Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

27.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір оренди землі від 20.07.2012 р., укладеного між [PERSON]-Б.І. та ТзОВ «[PERSON] Україна», який зареєстрований в управлінні Держкомзему у Бродівському районі 14.12.2012 р. за № 462038804005812 та скасувати державну реєстрацію договору оренди землі. Позов мотивує тим, що 20.07.2012 р. між [PERSON]-Б. І. та відповідачем укладено договір оренди землі. Згідно п.1.1 Договору земельна ділянка надається на умовах оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п.15 Договору земельна ділянка передається в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції. П.17 Договору зобовязує орендаря дотримуватися вимог протиерозійної організації території, а п.28 Договору та ст.24 Закону України «Про оренду землі» передбачають обовязок орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням та своєчасно вносити орендну плату. Відповідач порушив умови договору, що призводить до погіршення екологічного стану родючості земельної ділянки (порушення п.2 ст.24 Закону України «Про оренду землі»), за цільовим призначенням земельну ділянку не використовує, земельна ділянка не оброблялася взагалі. Зазначає, що відповідно до положень ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст.24,25 цього Закону та умов договору. Тому, позивач вважає, що зазначені ним обставини є істотним порушеннями умов договору оренди землі, що порушує його права та інтереси, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Сторони в судове засідання не зявилися. Представник позивача [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позов підтримав. У разі повторної неявки відповідача не заперечив щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача представник ТзОВ «[PERSON] Україна» в судове засідання, повторно, не зявився хоча в установленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки долучена до матеріалів справи, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положень ст.197 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, зясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 0.3961 га, яка розташована на території Черницької сільської ради Бродівського району, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 130199 від 22.11.2004 р. (а.с.15). Відповідно до договору оренди землі від 20 липня 2012 року, зареєстрованого 14.12.2012 року в управлінні Держкомзему у Бродівському районі за реєстровим номером № 462038804005812 земельна ділянка в розмірі 0.3961 га передана в оренду відповідачу (а.с.3-4). 14.12.2012 р. сторонами договору оренди землі підписано акт прийому передачі земельної ділянки за яким орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку площа якої становить 0,3961 га. (а.с.5). Пунктами 15,16 Договору оренди землі передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції, цільове призначення земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного виробництва. Згідно п. 28 Договору оренди землі орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням, згідно з цим договором; своєчасного внесення орендної плати. Пунктом 30 Договору оренди землі передбачені права орендаря, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов цього Договору і отримувати доходи. Пунктом 38 Договору оренди землі передбачено підстави його розірвання, зокрема: за взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог\~ст. 792 ЦК України\~за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно\~ст. 13 Закону України "Про оренду землі"\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до\~ст. 15 цього Закону\~істотними умовами договору оренди землі, в тому числі, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду. Відповідно до вимог\~ст. 24 Закону України "Про оренду землі"\~орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди, своєчасного внесення орендної плати. Згідно\~ст. 25 цього Закону\~орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Згідно із вимогами ч. 1\~ст. 32 Закону України "Про оренду землі"\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. Не використання орендарем земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди є істотним порушенням вимог п.1 ч.1 ст.\~24 Закону України «Про оренду землі», умов договору оренди та є підставою для його розірвання. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 27.01.2017 р. земельна ділянка [PERSON]- Б.І., яка знаходиться за межами населених пунктів на території Черницької сільської ради Бродівського району Львівської області, що передана ТзОВ «[PERSON] Україна» за договором оренди, у період 2012-2016р.р. за цільовим призначенням не використовуються, товариство господарську діяльність на території сільської ради не здійснює.(а.с.17) Протягом 2016 р. ТзОВ «[PERSON] Україна» фактично господарської діяльності на території Черницької сільської ради Бродівського району не здійснювало та орендної плати не виплачувало, що підтверджується довідкою № 89 від 09.02.2017 р. (а.с.18) Таким чином встановлено, що земельна ділянка належна [PERSON]-Б.І. з 2012 р. по 2016р. (по день подачі позовної заяви про розірвання договору оренди землі до суду), що знаходиться в оренді в ТзОВ «[PERSON] Україна», за цільовим призначенням не використовується. Враховуючи викладене,суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]-Б.І. про розірвання договору оренди земельної ділянки з даної підстави підлягають задоволенню. Частиною 2\~ст. 651 ЦК України\~встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем порушуються істотні умови Договору оренди землі, що призвело до порушення прав позивача, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Разом з тим щодо підстави розірвання договору оренди, передбаченої п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі», а саме дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, на яку посилається позивач як на підставу розірвання договору, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Однак належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт недотримання екологічної безпеки землекористування та не збереження родючості ґрунтів позивачем не надано, в звязку з чим не доведено наявності підстав, передбачених ст.24 ч.1 п.2 Закону України «Про оренду землі». Таким чином, вказана вище підстава, на яку посилається позивач як на підставу розірвання договору оренди, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved