Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

17 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому, зменшивши позовні вимоги, просить відшкодувати завдану пошкодженням нежитлового приміщення матеріальну шкоду в розмірі 757 706,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 26 серпня 2008 року між сторонами було укладено договір оренди нежитлового приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] та належить позивачу на праві приватної власності. [PERSON] своєчасно та в строк виконав умови договору та надав відповідачу приміщення, яке знаходиться в задовільному стані та після проведення ремонту буде придатне для використання за цільовим призначенням, що підтверджується актом прийому-передачі нежилого приміщення в оренду від 01.09.2008, скріпленим підписами сторін. На початку 2009 року орендарем розпочато перепланування приміщення, розпочаті та не незакінчені монтажно-будівельні роботи, що призвело до того, що приміщення стало непридатним для користування. 04 липня 2013 року позивач отримав лист відповідача з повідомленням про намір припинити дію договору у зв'язку з закінченням строку оренди 31 серпня 2013 року. 02 вересня 2013 року був підписаний акт прийому-передачі приміщення, згідно якого відповідач передав (повернув) з користування приміщення, а позивач прийняв з користування (отримав) зазначене приміщення. В акті сторони погодили, що приміщення знаходиться в зруйнованому стані, не придатне для користування, оскільки орендарем розпочаті та не закінчені монтажно-будівельні роботи, у зв'язку з чим 07 жовтня 2013 року [PERSON] уклав договір підряду з фізичною особою-підприємцем [PERSON], згідно якого останній взяв на себе зобов'язання своїми силами, власним обладнаннямі засобами, зі своїх матеріалів на власний ризик виконати роботи по ремонту приміщення, площею 155,6 кв.м за адресою: [ADDRESS]. Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва станом на 07 жовтня 2013 року вартість реконструкції приміщення складає 793372 грн. Таким чином, позивач просить відшкодувати збитки у вигляді витрат на відновлювальний ремонт приміщення. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Позивач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи оповіщений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши поясненняпредставників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 серпня 2008 року між позивачем та Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк "НАДРА", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "НАДРА", було укладено Договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до п. п. 1.1., 1.2. п. 1 якого орендодавець передає орендарю в платне, тимчасове користування на умовах оренди наступне нежитлове приміщення: приміщення аптеки загальною площею 155.6 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Рокоссовського, 12 корп. 1 та належить на праві власності орендодавцю.В пункті 3.1 Договору сторони домовилися, що строк оренди становить 5 років(а.с. 13-15). Як убачається з матеріалів справи, позивач своєчасно та в строк виконав умови Договору та надав відповідачеві приміщення, що підтверджується актом прийому-передачі нежилого приміщення в оренду від 01 вересня 2008 року, який скріплений підписами сторін. Відповідно до даного акта об'єкт оренди знаходиться в задовільному стані та після проведення ремонту (дозвіл на проведення ремонту додається) буде придатний для використання за цільовим призначенням (а.с. 17). Листом № 56-15/1777 від 04.07.2013 ПАТ КБ "НАДРА" повідомило [PERSON] про намір припинити дію договору у зв'язку з закінченням строку оренди 31.08.2013 (а.с. 22). 02 вересня 2013 року сторони підписали акт прийому-передачі приміщення за адресою[ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності, відповідно до якого орендар передав (повернув) з користування приміщенняза адресою[ADDRESS], а [PERSON] прийняв з користування (отримав) зазначене вище приміщення. Крім того, в даному акті зазначено, що в результаті перевірки встановлено (зауваження орендодавця): приміщення знаходиться в зруйнованому стані не придатне для користування, оскільки орендарем розпочаті та не закінчені монтажно-будівельні роботи (а.с. 33-34). 07 жовтня 2013 року [PERSON] уклав договір підряду № 68 з фізичною особою - підприємцем [PERSON], згідно якого останній взяв на себе зобов'язання своїми силами, власним обладнанням і засобами, зі своїх матеріалів на власний ризик виконати роботи по ремонту приміщення, площею 155,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.2.1 цього договору, загальна вартість робіт складає 793 372 грн. (а.с. 35). Згідно висновку експерта № С-272 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 12.01.2015, вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для відновлення приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], до попереднього стану, в якому воно передавалося Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "НАДРА" 01 вересня 2008 року відповідно до Договору оренди від 26 серпня 2008 року складає: 757 706 грн. Згідно ч. 1 ст.785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі. Відповідно доч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України, повернення наймачеві предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору, з цього моменту договір найму припиняється. Крім того, згідно частині 1 ст. 779 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. Таким чином, відповідна норма, яка є спеціальною по відношенню до ст.22 Цивільного кодексу України, оскільки регулює відносини найму, видом якого є оренда, покладає на наймача (орендаря) обов'язок усунути погіршення речі. В силу ст.621 Цивільного кодексу України, яка визначає правові наслідки невиконання зобов'язання боржником, і є загальною, у разі невиконання боржником для кредитора певної роботи чи ненадання йому послуги кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її виконання чи надання послуги третій особі і вимагати від боржника відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання. Однак, позивачем не доведено виконання ним або за його дорученням робіт, необхідних для приведення об'єкта оренди у стан, у якому відповідне майно, за його твердженням, мало бути передано йому відповідачем. Відповідно до частини 2 ст. 779 Цивільного кодексу України, яка є спеціальною нормою, що регулює відносини сторін, визначено, що у разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Таким чином, суд робить висновок про те, що наймодавець має право вимагати відшкодування збитків, заподіяних погіршенням наймачем орендованого майна, лише у разі неможливості відновлення такого майна. Проте, у даній справі позивачем, в порушення вимогст. 60 ЦПК України, не доведено неможливість відновлення об'єкта оренди до приданого для використання стану, тому вимоги про стягнення збитків, які заявлені ним у даній справі, є передчасними. Більш того, позивач сам стверджує, що відновлення майна можливе і для його здійснення необхідно провести роботи, визначені висновком експертного дослідження.Отже, відповідно до ст.779 ЦК України, позивач як наймодавець повинен був вимагати від відповідача як наймача привести орендоване нежитлове приміщення до належного стану, та лише у разі неможливості повернення приміщення до належного стану, наймач зобов'язаний відшкодувати завдані збитки. Натомість, як убачається з матеріалів справи, зокрема з листа відповідача від 23.12.2013 № 12-7-16179, він пропонував позивачеві відновити орендоване нежиле приміщення у стан, який існував на момент підписання Договору оренди з урахуванням зауважень останнього, що містяться в підписаному 02.09.2013 акті прийому-передачі орендованого майна. Більш того, повідомив позивача проте, що здійснив пошук, провів перемовини та визначив підрядну організацію з метою виконання ремонтних робіт, запропонував [PERSON] укласти тристоронній договір підряду виконання ремонтних робіт. Також і в судовому засіданні представник відповідача визнав обов'язок відновити орендоване приміщення, однак у зв'язку з відмовою позивача від запропонованого способу відновлення його прав відповідач не позбавлений такої можливості. Крім того, суд зауважує, що обґрунтовуючи позовні вимоги ст. 623 та ч.1 ст.1166 ЦК України, позивач займає суперечливу правову позицію. Так, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, розмір яких доказується кредитором. Частиною 1 ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. А згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, з аналізу вищевказаних правових норм суд робить висновок, що правовою підставою покладення на винну особу зазначеної в позові майнової відповідальності є порушення нею зобов'язання. При цьому, слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (ст.ст. 623, 779 ЦКУкраїни), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України). Необхідно зазначити, що згідно п. 3 Договору оренди від 26.08.2008, вартість орендованого майна відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 19750690, виданого Комунальним підприємством "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради 01.08 2008, становить 280 816 грн., що за офіційним курсом НБУ було еквівалентно 57 900,20 доларів США. За станом на 02.02.2015 вказана в доларах США сума, а отже і вартість приміщення позивача, становить 935 088,32 грн., а вартість відновлювального ремонту - 757 706,00 грн., що майже дорівнює вартості самого приміщення. Позивачем в ході судового розгляду не доведено, що заявлена ним у позові вартість відновлювального ремонту відповідає вартості стану приміщення до укладення Договору оренди та майже дорівнює його вартості. Враховуючи усе вищевикладене, суд дійшов висновку про передчасність позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, у зв'язку з чим в їх задоволенні належить відмовити. Також не підлягає задоволенню позов і в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки він є похідним від вимоги про відшкодування матеріальної шкоди.

Outcome: dismissed