. Як встановлено у судовому засіданні позивач добросовісно володіє майном, а саме домоволодінням за адресою: [ADDRESS], більше 30 років. Згідно із ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває права власності на це майно (набувальна давність). Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2004 року, а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 01 січня 2011 року. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безперервного володіння чужим майном. Для набуття права власності на таке майно володілець має звернутися у суд із заявою про визнання за ним права власності, що виникло внаслідок спливу набувальної давності. В разі винесення судового рішення, яким така заява задоволена, та набранням таким рішенням законної сили і є підставою для виникнення права власності на таке майно. Слід зазначити, що право власності на нерухоме майно виникає саме з моменту державної реєстрації. Так, згідно із ст.344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Право власності (ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України) набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на вище вказане нерухоме майно.

Outcome: approved