Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 27 лютого 2015 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано, та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 600 грн. А 02 листопада 2015 року заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісячно. Починаючи з 2015 року, батько- [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, жодної участі у вихованні дітей не бере, не відвідує їх та не має мети навіть бачитись з ними. По факту несплати аліментів у [PERSON] виникла значна заборгованість, що становить 47645 грн. 16 коп. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею, відвідують дитячий садочок -дошкільний підрозділ навчально-виховного комплексу " Гармонія". Діти виховуються в хороших умовах. Відповідач ухиляється від обов'язків по вихованню дітей, участі у їх вихованні не приймає, не цікавиться духовним, фізичним та соціальним розвитком , матеріальної допомоги для гідного розвитку не надає. Вважає, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином свої батьківські обов'язки, а тому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та збільшити розмір аліментів. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] з'явилися, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] та збільшення розміру аліментів підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи. Відзив на позов відповідачем не подано. В судове засідання представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради Степанова О.Р. не з'явився, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності . Надали висновок органу опіки та піклування в якому зазначено, що є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно обох дітей : [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Заслухавши пояснення позивачки та її представника,дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є малолітні діти : син [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], що стверджується свідоцтвом про народження. Довідкою про склад сім'ї позивачки [PERSON] встановлено, що у неї слідуючий склад сім'ї: [PERSON] - син, та [PERSON]- донька та проживають за адресою [ADDRESS]. Психолого-педагогічною характеристикою на [PERSON] встановлено, що він є вихованцем 5 середньої групи НВК " Гармонія" м. Мукачево. Батько дитини жодного разу не навідував дитину. Дитина проживає разом з мамою, яка завжди цікавиться поведінкою, настроєм дитини, та відповідально ставиться до її виховання.Приділяє належну увагу загальному розвитку дитини. Психолого-педагогічною характеристикою на [PERSON] встановлено, що вона є вихованкою 4 молодшої групи НВК " Гармонія" м. Мукачево. Батько дитини жодного разу не навідував дитину. Дитина проживає разом з мамою, яка завжди цікавиться поведінкою, настроєм дитини, та відповідально ставиться до її виховання. Приділяє належну увагу загальному розвитку дитини. Також в судовому засіданні досліджено акт обстеження умов проживання [PERSON] від 13.12.2018 року за № 921/0/61-18 з якого вбачається, що для виховання та розвитку дітей створено всі умови. Також в матеріалах справи є копії виконавчих листів видані Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 700 грн, щомісячно та виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 600 грн.щомісячно. З розрахунку заборгованості по аліментах від 10.07.2018 року , що виданий Великоберезнянським міжрайонним відділом ДВС, вбачається що у [PERSON] є заборгованість по вищевказаних виконавчих листах та сума заборгованості становить по виконавчому листі № 303/461/15-ц від 27.02.2015 року станом на 01.07.2018 року 24658,06 грн., а по виконавчому листі № 2-303/3477/15 від 02.11.2015 року станом на 01.07.2018 року 22987,10 грн. Довідками про неотримання аліментів також підтверджується, що [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] в період з 01.08.2018 р по 31.01.2019 року. Крім цього в судовому засіданні також досліджено, висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 11.02.2019 року № 99/01-32 в якому зазначено, що відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обовязків: з дітьми не спілкується, не приймає участі у їх вихованні, не опікується їх розвитком, злісно ухиляється від сплати аліментів на їх утримання, та орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно обох дітей : [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Крім цього, позивачкою [PERSON] до суду подано додаткові докази про те, що дітьми піклується вона сама, що батько дітей не приймає участі у їх вихованні це підтверджується письмовими поясненнями свідків: [PERSON],[PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Аналогічні обов'язки батьків передбачені у статті 12 Закону України " Про охорону дитинства". Згідно п.п.2-5 ч.1 ст. 164 СК України, підставою для позбавлення батьківських прав можуть бути: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з приписами пунктів 15,16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за №3 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного,духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини,відповідно до законів України. Відповідно до ст. 11 Закону України " Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї (ст. 12 Закону України " Про охорону дитинства"). Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі " Савіни проти України" зазначається, що " хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправити лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини". Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] жодного разу протягом 2015-2018 року не провідував дітей,не приводив і не забирав дітей із дошкільного підрозділу навчально-виховного комплексу "Гармонія". [PERSON] матеріального забезпечення та утримання на дітей не надає, що свідчить довідка про заборгованість по сплаті аліментів. Крім цього, з заяв сусідів позивачки вбачається, що [PERSON] вихованням та матеріальним забезпеченням дітей не займається. З урахуванням всіх обставин справи, аналізуючи докази по справі в їх сукупності,суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про збільшення розміру аліментів, суд вважає в цій частині позову також слід задовольнити виходячи з наступного. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так в матеріалах справи є довідка №38 від 31.07.2018 року та відповіді №196 від 22.10.2018 року про те , що [PERSON],[INFO], знаходиться на диспансерному обліку в сімейного лікаря, діагноз : ЧТХ.J40. У зв'язку з таким станом здоров'я доньки [PERSON] не може працювати та відповідно до Наказу директора Мукачівського центру дитячої творчості № 72-к від 31.07.2018 року, перебуває у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку. Копіями виконавчих листів , що видані Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісяця та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісяця. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved