Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказала, що 04.04.2014 року між нею та відповідачем був укладений договір на відкриття банківського внеску за вимогою „Для виплат" №26205120503647, згідно якого, банк приймає грошові кошти та зобов,язується сплачувати їх за першою вимогою. 04.04.2014 року між нею та відповідачем був укладений договір на відкриття банківського вкладу „Марафон лояльності" №769166/2014, відповідно до якого, банк прийняв від неї, на підставі меморального ордеру №173448, чотирнадцять тисяч гривень строком на три місяці під 26% річних. Після закінчення строку дії договорів вона звернулася до банку з вимогою повернути кошти, однак грошові кошти їй не були повернуті. Вона неодноразово зверталася до відповідача із заявами про виконання зобов,язань за договором та виплату їй чотирнадцяти тисяч гривень, однак до теперішнього часу їй гроші не повернули. Крім матеріальної шкоди, їй спричинена моральна шкода, яка обумовлюється тим, що після відмови відповідача повернути їй кошти вона втратила спокій, у неї знизилася ділова активність. Вона є інвалідом третьої групи, тому їй необхідно лікування, на яке потрібні гроші. Просить розірвати договір на відкриття банківського вкладу за вимогою „Для виплат" №26205120503647 від 04.04.2014 року, та договір на відкриття банківського вкладу „Марафон лояльності" №769166/2014 від 04.04.2014 року, укладені між нею та ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк".Стягнути з ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" на її користь грошові кошти у сумі 14000 грн., та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. У судове засідання позивач не з,явилася, надала суду заяву в якій уточнила позовні вимоги , просила стягнути з ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" на її користь грошові кошти у сумі 14000 грн. по договорам на відкриття банківського вкладу за вимогою „Для виплат" №26205120503647 від 04.04.2014 року, та на відкриття банківського вкладу „Марафон лояльності" №769166/2014 від 04.04.2014 року, укладених між нею та ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк", моральну шкоду у розмірі 2000 грн.Просила розглянути справу в її відсутність. Представник позивача у судовому засіданні підтримав уточненні позовні вимоги, при цьому надав аналогічні пояснення по суті поданого позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень на позов не надав. Відповідачу було надіслано виклики в судове засідання, які 13.01.2015 року, 20.01.2015 року та 27.01.2015 року ,які представник відповідача за довіреністю отримав та вони були повернуті на адресу суду з позначкою „вручено особисто за довіреністю" . Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши й оцінивши представлені письмові докази по справі в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, є недопустимою одностороння відмова від зобов′язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. В статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 04.04.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір на відкриття банківського внеску за вимогою „Для виплат" № 26205120503647, згідно якого, банк приймає грошові кошти та зобов,язується сплачувати їх за першою вимогою (а.с.3). 04.04.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір на відкриття банківського вкладу „Марафон лояльності" №769166/2014, відповідно до якого, банк прийняв від позивача , на підставі меморального ордеру №173448, чотирнадцять тисяч гривень строком на три місяці під 26% річних (копія договору- а.с.6, меморальний ордер- а.с.-4) . Після закінчення строку дії договорів позивач звернулася до банку з вимогою повернути кошти, однак грошові кошти до теперішнього часу їй повернуті не були (а.с.10). Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. В пункті 1.1. „Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" дано визначення термінів: вклад (депозит) - це грошові кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті або банківські метали, які банк прийняв від вкладника або які надійшли для вкладника на договірних засадах на визначений строк зберігання чи без зазначення такого строку (під процент або дохід в іншій формі) і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. В пункті 3.3. „Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" зазначено, що банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За таких обставинах, з урахуванням усіх представлених сторонами доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про захист прав споживачівпідлягають задоволенню в частині стягнення грошових коштів,внесених позивачем на депозитний рахунок відповідача по договору банківського вкладу „Марафон лояльності" № 769166/2014 від 04.04.2014 року . Щодо відшкодування моральної шкоди,суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, відшкодування моральної шкоди, встановлені договором або законом. Враховуючи, що такі наслідки не передбачені договорами,укладеними між сторонами , суд не вбачає підстав до задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди. Крім того,позивач не надала жодного доказу на підтвердження спричинення їй відповідачем моральної шкоди. Таким чином позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. В статті 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. За таких обставин, враховуючи всі надані позивачем докази, позовні вимоги підлягають задоволенню частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 243грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial