Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк" (далі - ПАТ "Кредитпромбанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований наступним. На підставі кредитного договору від 17 листопада 2006 року № 49.35/270/06-НВС ПАТ "Кредитпромбанк" надав Відповідачу кредитні кошти в розмірі 80 000,00 дол. США. Процентна ставка складається з перемінної процентної ставки (10,66% річних) + фіксована процентна ставка ( 1,83 % річних). Відповідач [PERSON] в свою чергу зобов'язався відповідно до п. 3.3. кредитного договору погашати кредит та сплачувати проценти на умовах та у межах строків визначених Кредитним договором, не пізніше 17.11.2021 р. Факт отримання Відповідачем 1 кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № Tr.36943.1.422 від 17.11.2006 р. 17 листопада 2006 року з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між Позивачем та [PERSON]. було укладено договір поруки № 49.35 /270/06-НВС та 19.05.2009 року Додаткова угода № 1 про зміни до вищезазначеного договору. Станом на 22 серпня 2012 року заборгованість Відповідачів становить 717 474, 62 грн., з яких сума заборгованості за кредитом становить 561 853,15 грн., сума заборгованості за процентами - 72 287,09 грн.,сума пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів становить 64 151, 18 грн.. сума штрафу за не надання банку копії договору страхування у становленні строки становить 19 183, 20 грн. Відповідачі були повідомлені про існуючу заборгованість, однак вимог Позивача не виконували, що і стало підставою звернення позивача до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. 27.03.2013 р. [PERSON] подав до суду зустрічний позов про визнання недійсним п. 3, частини 1, п.5 частини 2 Кредитного договору № 49.35/270/06-НВС від 17.11.2006 р. Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, [PERSON] посилався на порушення Позивачем ст.1056-1 ЦК України, а саме на застосування в кредитному договорі два типи процентних ставок: перемінна та фіксована. На думку відповідача [PERSON] перемінна процентна ставка відсутня як можливий тип відсоткової ставки, а тому її слід вважати як фіксованою. Але оскільки перемінна процентна ставка вже є фіксованою, то вона не може бути збільшена в односторонньому порядку, як це передбачено умовами кредитного договору. Також Відповідач [PERSON] посилається на порушення Позивачем ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме продавець ( виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є не справедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. 19 червня 2013 року представник позивача збільшив позовні вимоги, де просив стягнути з Відповідачів солідарно суму в розмірі 728 670,57 грн., з яких сума заборгованості за кредитом становить 561 853,15 грн., сума заборгованості за процентами становить 117 140,53 грн., сума пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів становить 30 493,69 грн., сума штрафу за не надання банку копії договору страхування у становленні строки становить 19 183, 20 грн. Представник позивача під час судового розгляду 19.09.2013 року подала клопотання про заміну позивача з ПАТ "Кредитпромбанк " на ПАТ "Дельта Банк" на підставі договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами від 26.06.2013 року. Також представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог, де просила стягнути з Відповідачів солідарно суму в розмірі 718 054,57 грн., з яких сума заборгованості за кредитом - 561 853,15 грн., а сума заборгованості за відсотками - 156 201,84 грн. Проти зустрічного позову заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, проте вони в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомили. Представник відповідачів П.В.Молчанов в судовому засіданні заперечував проти задоволення первинного позову та підтримав зустрічний позов. 29.01.2014 року в справу, в якості представника [PERSON] вступила представник [PERSON], яка неодноразово зверталась до суду з клопотаннями про перенесення розгляду справи та надання їй часу для ознайомлення із справою, витребування у позивача додаткових доказів та підтримання зустрічного позову. В судове засідання 30.05.2014 року представник [PERSON] [PERSON] не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Від відповідачки [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи тривалий розгляд справи, суд прийшов до висновку про слухання справи та винесення рішення 30.05.2014 року без участі відповідачів та їх представників. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. На підставі кредитного договору від 17 листопада 2006 року № 49.35/270/06-НВС ПАТ "Кредитпромбанк" надав Відповідачу кредитні кошти в розмірі 80 000,00 дол. США. Процентна ставка складається з перемінної процентної ставки (10,66% річних) + фіксована процентна ставка ( 1,83 % річних). Відповідач [PERSON] в свою чергу зобов'язався відповідно до п. 3.3. кредитного договору погашати кредит та сплачувати проценти на умовах та у межах строків визначених Кредитним договором, не пізніше 17.11.2021 р. Факт отримання Відповідачем [PERSON] кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № Tr.36943.1.422 від 17.11.2006 р. 17 листопада 2006 року з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між Позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 49.35 /270/06-НВС та 19.05.2009 року Додаткова угода № 1 про зміни до вище зазначеного договору. Таким чином на підставі письмового договору між ПАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON], [PERSON] виникли відносини, які врегульовані нормами параграфу 2 глави 71 ЦК України. Також судом встановлено що ПАТ "Кредитпромбанк " на підставі договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами від 26.06.2013 року передав свої права ПАТ "Дельта Банк" Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 Кредитного договору процентна ставка складається з перемінної процентної ставки ( 10,66 %) та фіксованої процентної ставки ( 1,83%). Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 Кредитного договору Сторони погодили що перемінна відсоткова ставка може коригуватися з 1 березня та 1 вересня кожного року протягом строку дії цього договору, то від 01.03.2007 р. процентна ставка за кредитним договором становить 12,83% річних. Відповідно до п. 2.3. погашення заборгованості за Кредитом здійснюється позичальником шляхом сплати Щомісячного платежу у термін, визначенийп. 2 частини 1 цього Договору. Якщо термін сплати Щомісячного платежу припадає на неробочий день платежі здійснюються Позичальником у найближчий робочий день, наступний за таким Неробочим днем. При сплаті суми більшої, ніж сума щомісячного платежу, сума такого перевищення залишається на поточному рахунку Позичальника. Відповідно до квитанції Відповідача [PERSON] та випискою руху коштів вбачається, що всі щомісячні платежі Відповідача [PERSON] зараховуються у відповідності до Графіку погашення заборгованості, а залишок залишався на поточному рахунку № [NUMBER] з якого відповідно до п. 4. Додаткової угоди №4 від 30.07.2010 р. до Кредитного договору № 49.35/270/06-НВС від 17.11.2006 р., в подальшому погашалось заборгованість за кредитом та нараховані проценти. Позичальник доручив Банку шляхом договірного списання направляти грошові кошти з поточного рахунку, зазначеного в п. 4 цього Додаткового договору, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, при цьому Банк зобов'язувався розподіляти кошти, отримані на цей поточний рахунок, у черговості згідно з п. 2 цього Додаткового договору Відповідно до Додатку 1 до Додаткової угоди №4 від 30.07.2010 р. до Кредитного договору № 49.35/270/06-НВС від 17.11.2006 р. (Графік погашення кредитної заборгованості) Відповідач [PERSON] станом на 17.05.2014 повинен був повернути заборгованість у розмірі 90 173,51 дол. США. Відповідно до виписки руху коштів наданої представником позивача та розрахунку заборгованості станом на 11.04.2013, відповідач [PERSON] сплатив заборгованість у розмірі - 55 913,18 дол. США. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до Постанови пленуму ВССУ від 30.03.2012 №5, при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у збов"язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином( відступлення права вомоги), згідно ст.514 України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною 1 ст.554 ЦК України, зазначено, що у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основоного бору, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, виходячи з положень ст. 526 ЦК України, яка встановлює загальні умови виконання зобов'язання, ст.ст. 629, 611 цього Кодексу, відповідно до яких договір є обов'язковим для виконання сторонами, і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, вимоги ПАТ "Кредитпромбанк" суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору в розмірі 3219 грн. В зустрічному позові суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позов може бути поданий в межах строку звернення до суду, яким є трирічний строк (ст. 257 ЦКУ), що обчислюється з дня коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, за захистом, яких він звернувся до суду (ст. 261 ЦКУ). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернувся до суду тільки 27.03.2013 року, а відповідно до ст. 69 ЦПК України початок перебігу строку починається з наступного дня після настання події, з якою пов'язано його початок. Такою подією є підписання Кредитного договору, що укладений 17.11.2006 року. Отже, зустрічний позов про визнання недійсними пунктів частин кредитного договору, поданий з пропущенням строку на звернення до суду про захист своїх прав. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦКУ сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 Кредитного договору процентна ставка складається з перемінної процентної ставки ( 10,66 %) та фіксованої процентної ставки ( 1,83%). Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 Кредитного договору Сторони погодили що перемінна відсоткова ставка може коригуватися з 1 березня та 1 вересня кожного року протягом строку дії цього договору, то від 01.03.2007 р. процентна ставка за кредитним договором становить 12,83% річних. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак, оспорювані пункти Договору були узгодженими обома сторонами, тобто за правилом ч. 1 ст. 638 ЦК України, то Кредитний договір є укладеним, оскільки сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до Постанови пленуму ВССУ від 30.03.2012 №5, при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів). При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Що стосується зустрічних позовних вимого, то в даному випадку відсутні підстави вважати, що п. 3 ч 1. кредитного договору, укладений сторонами містить несправедливі умови до позивача, оскільки при підписанні договору позивач мав реальну можливість ознайомитись з умовами договору, в зв'язку з чим і погодився на його укладання шляхом підписання договору. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що п. 3 ч.1 Кредитного договору укладений всупереч чинному законодавству. Отже суд вважає, що в зустрічному позові необхідно відмовити. Крім того, позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні не заявляв клопотання про заміну відповідача, а відповідач ПАТ «Кредитпромбанк» не є належним відповідачем, оскільки передав право вимоги за вказаним кредитним договором ПАТ «Дельта Банк» На підставі викладеного,

Outcome: approved