Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

07 травня 2019 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Шабівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про встановлення факту сумісного проживання, визнання факту належності житлового будинку та визнання права власності на спадкове майно, уточнивши свої позовні вимоги 07.05.2019 року остаточно просить суд: встановити факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] до дня його смерті; встановити факт належності житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку літ. "А", загальною площею 44,2 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., вбиральні літ. "Г", підвалу літ. "В", літньої кухні літ. "Б", споруд № № 1-3. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько - спадкодавець [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді: - житлового будинку [ADDRESS] . Після смерті її батька вона звернулась до нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, однак у зв`язку з тим, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, позивач зазначає, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки до дня смерті спадкодавця мешкала разом з ним за однією адресою, надавала матеріальну та фізичну допомогу, провела його поховання. Наразі продовжує мешкати в даному житловому будинку, обробляє присадибну ділянку, ремонтує будівлі. Інші спадкоємці-її мати та дружина спадкодавця своєю заявою відмовилась від прийняття спадщини на її користь. За вказаних вище підстав, вона і звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити . Представник Шабівської сільської ради у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи без його участі . Суд розглядає справу за відсутність позивача, представника відповідача, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Шабівської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно . Так, як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до довідки № 151/01-21, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради, дійсно згідно запису по господарської книги сільської ради за 1996 рік та за 2016-2020 роки, особовий рахунок [NUMBER], власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] » значиться [PERSON] , який помер [INFO] . Також на ім`я [PERSON] був виготовлений технічний паспорт на жилий будинок індивідуального жилищного фонду, розташований по [ADDRESS] . Окрім того, як вбачається з копії рішення № 186 від 07.10.1993 року, винесеного Шабівською сільською радою народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області, вирішено передати гр. [PERSON] безоплатно в приватну власність для обслуговування індивідуального жилого будинку та господарських будівель земельну ділянку площею 0,13 га, розташовану в [ADDRESS] . Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, в судовому засіданні на підставі вищезгаданих доказів достовірно встановлено факт належності померлому [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] , а тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є рідною донькою померлого [INFO] , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , Витягом з рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 21.06.2001 року по справі № 2-701/2001, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . У відповідності до довідки №148/01-21, складеної виконкомом Шабівської сільської ради 18.04.2019 року, [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Згідно довідки №147/01-21, складеної виконкомом Шабівської сільської ради 18.04.2019 року, разом з померлим [INFO] [PERSON] , який фактично проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , мешкали та були зареєстровані: дочка - [PERSON] , 1967 року народження та онук - [PERSON] , 1986 року народження. Згідно довідки № 152/01-21, складеної виконкомом Шабівської сільської ради, дійсно згідно запису погосподарської книги сільської ради за 1996 рік та за 2016-2020 роки, особовий рахунок [NUMBER], [PERSON] була зареєстрована та фактично мешкала за адресою: [ADDRESS] , разом з батьком, [PERSON] , який помер [INFO] , доглядала за ним, вела спільне господарство та провела його поховання. Таким чином, на підставі вищезгаданих довідок, є доведеним факт сумісного проживання позивача [PERSON] разом з її батьком [PERSON] , на момент відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що дружина померлого [INFO] [PERSON] та мати позивача - [PERSON] своєю заявою, посвідченою головним спеціалістом-юрисконсультом Шабівської сільської ради, зареєстрованої в реєстрі за № 80, відмовилась від належного їй спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] на користь доньки померлого [PERSON] , [INFO] . Позивач бажає прийняти спадщину після смерті померлого [INFO] [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області з приводу оформлення своїх спадкових прав, проте листом № 57/01-16 від 22.04.2019 року приватного нотаріуса Драченка А.Н. відмовлено у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії з підстав відсутності у [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний кодекс України від 18 липня 1963 року (надалі, ЦК України 1963 року), то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1 ст. 529 ЦК України, 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем за законом до майна померлого [INFO] , яка фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, прийняла на зберігання документи, що належали спадкодавцю, більш того у визначеному чинним законодавством порядку звернулась до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилась від її прийняття, тобто юридично також прийняла спадщину, прийнявши до уваги підтверджений в судовому засіданні факт належності житлового будинку по [ADDRESS] - [PERSON] , який помер [INFO] , також те, що інший спадкоємець - дружина померлого відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] , тобто позивача, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до Шабівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту сумісного проживання, визнання факту належності житлового будинку та визнання права власності на спадкове майно та можливість їх задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved