Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

ТзОВ "Кредекс фінанс" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 8 546 грн.10 коп. та судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір [NUMBER] на суму 6 649 грн. 68 коп. від 04 жовтня 2011 року строком до 04 червня 2013 року. Вподальшому ПАТ "Платинум банк" відступив право вимоги, ТОВ "Кредекс фінанс" набуло її на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року. Відповідач підтвердила свою згоду на виконання зобов'язань перед банком підписавши заяву та Умови і правила надання банківських послуг. Однак договірних зобов'язань відповідач не дотрималася, внаслідок чого станом на 05 липня 2015 року заборгованість в сумі 8 546 грн.10 коп. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, але надіслала на адресу суду заперечення на позовну заяву. У вказаних запереченнях зазначила, що позов не визнала та просила відмовити в позові, так як загальна позовна давність становить 3 роки і відповідач її пропустив. Позивач пропустив строк звернення до суду з заявою про стягнення з відповідача заборгованості, оскільки повинен був звернутися до суду не пізніше 01 квітня 2015 року і заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. В порушеннях ж вимог позивач звернувся з позовом до [PERSON] 20 липня 2015 року, тобто після спливу позовної давності, що позбавляє його права стягнення заборгованості за кредитом. Просила відмовити у задоволенні позову повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір [NUMBER] на суму 6 649 грн. 68 коп. від 04 жовтня 2011 року строком до 04 червня 2013 року. Вподальшому ПАТ "Платинум банк" відступив право вимоги, ТОВ "Кредекс фінанс" набуло її на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року. Відповідач підтвердила свою згоду на виконання зобов'язань перед банком підписавши заяву та Умови і правила надання банківських послуг. Однак договірних зобов'язань відповідач не дотрималася, внаслідок чого станом на 05 липня 2015 року виникла заборгованість в сумі 8 546 грн.10 коп., яка складається з:5 335 грн. 60 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 2 030 грн. 10 коп. - заборгованість за відсотками; 0 грн. -заборгованість за комісією; 1 180 грн. 40 коп. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Дата останнього платежу за кредитом 29.02.2012 року. Стаття 257 ЦК України, передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 262 ЦК України, заміна сторони у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Жодних поважних причин щодо поновлення терміну звернення до суду у відповідача не встановлено. Відповідно до п.7 ч.13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно ст.266 ЦК України, за спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Стаття 268 ЦК України, вказує, що вимоги позивача, не входять до вичерпного переліку вимог, на які позовна давність не поширюється. Відповідно до п.30 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вказано, «враховуючи положення п.7 ч. 30 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якої минув. Згідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, позивач звернувся з позовною заявою 30 вересня 2015 року пропустивши трьохрічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Враховуючи те, що відповідач зобов'язався повернути суму кредиту та процентів, дата останнього платежу 29 лютого 2012 року, а позовна давність встановлюється законодавством тривалістю 3 роки, тому позивач пропустив строк звернення до суду з заявою про стягнення з відповідача заборгованості, оскільки повинен був звернутися до суду не пізніше 29 лютого 2015 року. Суд приходить до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed