Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, в якому просять суд визнати [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], батьком дитини [PERSON], який народився 02 квітня 2014 року та зобов'язати Відділ ДРАЦС Новоукраїнського РУЮ Кіровоградської області внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], за № 82 від 25 квітня 2014 року, де у відомостях про батьківство вказати батьком його [PERSON], виключивши відомості про [PERSON]. Виправити по батькові дитини за власним іменем батька, а саме Сергійович, а також присвоїти прізвище батька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] вказала, що з 09 жовтня 1993 року по 18 жовтня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстровано відділом Веселівським райвідділом РАГС Запорізької області за актовим записом № 129. Фактично шлюб розпався у квітні 2013 року, у липні 2013 року відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та 18 жовтня 2013 року рішенням Веселівського районного суду Запорізької області шлюб було розірвано. З червня 2013 року позивачі [PERSON] та [PERSON] проживають разом та перебувають у фактичних шлюбних відносинах. 02 квітня 2014 року у них народився спільний син [PERSON], батьком якого, згідно з свідоцтвом про народження від 25 квітня 2014 року вказаний відповідач, хоча в дійсності батьком не являється, так як батьком дитини є [PERSON], який підтверджує своє батьківство. А тому він вважає, що внесенням до актового запису про народження запису про батьківство [PERSON] порушені його права щодо його батьківства відносно його сина [PERSON]. На підставі викладеного позивачі просять суд задовольнити їх позовні вимоги, оскільки вважають, що визнання батьком [PERSON] відносно сина [PERSON], буде захищати його права та відповідатиме його законним інтересам. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] з'явилися, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, підтверджує, що дитина [PERSON] не являється його сином. Представник третьої особи\~\~[PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав підставними, щодо вирішення позову посилається на розсуд суду. Суд, заслухавши покази позивачів, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 квітня 2014 року народився [PERSON], про що 25 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області складено відповідний актовий запис № 82 . З свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ОЛ № 161214 ( а.с.11) вбачається, що його батьком записано [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Копія актового запису про народження № 82 від 25 квітня 2014 року [PERSON], [INFO], підтверджує, що підставою для запису відомостей про батька [PERSON] до актового запису про народження був актовий запис про шлюб № 129 від 09 жовтня 1993 року, складений Веселівським райвідділом РАГС Запорізької області. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 09 жовтня 1993 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що Веселівським райвідділом РАГС Запорізької області складено відповідний актовий запис № 129. Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. В статті 121 СУ України передбачено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього кодексу. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. В частині 1 статті 126 СК України, за відсутності заяви, право на подання кої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з положеннями ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до п.2.8\~\~Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання,\~\~затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених\~\~статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька. Відповідно до п.10\~\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №\~\~3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~судам дано роз'яснення, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК, так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Відповідно до ч.2\~\~ст.10 ЦПК України\~\~сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст.ст. 60,61 ЦПК України\~\~сторони зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх\~\~осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків,\~\~письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів,висновків експертів (ч.2 ст.57 ЦПКУ).\~Обставини, визнані сторонами, не підлягають доазуванню (ч.1 ст.61 ЦПКУ).\~ Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.212 ЦПК України). Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ч.2 ст.212 ЦПК України). Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного\~\~доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх\~\~сукупності (ч.3 ст.212 ЦПК України). Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (ч.4 ст.212 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом також враховується пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №\~\~3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"передбачає, що Відповідно до статей 213,215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують\~\~або\~\~спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні\~\~для\~\~реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Суд вважає, що в судовому засіданні підтверджено походження дитини [PERSON], 02 квітня 2014 року, від позивача [PERSON], так як позивач до та після народження дитини вважав та визнавав себе батьком дитини, на момент зачаття сина позивачі спільно проживали та перебували за межами України, про що внесено запис про візу в закордонному паспорті [PERSON] (а.с.9) та даний факт визнаний та не оспорюється відповідачем . Враховуючи вищевикладене та оскільки відповідач не заперечує проти визнання батьківства позивача відносно їхнього сина, жодна сторона не заявила про застосування наслідків спливу позовної давності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та визнати батьком [PERSON], [INFO]. Оскільки батьком сина [PERSON] є не відповідач [PERSON], а позивач [PERSON], що визнали сторони під час розгляду справи, тому суд вважає, що належить виключити з актового запису про народження № 82 від 25 квітня 2014 року [PERSON] та внести дані\~про [PERSON], як про батька дитини, задовольнивши позовні вимоги. Враховуючи те, що судом встановлено що батьком дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON], суд вважає, що належить внести зміни в актовий запис про народження № 82 від 25 квітня 2014 року, вилучити з нього відомості про [PERSON], як про батька, та внести запис, відповідно до якого у відомостях про батька зазначити [PERSON], [INFO], громадянина [PERSON], місце проживання Україна, Кіровоградська область, м.Новоукраїнка, пров. Лікарняний,58, прізвище та по батькові дитини змінити з "Ковальов Данііл Олегович" на "Герагін Данііл Сергійович", зобов'язавши відділ ДРАЦС реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції внести ці зміни в актовий запис та видати нове свідоцтво про народження дитини з врахуванням внесених змін.

Outcome: approved