Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просила провести поділ майна, що було набуто сторонами у зареєстрованому шлюбі, визнавши за нею право власності на 1/2 частину наступного майна: - житлового будинку по провулку Багрицького 39 у м. Миколаєві; - земельної ділянки, площею 0,1 га по провулку Багрицького 39 у м. Миколаєві; - садового будинку № 136 у СВТ "Скіф"; - земельної ділянки № 136, площею 0,0450 га у СВТ "Скіф. 18.03.2015 року позивач збільшила позовні вимоги та, крім вищевказаних вимог, просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину наступного майна: - автомобіля марки "ГАЗ 24", 1974 року випуску, р/н [NUMBER]; - автомобіля марки "МАЗ 54331", 1990 року випуску, р/н В0368 НІ; - причіпа "ОдАЗ 9958" напівпричіпу, р/н [NUMBER]. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, і все вищевказане майно було придбане ними за час шлюбу, за спільні кошти подружжя. Домовленість про добровільний розподіл майна між сторонами не досягнута, відповідач чинить перешкоди позивачці в користуванні майном, через що вона змушена звернутись до суду із даним позовом. У процесі розгляду даної цивільної справи представник позивача заявила клопотання про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме, про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1 га по провулку Багрицького 39 у м. Миколаєві та земельної ділянки № 136, площею 0,0450 га у СВТ "Скіф". Ухвалою суду від 24.09.2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя в частині поділу земельної ділянки, площею 0,1 га по провулку Багрицького 39 у м. Миколаєві та земельної ділянки № 136, площею 0,0450 га у СВТ "Скіф", були залишені без розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник зменшені позовні вимоги підтримала та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав зменшені позовні вимоги частково, а саме визнав вимоги щодо поділу житлового будинку по провулку Багрицького 39 у м. Миколаєві, та спірних транспортних засобів, однак заперечував проти поділу садового будинку № 136 у СВТ "Скіф", мотивуючи це тим, що останнє майно було придбано ним за особисті кошти. . Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.05.1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Від даного шлюбу вони мають повнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В період шлюбу сторони придбали наступне майно: житловий будинок разом із прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами, що розташований за адресою: провулок Багрицького 39 у м. Миколаєві, за договором купівлі продажу № 1-3867 від 05.11.1991 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с. 11-12). Даний будинок зареєстрований за відповідачем [PERSON]; садовий будинок № 136, розташованого у Садово-виноградарському товаристві Скіф, на території Жовтневого району Миколаївської області, право власності зареєстровано за відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про право власності серія САС № 375682 від 10.02.2011 року та витягом з Миколаївського МБТІ про державну реєстрацію прав № 28965653 від 10.02.2011 року (а.с.24-25); автомобіль марки "ГАЗ 24", 1974 року випуску, сірого кольору, двигун № [NUMBER] шасі (рама) № 0203228, р/н 00219 Н, зареєстрований за позивачем [PERSON]; автомобіль марки "МАЗ 54331", 1990 року випуску, синього кольору, двигун № ЯМ3238.042461, седельний тягач, шасі (рама) по табл. 4064, кузов (коляска) рама 39331, р/н В0368 НІ, зареєстрований за відповідачем [PERSON]; причіп "ОдАЗ 9958", білого кольору, шасі (рама) №775, напівпричіп-фургон-Е, р/н [NUMBER], право власності зареєстровано за відповідачем. Відповідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу ( статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що спірне майно було придбане сторонами у шлюбі, за спільні сумісні кошти, а тому є їх спільною сумісною власністю. Доказів, які б спростовували висновки суду, судом не здобуто. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частина 1 статті 70 СК України передбачає - у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved