Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача 13160 грн.88 коп. - кошти за його навчання в учбовому закладі. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 61-62, 64). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що між ним та позивачем було укладено договір про навчання згідно якого він був зобов'язаний по закінченню навчання три роки проходити службу в органах МВС України. Йому не були забезпечені належні умови роботи, в нього не було вихідних. Він ніс службу на майдані, крім того - ще й у банку. Він був фізично та психологічно виснажений. З ним грубо повівся командир, привселюдно образивши його, виражаючись негативно в його адресу. Умови проходження його служби змінилися через події на майдані в м. Києві, де він проходив службу. Він був змушений написати рапорт про звільнення та погодитися на запропоновані умови його звільнення. В той же день написав пояснення, яке наявне в матеріалах справи. Йому не були сплачені кошти за перепрацьовані 120 годин служби. Закривали табелі лише по 30 годин, вихідних не було. Він має вищу освіту, навчався на військовій кафедрі, але звання йому не було присвоєно. Дії керівництва щодо підстав звільнення не оскаржував так як не знав як це робити. Просить зменшити суму до стягнення, так як він пропрацював дев'ять місяців та з його заробітної плати проводилися відрахування. Заслухавши пояснення відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.02.2013 року між позивачем, відповідачем та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту Державної служби оохорони при МВС України було укладено договір №97 на навчання (а.с. 6). Відповідно до п.1.2 Договору позивач зобов'язався перерахувати навчальному закладу кошти за підготовку по факту зарахування відповідача на навчання в розмірі 13328 грн. 45 коп. Відповідно до п.2.3 Договору відповідач зобов'язався прибути, після закінчення навчального закладу, на службу до підрозділу УДСО при ГУМВС України в м. Києві 02.06.2013 року і до 02.02.2016 року відпрацювати мінімум 3 роки. Відповідно до п.2.4 Договору у разі неприбуття за призначенням або відмови стати до роботи відповідно до укладеного договору, при відрахуванні з навчання або звільненні за негативними мотивами чи звільненні за власним бажанням до закінчення визначеного договором строку відповідач зобов'язаний компенсувати витрати, що здійснив Підрозділ (а.с. 6). Свідоцтвом про початкову підготовку підтверджується, що відповідач у 2013 році закінчив курс навчання з початкової підготовки у Вінницькому професійному училищі ДДСО при МВС України за програмою підготовки кандидатів в ОВС на посади рядового і молодшого начальницького складу підрозділів Державної служби охорони (а.с. 65). Актами про невихід на роботу від 19, 20 та 21 лютого 2014 року підтверджується, що відповідач не вийшов на службу без поважної причини (а.с. 10-12). З письмових пояснень відповідача вбачається, що він відмовився виходити на службу з 19.02.2014 року і його пропереджено про можливість звільнення за порушення дисципліни (а.с. 9). Висновком службового розслідування підтверджується, що було проведено службове розслідування по фактах невиходу відповідача на службу без поважних причин та прийнято рішення про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ (а.с. 13-14). Відповідно до наказу УДСО ГУМВС України в м.Києві №70 від 24.02.2014 року за вчинення дисциплінарного проступку на відповідача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ (а.с.15-16). Відповідно до витягу з наказу Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Кіровоградській області №80 о/с від 25.02.2014 року [PERSON] звільнений з посади міліціонера взводу охорони кредитно-фінансових установ Шевченківського районного відділу УДСО при ГУМВС України в м. Києві з 25.02.2014 року відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас за ст. 63 п. «Є» (за порушення дисципліни) (а.с. 17). З довідки №2 про відшкодування вартості початкової підготовки відповідача вбачається, що компенсація вартості навчання відповідача у Вінницькому вищому професійному училищі складає 13160 грн. 88 коп. (а.с. 4). Актами прийому-здачі виконаних робіт/послуг підтверджується, що позивачем було здійснено оплату коштів за навчання відповідача (а.с. 35-44). Відповідно до ст.53 Конституції України кожен має право на освіту, держава забезпечує доступність та безоплатність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах. Частиною 2 ст.52 Закону України "Про освіту" передбачено, що випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.5 ст.18 цього ж Закону підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. У відповідності з ч.6 ст.18 Закону України "Про міліцію" курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п.21 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", затвердженого КМ УРСР від 29.07.1991 року №114, для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства. Внутрішній розпорядок в органах внутрішніх справ, а також у навчальних закладах (навчальних підрозділах), що здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації начальницького складу Міністерства внутрішніх справ, встановлюється з урахуванням особливостей діяльності різних служб і підрозділів. Особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" при проходженні служби в органах внутрішніх справ України особи рядового і начальницького складу зобов'язані дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою. За положеннями ч.2 ст.56 Закону України "Про вищу освіту" випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №313 затверджений «Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», яким передбачено порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України у разі звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Згідно зі ст.3 «Порядку» витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою; сторонами такого договору є: виконавець - навчальний заклад, замовник - Головне управління або управління Міністерства внутрішніх справ України, особа - курсант. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх здійснюється в судовому порядку відповідно до ч.1 ст.6 «Порядку». Отже, в судовому засіданні було знайдено підтвердження правомірності позовних вимог позивача, оскільки позивачем були виконані умови договору про навчання. Відповідачем в свою чергу вимоги договору не були виконані, оскільки він достроково був звільнений з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, не відбувши при цьому трирічний термін служби. При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що він звільнився з ОВС через стан здоров'я та некоректне поводження керівництва з ним, те, що він був вимушений погодитися на запропоновані йому умови звільнення, зобов'язавшись сплатити кошти за навчання, так як позивач не оскаржував дії керівництва щодо його звільнення. Відрахування з його заробітку за навчання не здійснювалося, що підтверджується розрахунковим листком та відомостями перерахувань (а.с. 66-68). А тому, суд вважає за необхідне позов задовольнити. У відповідності до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved