Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст.268 ЦПК України 26.01.2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.02.2021. Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я», в інтересах якої діє голова правління Качко В.С. звернулись до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. Позовну заяву мотивовано тим, що 25.02.2008 між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я», в особі виконавчого директора Снігур Г.І. і позичальником [PERSON] , поручителем [PERSON] , поручителем [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки №89/1, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн. (річний процент - 45 %, зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 36 місяців, з 25.02.2008 по 24.02.2011. Зазначає, що згідно з даними карточки платежів по гривневому кредиту за договором кредиту-поруки № 89/1 від 25.02.2008 останній платіж по кредиту був здійснений 28.11.2008 в сумі 800,00 грн. Вказаним Договором кредиту-поруки №89/1 від 25.02.2008 року передбачені умови забезпечення виконання зобов`язань з повернення кредитних коштів, а саме умови поруки. Так, згідно вказаного договору [PERSON] , [PERSON] поручилися за належне виконання позичальником умов Договором кредиту поруки №89/1 від 25.02.2008 року. Однак, відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим, загальна заборгованість за Договором кредиту поруки №89/1 станом на 13.02.2020 року становить 88 630,49 грн., з яких 43 747,71 грн. - по тілу кредиту та 43 747,41 грн. - по відсотках за користування кредитом. На підставі вищенаведеного, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за Договором кредиту поруки №89/1 від 25.02.2008 у розмірі 88 630,49 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 10.05.2020 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 26 червня 2020 року представником відповідачів [PERSON] (після розірвання шлюбу [PERSON] ) та [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON] ) - адвокатом Пачута О.М. було подано відзив на позовну заяву. Так, представник відповідачів вказує на те, що кредитор всупереч умовам договору кредиту-поруки, пред`явив вимогу (позов) до поручителів після спливу строку дії поруки. Зазначає, що порука відповідачів припинилася, що на їх думку є підставою для відмови в позові до поручителів. Як вказано у відзиві сторони договору кредиту-поруки узгодили, що поручителі відповідають перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно із позичальником терміном на 10 років з дня укладення договору (п. 5.1.), чим встановили строк поруки, та, як зазначає представник відповідачів, зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у т.ч., застосування судових заходів захисту права, кредитор вчиняти не може. При цьому у відзиві на позовну заяву, представник відповідачів посилаючись на зміст п.5.1 договору кредиту-поруки, зазначає, що сторони за договором дійшли згоди про те, що поручитель відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі... солідарно терміном на 10 років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним. Тобто, як вказано представником поручителів (відповідачів), поручитель може відповідати перед кредитором лише після повного виконання зобов`язань за кредитним договором і, відповідно, не має підстав відповідати за цими зобов`язаннями до їх повного виконання. Однак, якщо зобов`язання повністю виконане (зокрема, позичальником) до моменту, з якого може настати відповідальність поручителя за цим зобов`язанням, то перестає існувати обов`язок, виконання якого позичальником забезпечувалося порукою, зникає об`єкт і зміст поруки, яка припиняється із припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Просить суд у позові Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» про солідарне стягнення боргу відмовити. 03 вересня 2020 року головою правління Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» Качко В.С. (далі позивач) подано до суду відповідь на відзив, в якому вказано на те, що зобов`язання за договором кредиту-поруки №89/1 від 25.02.2008 не виконано. Як зазначає позивач, зобов`язання припиняються після сплати у повному обсязі (п. 3.2 договору), однак відповідачі продовжують ухилятися від виконання обов`язків, станом на 13.02.2020 заборгованість за договором становить: 88 360,49 грн. (43 747, 71 - тіло кредиту; 43 747,71 грн. по відсоткам за користування кредитом (згідно планової дати закриття кредиту відсотки зупинені). Окрім того, у відповіді на відзив позивач зазначає про добровільність підписання договору сторонами та обізнаність з його умовами відповідачів по справі. При цьому зазначає, що згідно ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, та що згідно ст. 631 вказаного Кодексу закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Вважає, що договір є обов`язковим для виконання, позовна заява подана до суду у межах дії договору, тобто узгодженого сторонами 10-річного строку позовної давності. Таким чином просить суд задовольнити позовні вимоги, про стягнення із відповідачів заборгованості перед кредитною спілкою солідарно. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Однак, в матеріалах справи міститься заява, в якій представник позивача просить провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Від їх представника [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомляв, клопотань та заяв не подавав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, а відповідачем - разом із відзивом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справу доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Позивач по справі відповідно до ст.3 Закону "Про кредитні спілки"кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 Закону "Про кредитні спілки", кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших Законів та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до п.1 ч.1ст.1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", кредитні спілки належать до фінансових установ виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. 1) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. Згідно з п. 3 ч. 1 ст.1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"фінансовий кредит - кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Як визначено в ч. 1 ст.1 Закону "Про кредитні спілки"кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 5 ст.8 Закону "Про кредитні спілки" передбачено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність щодо залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до Закону. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.34 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"та ч. 5 ст.8 Закону "Про кредитні спілки"діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню. На підставі ч. 2 ст.34 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до норм матеріального права, що діяло під час укладення вказаного договору кредиту, КС «Туря» повинна була мати необхідний обсяг цивільної дієздатності для видачі кредиту на зазначених у ньому умовах. Як встановлено судом з матеріалів справи, 25.02.2008 між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я», в особі виконавчого директора Снігур Г.І. і позичальником [PERSON] , поручителем [PERSON] , поручителем [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки №89/1, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн. (річний процент - 45 %, зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 36 місяців, з 25.02.2008 по 24.02.2011. Умовами договору кредиту-поруки № 89/1 від 25.02.2008 року передбачено, зокрема, що: за користування кредитом сплачуються відсотки, зазначені в розрахунку (п. 2.3 договору) із розрахунку 45 % річних, а також інші відсотки у випадках, передбачених договором або законом (п. 1.3); розрахунок зазначається у даному пункті або у додатку «А» до договору (п. 2.3); додаткові відсотки за користування кредитом нараховуються і сплачуються і після закінчення строків, визначених у п. 2.3 договору, у разі, якщо у позичальника існує прострочена заборгованість з відповідного платежу (п. 2.4); зобов`язання за даним договором припиняються після сплати в повному обсязі: додаткових відсотків (у разі настання випадків, визначених договором), відсотків за користування кредитом та повернення суми кредиту (п. 3.2); поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно терміном на 10 років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним (п. 5.1); поручитель зобов`язується здійснювати постійний та систематичний контроль за виконанням позичальником зобов`язань за договором (п. 5.2) і має право самостійно виконати зобов`язання позичальника з отриманням у цьому разі права зворотної вимоги до позичальника та звільненням від сплати штрафних санкцій, додаткових відсотків, упущеної вигоди, викликаних невиконанням позичальником своїх зобов`язань, які за цих умов покладаються на позичальника (п. 5.3); позовна давність за договором сторонами встановлена у 10 років (п. 8.1). З карточки платежів згідно з договором кредиту-поруки вбачається, що позичальник порушила свої зобов`язання за договором і спричинила виникнення боргу, що його кредитор визначив станом на 13.02.2020 року в сумі 88 360,49 грн. з них по тілу кредиту: 43 747, 71 грн. по відсотках за користування кредитом - 43 747,71 грн. (згідно планової дати закриття кредиту відсотки зупинені). Вказана сума боргу відповідає сумі боргу, визначеній станом на 25.02.2011 року, тобто до кінцевої дати закінчення зобов`язання. Розрахунком боргу зафіксовано, що останній за часом платіж позичальник здійснила у сумі 800,00 грн. 28.11.2008 року, після цього платежі не фіксуються. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] після розірвання шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він, згідно ст. 1050 ЦК України, зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Договір був укладений кредитною спілкою, яка в разі його порушення позичальником має право на позов, якого не може бути позбавлена (ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 20, 80, 91, 92, 95, 96, 321, Глава 29, ст. 1054 ЦК України, ст. 4 ЦПК України, інші норми законодавства). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до картки платежів по гривневому кредиту згідно договору кредиту-поруки № 89/1 від 25.02.2008 [PERSON] взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 13.02.2020 заборгованість по договору кредиту-поруки №89/1 від 25.02.2008 становить 88 630,49 грн., яка складається з наступного: 43 747,71 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 43 747,41грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом (згідно планової дати закриття кредиту відсотки зупинені). Зі змісту договору кредиту-поруки, а саме п 8.1 сторони домовилися про встановлення десятирічного стоку позовної давності. Разом із тим, відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку (ч. 1 ст. 553 ЦК України) У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. ст. 598, 599 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Договір кредиту поруки №89/1 від 25.02.2008 р., має ознаки змішаного договору (ст.ст. 6, 553, 626-628, 638, 1054 ЦК України), основні умови поруки в ньому зафіксовані, договір не оспорювався судовим порядком і, відповідно, підлягав виконанню та виконувався. Правових підстав стверджувати, що договір поруки не був укладений і зобов`язання щодо поруки з нього не виникли, наразі немає. До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ч. 2 ЦК України). У спірних правовідносинах з урахуванням чинності договору слід виходити з того, що стосовно поручителів [PERSON] та [PERSON] , діють і застосовуються лише ті умови договору, що регулюють поруку, а умови, які регулюють власне кредитне зобов`язання, застосовуються до відносин із позичальником [PERSON] . При дослідженні договору кредиту-поруки №89/1 від 25.02.2008 року встановлено, що сторони узгодили, що поручителі відповідають перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно із позичальником терміном на 10 років з дня укладення договору (п. 5.1), таким чином встановивши строк поруки. Беручи до уваги, що строк дії поруки є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються (преклюзивний строк), зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі, застосування судових заходів захисту права, кредитор вчиняти не може. Позивач пред`явив вимогу (позов) до поручителів 13.02.2020 року, тобто після спливу строку дії поруки (до суду позов подано 12.03.2020). Порука відповідачів (поручителів) припинилася 25.02.2018 року, що є самостійною і достатньою підставою для відмови в позові до поручителів. Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що [PERSON] (позичальник), належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором кредиту-поруки №89/1 від 25.02.2008, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, що становить 88 630,49 грн., яка складається з наступного: 43 747,71 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 43 747,41грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом (згідно планової дати закриття кредиту відсотки зупинені), тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з неї вказаної суми заборгованості на користь позивача відповідно до положень договору та ст. 526 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. При дослідженні матеріалів справи суд приходить до висновку, про те що оскільки сторони встановили строк договору поруки саме 10 років з моменту укладення договору, то суд вважає, що вимоги заявлені позивачем про стягнення заборгованості за вказаним договором кредиту-поруки з поручителів є необґрунтовані, підстави для відповідальності поручителів за зобов`язаннями позичальника відсутні, виходячи зі змісту п. 5.1 договору кредиту-поруки, оскільки позов поданий поза межами строку дії договору, а відтак, суд вважає, що у задоволенні вимог позивача про солідарне стягнення заборгованості слід відмовити. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10 червня 2020 року позивачу постановлено відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі. У відповідності до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Відповідно змісту ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 2102,00 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: partial