Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Представник позивача МТСБУ - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, мотивуючи вимоги тим, що 18.11.2016 року о 11 год. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ д.н. [NUMBER] по проспекту П. Тичини 26-Д в стані алкогольного сп'яніння при розвороті ліворуч не обрав безпечної швидкості та не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем Фольцфаген д.н. [NUMBER] , який був припаркований на тротуарі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду від 12.01.2017 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 , ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на однин рік. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Фольцфаген д.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] На дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів. Вартість відновлювального ремонту згідно Звіту № 620 від 22.11.2016 року ,,Про оцінку автомобіля Фольцфаген д.н. [NUMBER]" складеного ФОП [PERSON] ,,Дикий та партнери" склала - 11597,89 грн. 29.11.2016 року потерпілим [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди. 31.01.2017 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в сумі 11597,89 грн. У зв'язку з залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати в розмірі 500 грн. 31.01.2017 року МТСБУ було надіслано відповідачу вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди. Однак вимогу було залишено без задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідач [PERSON] ухвалу суду від 12.12.2018 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та позовну заяву з додатками отримав 11.01.2019 року про що свідчить зворотне повідомлення про вручення. Відзив на позовну заяву у відповідності до вимог ст. 278 ЦПК України протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, до суду не надав. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 11597,89 грн., що не перевищує суму 170000 грн. Судом встановлено, що 18.11.2016 року о 11 год. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ д.н. [NUMBER] по проспекту П. Тичини 26-Д, в стані алкогольного сп'яніння при розвороті ліворуч не обрав безпечної швидкості та не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем Фольцфаген д.н. [NUMBER] , який був припаркований на тротуарі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду від 12.01.2017 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 , ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на однин рік. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Фольцфаген д.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] На дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів. Вартість відновлювального ремонту згідно Звіту № 620 від 22.11.2016 року ,,Про оцінку автомобіля Фольцфаген д.н. [NUMBER]" складеного ФОП [PERSON] ,,Дикий та партнери" склала - 11597,89 грн. 29.11.2016 року потерпілим [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди. 31.01.2017 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в сумі 11597,89 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 802рв від 31.01.2017 року. У зв'язку з залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати в розмірі 500 грн. 31.01.2017 року МТСБУ було надіслано відповідачу вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди. Однак вимогу було залишено без задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили , є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень п.22.1 ст. 22 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.41.1 ст. 41 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.38.2.1 ст. 38 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, а тому позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування в сумі 12097,89 грн. з яких : 11597,89 грн. - страхове відшкодування; 500 грн. послуги аварійного комісара. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі -1762 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved