Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з 2014 року фактичні шлюбні відносини між сторонами було припинено, через агресивну поведінку відповідача, позивач була вимушена піти разов із дитиною від нього. В подальшому, 10.09.2019 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Донька проживає разом з позивачем та її чоловіком, які займаються її утриманням та вихованням. Відповідач раніше надавав певні кошти на утримання доньки, але не регулярно і в недостатньому розмірі. З вересня 2020 року відповідач не надає дитині жодної матеріальної підтримки. Відповідач являється молодою, фізично здоровою, працездатною людиною, має спеціальність будівельника, за якою може мати постійну роботу, отримувати достатнього розміру заробітки. Житлом відповідач забезпечений в достатній мірі, є власником частини квартири в якій проживає. Позивач вважає, що відповідач може утримувати їхню спільну дитину до її повноліття, у зв`язку з чим звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки, в якому просить стягнути із відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% і не більше 10 розмірів прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, посинаючи стягнення з дня звернення до суду із даним позовом, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути із відповідача на її користь понесені нею витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 700 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засіданя не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво серії [NUMBER] від 08.10.2013 року (а.с.3). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10.09.2019 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного териториального управління ютиції у Вінницькій області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 10.09.2019 року, в зв`язку із чим позивач змінила своє прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.4). Як вбачається із довідки з Департаменту адміністративних послуг за № 7213, 7218 від 05.02.2020 року, [PERSON] зареєстрована із позивачем за адресою: [ADDRESS] (а. с.6). Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі по 1/6 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за можливе вимоги позивача про відшкодування витрат на кваліфіковану правничу допомогу задоволити в розмірі 700 гривень, при цьому суд керується ст. 137 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved