Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по кредитному договору , в якому зазначив , що відповідно до умов кредитного договору № KGMDA800000761 від 24.06.2008 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав [PERSON] кредит в сумі 35759 гривень 55 копійок на термін до 15.04.2011 року зі сплатою 12 % річних за його користування . Поручителем по вказаному договору виступила [PERSON]. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі. Однак відповідачі не виконують взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 10.03.2015 року мають заборгованість перед позивачем в сумі 133161 гривня 89 копійок, яку в добровільному порядку сплатити відмовляються, що спонукало ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному ч.3 ст. 76 ЦПК України. Від Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області надійшло повідомлення про відмову [PERSON] від отримання судової повістки та доданих до неї документів, що відповідно до ч.8 с. 76 ЦПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи . Останнім не надано доказів про наявність поважних причин його неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності . Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явилася, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала . З врахуванням викладеного суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів . Дослідивши письмові докази суд вважає встановленими наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 17.04.2008 року між ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК " (кредитор) та [PERSON] ( позичальник ) укладено кредитно- заставний договір № KGMDA800000761, згідно якого банк 17.04.2008 року надав кредит [PERSON] у розмірі 35759,55 гривень на строк до 15.04.2011 року з процентною ставкою 12,00 річних. Період сплати з 17 по 21 число кожного місяця в розмірі 1512,42 гривень( п.16.1 договору) . Мета кредиту : а)частина кредиту в розмірі 34658,00 гривень надається з метою придбання позичальником автомобіля ; б) частина кредиту в розмірі 34,00 гривні надається з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в Державному Реєстрі ; в) частина кредиту в розмірі 1040,55 гривень надається з метою винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту . Предметом застави згідно п.16.7 договору є автомобіль марки AUDI 100 , рік випуску 1991, тип транспортного засобу - легковий автомобіль ( від 2000 до 3000 см. куб.), кузов [NUMBER], об'єм двигуна 2,77, державний номер [NUMBER]. Відповідно до п.2.1 договору банк зобов'язується надати позичальникові кредит у розмір та на умовах, встановлених у договорі , а позичальник зобов'язується прийняти , належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом , а також інші платежі відповідно до умов договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення , строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п.п. 5.2.1- 5.2.4 договору позичальник зобов'язується використати кредит на цілі, які зазаначені у договорі; сплатити проценти за користування кредитом відповідно до вимог договору, в тому числі здійснити повну сплату процентів за користування кредитом не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Сплатити банку винагороди, визначені статтями 15.9,15.10,16.1.7 договору та погасити іншу заборгованість згідно з вимогами договору. Погасити кредит в порядку, в сумах і в строки, що передбачені п. 11.2.6 та 16.1.5 договору. Згідно п. 13.2 договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених статтями 5.2.2 та 5.2.3 договору, щодо сплати винагород та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 (однієї) гривні за кожен день прострочки. Відповідно до п. 13.3 договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого статтею 5.2.4 договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу , але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додатково до вищевказаної пені не нараховуються. Відповідно до п. 13.9 договору при порушенні позичальником будь - якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів, банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень плюс 5 % від суми невиконаного зобов'язання. Відповідно до п.2 договору поруки від 17.04.2008 року, який укладено між публічним акціонерним товариством комерційним банком " ПРИВАТБАНК" (кредитор) та [PERSON], остання зобов'язалася нести солідарну відповідальність за виконання боржником [PERSON] всіх його зобов'язань за кредитним договором № KGMDA800000761 від 17.04.2008 року . Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № KGMDA800000761 від 17.04.2008 року заборгованість позичальника [PERSON] перед банком станом на 10.03.2015 року складається із: заборгованості за кредитом в сумі 27499 гривень 76 копійок, заборгованості за відсотками в сумі 40 гривень 46 копійок, заборгованості з комісії в сумі 5471 гривня 28 копійок, заборгованості з пені в сумі 93571 гривня 25 копійок ; штрафу (фіксована частина) в сумі 250 гривень , штрафу ( відсотки від суми заборгованості) в сумі 6329 гривень 14 копійок. Всього заборгованість становить 133161 гривня 89 копійок . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 553 Цивільного Кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до статті 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку , відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки . Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача, ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору, оскільки [PERSON] не виконав взяте на себе зобов'язання згідно з умовами договору, щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом в сумі 27499 гривень 76 копійок, заборгованості за відсотками в сумі 40 гривень 46 копійок, заборгованості з комісії в сумі 5471 гривня 28 копійок, заборгованості з пені в сумі 93571 гривня 25 копійок обґрунтовані повністю, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи вимоги в частині стягнення з відповідачів штрафів за несвоєчасне виконання зобов'язань суд виходить з наступного : Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання . Таким чином пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а тому банк просить застосувати до боржників подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання ( прострочення виконання грошового зобов'язання ), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже в задоволенні вимоги в частині стягнення з відповідачів штрафів слід відмовити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 526,549,551,1054, ЦК України,

Outcome: partial