Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON], Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації", третя особа Реєстраційна служба Кривоозерського районного управління юстиції в Миколаївській області та просять суд: - визнати рішення Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області від 2006 року щодо передання у власність відповідачу [PERSON] житлового будинку по вул.Українська, 5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області незаконним та скасувати його; - визнати недійсним з моменту видачі свідоцтва про право на власність на житловий будинок, по вул.Українська, 5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області, видане на ім"я [PERSON]; - скасувати державну реєстрацію право власності на житловий будинок по вул.Українська, 5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області, яке було зареєстроване на ім"я [PERSON]; - витребувати житловий будинок по вул.Українська, 5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області майна у [PERSON] шляхом зобов"язання останнього повернути вказане майно законному власнику - [PERSON] В обґрунтовання позовних вимог позивачі посилаються на те, що в 1994 році [PERSON] у КСП ім.Щорса придбав житловий будинок, який розташований за адресою: вул.Набережна с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області, на підтвердження чого є договір купівлі-продажу будинку, посвідченого 09 лютого 1994 року державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори, зареєстрованого 15 лютого 1994 року в Первомайському МБТІ. Згідно рішення 37 сесії 5 скликання Великомечетнянської сільської ради від 30 серпня 2010 року №3 вулиця "Набережна" с. Тернувате перейменована на вул."Українська" та житловому будинку присвоєно порядковий номер №5. В позовній заяві позивач вказує, що житловий будинок в с.Тернувате по вул.Набережна та по вул.Українська, 5 - це один і той же будинок. При його зверненні до Великомечетнянської сільської ради із заявою щодо передачі безоплатно у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по вул.Набережна с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області [PERSON] отримав відмову в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в розмірі 0,50. При цьому позивачу стало відомо, що [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва, обслуговування господарських будівель та споруд в розмірі 0.07 га, для ведення особистого селянського господарства в розмірі 1.05 га по вул.Українська,5 с.Тернувате Кривоозерського району, так як він має свідоцтво про право власності на житловий будинок. Позивач зазначає, що він дозволяв [PERSON] проживати у вказаному будинку останніх декілька років, при цьому йому в 2014 році стало відомо, що на даний час будинок, в якому проживає [PERSON], має два різних правовстановлюючих документа. Позивач вказує, що свідоцтво про право власності, яке видане Великомечетнянською сільською радою [PERSON], має бути визнано недійсним. У судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позов та просили задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказавши, що у вказаному будинку проживає 21 рік - з 1994 року, з часу його поселення в с.Тернувате Кривоозерського району будинок має адресу вул.Українська, 5. Заперечував щодо обставин, зазначених позивачем в позовній заяві. Відповідач пояснював, що [PERSON] був головою колгоспу ім.Щорса (с.В.Мечетня Кривоозерського району), за час своєї роботи намагався привласнити колгоспне майно. Відповідач стверджує, що в березні місяці 1994 року рішенням загальних колгоспників ім. Щорса було постановлено про необхідність повернення [PERSON] всього майна, яке було продано ним як головою колгоспу без рішення правління і загальних зборів колгоспників та обов"язкового повернення в колгосп, надавши архівну копію протоколу №1 загальних зборів членів колгоспу ім.Щорса від 19 березня 1994 року (а.с.127-134). Відповідач пояснював, що до того, як він вселився у будинок по вул.Українська, 5 с.Тернувате, в ньому ніхто не проживав, бо це був недобудований колгоспний «будинок спеціаліста». Відповідач наголошував, що з 1994 року і до теперішнього часу [PERSON] жодного разу до нього з будь-якими претензіями щодо володіння, користування будинком, який розташований по вул.Українська,5 с.Тернувате Кривоозерського району, не звертався. Представник [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивачів, мотивуючи тим, що [PERSON] житловим будинком, який розташований по вул.Українській, 5 с.Тернувате Кривоозерського району відкрито володіє з 1994 року, зареєстрований в ньому він та члени його сім»ї, право власності набуто у встановленому законом порядку. Також представник відповідача просив суд врахувати, [PERSON] не є власником житлового будинку, розташованого по вул.Набережна с.Тернувате Кривоозерського району, оскільки він не має правоустановчих документів на будівлю, у нього відсутній витяг з реєструючого органу про те, що він є власником спірного будинку, в договорі купівлі-продажу будинку від 09 лютого 1994 року не зазначено номер будівлі. Крім того, представник просив до спірних правовідносин застосувати строки позовної давності. Представники відповідача -Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області позов не визнали, вказуючи, що [PERSON] на законних підставах набув права власності на будинок, що розташований за адресою: вул.Українська, 5 с.Тернувате Кривоозерського району. [PERSON] зазначила, що секретарем Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району працює з 1999 року, в сільській раді відсутні будь-які дані, щодо осіб, які володіють майно по вул.Набережній с.Тернувате та відсутня реєстрація осіб, які проживають на такій вулиці. Представники Первомайського МБТІ, реєстраційної служби Кривоозерського РУЮ в Миколаївській області надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Положеннями ч.1 ст.182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регламентовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень». Відповідно до положень ст.2 вказаного Закону України державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зареєстровані речові права та їх обмеження мають пріоритет над незареєстрованими в разі спору щодо нерухомого майна. Відповідно до п. 6 додатку № 1 до пункту 2.1 "Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно" виключно свідоцтво про власності на об'єкт нерухомого майна, виданого органами місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями, є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна. Реєстрація прав власності на нерухоме майно\~це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв"язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснювалась Бюро технічної інвентаризації\~за місцезнаходженням об"єктів\~нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів. З викладеного випливає, що право власності на нерухомість це юридичний склад двох правових підстав: наявність правовстановлюючого документу та державну реєстрацію. За відсутністю хоча б однієї із вказаних підстав відсутнє і право на нерухоме майно. Судом встановлено, що в жовтні місяці 2006 року [PERSON] подав до Великомечетнянської сільської ради заяву про оформлення права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: вул.Українська, 5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області. На задоволення зазначеної заяви виконавчим комітетом Великомечетнянської сільської ради Миколаївської області 21 жовтня 2006 року прийнято рішення №1 «Про оформлення права власності на житловий будинок» по вул.Українська, 5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області(а.с.36), відповідно до якого було вирішено оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на житловий будинок №5 по вул.Українська с.Тернувате [PERSON]. На підставі даного рішення 09 січня 2008 року Великомечетнянською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області на ім»я [PERSON] видано свідоцтво серії САВ №979399 про право власності на нерухоме майно житловий будинок, який розташований за адресою вул.Українська, 5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області (а.с.54), згідно якого [PERSON] є власником будинку по вул.Українська,5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області. 09 січня 2008 року на підставі вищевказаного Свідоцтва про право власності [PERSON] зареєстрував право власності на будинок по вул.Українська, 5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації, що підтверджено даними копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17301696(а.с.55). Згідно витребуваних у Великомечетнянській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області копій погосподарських книг за 1996-2015 роки встановлено, що відповідач [PERSON] (разом з дружиною та дітьми) зареєстрований та проживає в будинку №5, по вул.Українська с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області (а.с.101-109). За даними Кривоозерського районного сектору УДМС України в Миколаївській області встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою:Миколаївська область Кривоозерський район с.Тернувате вул.Українська, 5 з 20 березня 1994 року (а.с.122). Судом встановлено, що в населених пунктах Великомечетнянської сільської ради (с.Тернувате, с.Велика Мечетня) погосподарський номер на ім'я [PERSON] чи [PERSON] не відкритий. За даними сільського голови встановлено, що вул.Українська в с.Тернувате існує тривалий час, проте визначити конкретну дату неможливо, оскільки попередній сільський голова не здав рішення сесій, виконавчих комітетів на державне зберігання до архіву та відповідні дані не збереглися. При цьому представники сільської ради пояснили, що реєстрація місця проживання осіб по вул.Набережній в с.Тернувате - не існує. Сільський голова пояснював, що підставою для прийняття сесією рішення №03 від 30 серпня 2010 року «Про перейменування вулиць в населених пунктах с.Тернувате і с.Токарівка" було те, що в 2010 році за вказівкою відділу реєстрації виборців Кривоозерської РДА сільською радою уточнювалися адреси проживання осіб, які значились у списках виборців. Сільський голова стверджував, що [PERSON] до грудня місяця 2014 року не звертався до сільської ради з питань володіння та користування житловим будинком, який розташований за адресою вул.Українська, 5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області. При з"ясування судом причин не зазначення в договорі купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 09 лютого 1994 року [PERSON] з КСП ім.Щорса, позивач пояснював, що колгосп ім.Щорса в 1990 роках на вулиці Набережній побудував п"ять будинків-спеціаліста, але який саме номер його будинку - не пам"ятає, позивач вказував, що, можливо, йому був проданий будинок №1. Таким чином, в ході судового розгляду позивачами та їх представником не доведено відсутність у відповідача [PERSON] правових підстав володіння будинком, який розташований за адресою вул.Українська, 5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області та не підтверджено своє право власності на спірне майно,\~не надано документів та інших доказів, що підтверджують дійсну належність спірного майна позивачам, не доведено факт незаконності вибуття з їх власності спірного майна. З урахуванням встановлених фактів,\~судом незаконність набуття права власності [PERSON] на житловий будинок, розташований по вул.Українська, 5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області, не встановлено, тому суд приходить до висновку, що виконавчим комітетом Великомечетнянської сільської ради рішення №1 від 21 жовтня 2006 року Про оформлення права власності на вказаний житловий будинок прийнято згідно вимог діючого на час реєстрації прав власності на нерухоме майно законодавства, також не знайдено підстав для визнання недійсним Свідоцтва про право на власність на житловий будинок по вул.Українській, 5 с.Тернувате Кривоозерського району Миколаївської області, виданого на ім"я [PERSON], та скасування державної реєстрації право власності на вказаний житловий будинок. Суд критично відноситься до посилань позивачів відносно того, що [PERSON] як власник будинку давав дозвіл [PERSON] на проживання у ньому і на їх вимогу відповідач відмовляється повернути належне їм майно, оскільки ні позивачі, ні їх представник в ході судового розгляду не навели належних та допустимих доказів на зазначене. Представник відповідача [PERSON] заявив про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зазначити про таке. Як було встановлено у судовому засіданні, обставини, на які вказують позивачі, виникли у 1994 році, відповідач та члени його родини у будинку, який розташований за адресою вул.Українська, 5 с.Тернувата Кривоозерського району Миколаївської області, проживають та відкрито користуються з 1994 року, [PERSON] оформив право власності на вищезазначений будинок з 2008 року. Відповідно до положень ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За положеннями ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Положеннями ч.3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з положеннями ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, враховуючи, що позивачі мали звернутися до суду за захистом своїх прав протягом трьох років з моменту виникнення права на такий позов, тобто протягом розумного строку після того як мали право вимагати від [PERSON] не чинити перешкоди у здійсненні ними права власності на будинок, проте ними даний позов поданий лише 19 січня 2015 року. З огляду на це та враховуючи відсутність будь-яких поважних причин пропуску строку позовної давності, судом констатується пропуск строків позовної давності, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні вказаного позову. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами у справі, суд приходить до висновку про\~\~ недоведеність заявлених позивачами позовних вимог, тому суд вважає за необхідне у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. Згідно положень ст.11 ЦПК України \~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: dismissed