Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач Державна іпотечна установа звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 30.05.2007 року між ТОВ Банк «Фінанси та кредит» та позичальником [PERSON] укладено Кредитний Договір №1035 pv21-07. Відповідно до умов вказаного договору, банк на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності надав Позичальнику кредитні ресурси в сумі 40 500,00 дол.США, під 15,0% річних, які Позичальник зобов`язався повернути до 28.05.2022 року. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору починаючи з 01.06.2007р. залишок по кредиту повинен щомісячно зменшуватись на 225 дол.США. Крім цього, між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит», [PERSON] як поручителем та [PERSON] укладено Договір поруки №1035 pv21-07 від 30.05.2007 року, за умовами якого поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором № 1035 pv21-07 від 30.05.2007 року, укладеним між Кредитором та Боржником, відповідно до якого Боржникові наданий кредит у розмірі 40500,00 дол. США, зі сплатою 15,00 % річних. Крім цього, між ТОВ Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] укладено Договір іпотеки №1035 pv21-07 від 31.05.2007 року, за умовами якого [PERSON] (Іпотекодавець) передає Банку (Іпотекодержатель) в заставу (іпотеку) наступне нерухоме майно, а саме 2-х кімнатну квартири під номером [ADDRESS] . Згідно листа №23/02-14 від 29.02.2016 року приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу І.В. Калашникової позивачу стало відомо, що майновий поручитель [PERSON] помер [INFO] і його спадкоємцем стала [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] , і спадкоємцю видане свідоцтво про право на спадщину. Інформація стосовно прийняття спадщини підтверджується інформаційною довідкою №154597950 (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта). Позивач вказує, що 11.02.2015 року між Державною іпотечною установою та ТОВ Банк «Фінанси та кредит» укладено договір відступлення права вимоги № 17/4-В, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим № 616, за умовами якого первісний кредитор (Банк) відступає, а новий «кредитор» (ДІУ, Установа) набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки, тощо), вказаними у додатках до даного Договору, в тому числі як свідчить Додаток №1 до Договору відступлення, права вимоги за Кредитним договором № 1035 рv21-07 від 30.05.2007 року. Дана обставина також стверджується і ухвалою Господарського суду м. Києва від 20 січня 2016 року у справі №910/21864/15, якою затверджено Мирову угоду між Банком та ДІУ, з якої вбачається, що сторони погодили діяти спільно для виконання умов Договору відступлення. Дана подія також затверджена і постановою від 27 листопада 2018 року Київського апеляційного суду по справі № 761/6734/17. Зазначає, що [PERSON] порушувала графік погашення кредиту, відмовлялася робити своєчасні платежі по страхуванню заставного майна, як це передбачено Договором добровільного страхування заставного майна № 10-Z/26-202-00127 від 29.05.2008 р., де предметом страхування є предмет іпотеки - двохкімнатна житлова квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а також договору добровільного страхування від нещасних випадків № 02-П/26-202-00071 від 29.05.2008 року, відповідно порушуючи цим п. 3.1.1. Договору іпотеки № 1035 pv 21-07 від 31.05.2007 р. щодо страхування іпотечного майна. Крім цього, ігнорувала будь-які повідомлення, які надходили з Банку, в том числі і повідомлення про зміну процентної ставки № 784 від 15.08.08 року та лист №1160 від 28.10.08 р. Дану кореспонденцію Боржниця відмовилася отримувати й на поштовому відділені. Банк направив відповідачу лист № 784 від 15.08.08 р. з повідомленням про зміну відсоткової ставки, що підтверджується копією конверта зі штришкодом, але отримувач [PERSON] відмовилася отримувати лист на пошті. Крім цього, Банк направляв повторно відповідачу лист №1160 від 28.10.08 р. з повідомленням про зміну відсоткової ставки, що підтверджується копією конверта зі штришкодом, але отримувач [PERSON] повторно відмовилася отримувати лист на пошті. Крім цього, у відділені Банку боржниця 19.09.2008 року відмовилася підписувати Додаткову угоду до Кредитного договору стосовно зміни відсоткової ставки, а також 15.10.2015 року згідно реєстру поштових відправлень (рекомендованих листів) [PERSON] відправлено повідомлення № 7182/11/2 про відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та Державною іпотечною установою по Кредитному договору № 1035 pv21-07 від 30.05.2007 p., Договору іпотеки № 1035 pv21-07 від 31.05.2007 p., Договором поруки № 1035 pv21-07 від 30.05.2007 року. Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 14.01.2018 року заборгованість [PERSON] становить по сумі основного боргу - 355 264,27 грн., інфляційні втрати - 72 375,33 грн., пеня - 112 815,95 грн. та прострочені відсотки за користування кредитом становлять - 192 000,60 гри, за період з 17.09.2015 рік по 30.11.2018 рік, всього 732 456,15 (сімсот тридцять дві тисячі чотириста п`ятдесят шість гривень 15 коп.) гривень. Позивач посилаючись на ст.ст. 11, 509, 525, 549, 553, 554, 623, 625, 626, 1049, 1054 ЦК України просив стягнути на його користь солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість, яка складає 732 456,15 (сімсот тридцять дві тисячі чотириста п`ятдесят шість гривень 15 коп.) гривень, з яких 355 264,27 грн. - основний борг, 72 375,33 грн. - інфляційні витрати, 112 815,95 грн. - пеня та 192 000,60 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом та стягнути солідарно з відповідачів судовий збір. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці 07.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці 18.04.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті (а.с.146). Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті спрямував на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника Державної іпотечної установи, просив позов задовольнити повністю, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, відзиву на позовну заяву не надали, про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно, належним чином на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://court.gov/ua/sud2414, а тому суд вважає за можливе провести судове засідання у їх відсутність. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, ухвалив здійснювати судове засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідачі не подали відзив на позовну заяву, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 травня 2007 року між ТОВ Банк «Фінанси та кредит» та позичальником [PERSON] укладено Кредитний Договір №1035 pv21-07. Відповідно до умов вказаного договору, банк на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності надав Позичальнику кредитні ресурси в сумі 40 500,00 дол.США, під 15,0% річних, які Позичальник зобов`язався повернути до 28.05.2022 року (а.с. 27-31). Відповідно до п.3.2 Кредитного договору починаючи з 01.06.2007р. залишок по кредиту повинен щомісячно зменшуватись на 225 дол.США. 14 серпня 2008 року ТОВ Банк «Фінанси та кредит» Додатковою угодою №1 збільшено процентну ставку на 1% і відповідно з 14.08.2008 року боржник сплачує Банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 16% річних (а.с.32-35, 61-66). Пунктом 4.2 Кредитного договору визначено, що нарахування відсотків проводиться за період з моменту списання Кредитних ресурсів з позичкового рахунку Позичальника до моменту повернення Кредитних ресурсів на Позичковий рахунок. Нарахування відсотків за день видачі Кредитних ресурсів проводиться як за повний день, а за день повернення не проводиться. Нарахування відсотків проводиться один раз на місяць на залишок заборгованості на Позичковому рахунку Позичальника за період з 1 по останнє число місця. Нарахування відсотків проводиться по методу «факт»/360 за кожний день користування кредитними ресурсами. Пунктом 4.3 Кредитного договору визначено, що Позичальник сплачує відсотки щомісяця, у термін до 10 числа кожного місяця. У зазначений термін сплачуються відсотки, нараховані за попередній календарний місяць. Відсотки сплачуються шляхом зарахування відповідної суми на рахунок відсотків № 22089213988201. Відповідно до 4.6 Договору зазначено, у випадку зміни вартості Кредитних ресурсів на ринку позичкового капіталу або інших показників, що характеризують кон`юнктуру фінансових ринків, відсоткова ставка за користування Кредитними ресурсами підлягає зміні на вимогу Банку. У зазначених випадках Банк вправі змінити величину відсоткової ставки, попередивши про це письмово Позичальника не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів. У випадку незгоди Позичальника зі зміною розміру відсоткової ставки, Позичальник зобов`язаний сповістити про це Банк протягом 3 (трьох) днів з моменту одержання повідомлення Банку про зміну відсоткової ставки і повернути отримані Кредитні ресурси і сплатити всі відсотки но колишній ставці до настання терміну вступу в силу нової відсоткової ставки, зазначеної в повідомлені Банку. При не повідомлені Позичальником Банку про свою незгоду зі зміною величини відсоткової ставки, протягом 3 (трьох) днів з моменту одержання відповідного повідомлення, нова величина відсоткової ставки вважається прийнятої Позичальником і набирає сили з моменту, зазначеного в повідомленні. Пункт 5.3. Кредитного договору зобов`язує Позичальника протягом 3 (трьох) робочих днів повідомляти Банк про зміну своєї фактичної або поштової адреси, паспортних даних, місця роботи, номерів телефонів, прізвища і/чи імені, а також факти розлучення, шлюбу, народження дітей і інших обставин, які можуть вплинути на виконання зобов`язань за даною угодою, з настанням відповідних документів, які їх підтверджують. Пунктом 6.1 Кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів і/чи сплати відсотків, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником термінів платежів, передбачених п.3.2., З.4., 4.З., 4.4., 4.6. Даного Договору, а також будь-яких інших термінів платежів, передбачених цим Договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов`язання сплатити відсотки за увесь час фактичного користування Кредитними ресурсами. Пункт 7.1 Кредитного договору зазначає, що у випадку, якщо сплачені Позичальником Банку кошти недостатні для погашення виниклої до цього моменту загальної суми заборгованості, то погашення заборгованості виконується в наступній черговості: у першу чергу погашаються прострочені відсотки за користування Кредитними ресурсами, у другу чергу погашаються нараховані відсотки за користування Кредитними ресурсами, а в третю чергу погашається сума основного боргу по кредиту, а в четверту чергу погашається пеня і штрафи. В Кредитному Договорі пунктом 7.7 зазначається - за неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. 30 травня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» (Банк), [PERSON] (Поручителем) та [PERSON] (Боржником) укладено Договір поруки №1035 pv21-07, за умовами якого поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором № 1035 pv21-07 від 30.05.2007 року, укладеним між Кредитором та Боржником, відповідно до якого Боржникові наданий кредит у розмірі 40500,00 дол. США, зі сплатою 15,00 % річних (а.с.43-45). 31 травня 2007 року між ТОВ Банк «Фінанси та кредит» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено Договір іпотеки №1035 pv21-07, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Глуговським В.В., зареєстровано в реєстрі за №75 (а.с.39-42). За умовами зазначеного Договору іпотеки, з метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №1035 pv21-07 від 30.05.2007 року, [PERSON] . (Іпотекодавець) передав Банку ( Іпотекодержателю ) в іпотеку 2-х кімнатну квартиру під номером [ADDRESS] . З листа №23/02-14 від 29.02.2016 року приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Калашникової І.В. вбачається, що майновий поручитель [PERSON] помер [INFO] і його спадкоємцем стала [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] , і спадкоємцю видане свідоцтво про право на спадщину (а.с.67). Дана обставина додатково підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №154597950 від 31.01.2019 року (а.с.70-73). 11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та ТОВ Банк «Фінанси та кредит» укладено договір відступлення права вимоги № 17/4-В, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим № 616, за умовами якого первісний кредитор (Банк) відступає, а новий «кредитор» (ДІУ, Установа) набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки, тощо), вказаними у додатках до даного Договору, в тому числі як свідчить Додаток №1 до Договору відступлення, права вимоги за Кредитним договором № 1035 рv21-07 від 30.05.2007 року (а.с.13-18). Пунктом 6.1. Договору про відступлення передбачено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання його Сторонами та нотаріального посвідчення і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим Договором. З Витягу з Державною реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №45514419 від 12.10.2015 року вбачається, що Державна іпотечна установа являється Іпотекодержателем заставного майна, а саме, квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 68-69). 15 жовтня 2015 року згідно реєстру поштових відправлень (рекомендованих листів) [PERSON] відправлено повідомлення № 7182/11/2 про відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та Державною іпотечною установою по Кредитному договору № 1035 pv21-07 від 30.05.2007 p., Договору іпотеки № 1035 pv21-07 від 31.05.2007 p., Договором поруки № 1035 pv21-07 від 30.05.2007 року (а.с.19-22). З довідки про стан заборгованості за договором про іпотечний кредит №1035 pv21-07 від 30.05.2007 року та розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 14.01.2019 року у позичальника [PERSON] наявна заборгованість, зокрема, 732 456,15 (сімсот тридцять дві тисячі чотириста п`ятдесят шість гривень 15 коп.) гривень, з яких 355 264,27 грн. - основний борг, 72 375,33 грн. - інфляційні витрати, 112 815,95 грн. - пеня та 192 000,60 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом (а.с.74-77). Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Зокрема, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України N 2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. При цьому, суд не порушив принципу процесуальної рівності сторін, оскільки повідомляв відповідача про судовий розгляд справи належним чином, пропонував подати заперечення, проте, відповідач вказаною пропозицію суду не скористався, заперечень щодо позову та доказів на їх підтвердження не надано. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004у справі N 1-33/2004. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням від 01.02.2019 року (а.с.10), в розмірі 10986,84 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved