Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, та просить визнати дії щодо використання відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області архівних записів з інформаційної довідки Реєстру права власності на нерухоме майно про об"єкт нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення магазину "Комфорт" загальною площею 86,7 кв.м. та нежитлового приміщення магазину загальною площею 179,6 кв.м., що розташовані в м.Коростень, вул.Кірова, 30, як документальне підтвердження належності боржнику [PERSON] на праві власності нежитлового приміщення магазину "Комфорт" загальною площею 86,7 кв.м. та нежитлового приміщення магазину загальною площею 179,6 кв.м., що розташовані в м.Коростень, вул.Кірова, 30 - незаконними, усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виключення з постанови про опист та арешт майна від 16.08.2017 року винесеною старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області [PERSON] по зведеному виконавчому провадженню №54520356 наступне майно: нежитлове приміщення магазину "Комфорт" загальною площею 86,7 кв.м. та нежитлове приміщення магазину загальною площею 179,6 кв.м., що розташовані в м.Коростень, вул.Кірова 30, звільнивши його з-під арешту та припинивши електронні торги. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що на підставі договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 03.06.2005 року [PERSON] придбала у власність у ТОВ "Сахара" нежитлові приміщення, а саме магазин №73 та магазин "Комфорт", за адресою: м.Коростень, вул.Кірова 30. В подальшуму [PERSON] провела повторну інвентаризацію та об"єднання, об"єднавши вказані нежитлові приміщення в одне нежитлове приміщення магазину, загальною площею 181,6 кв.м.. Він та [PERSON] - 09.04.2013 року придбали у [PERSON] в рівних частках об"єднане нежитлове приміщення магазину №73 та магазин "Комфорт", який розташований по вул.Кірова, 30 в м.Коростень, загальною площею 171 кв.м., зменшення якого відбулось за рахунок оздоблення, утеплення внутрішніх стін та влаштування перегородок без порушення несучих стін. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 01.04.2014 року у справі №279/9508/13-ц накладено арешт на майно, що належить боржнику [PERSON], до переліку майна якої було включено вказане нежитлове приміщення магазин №73 та магазин "Комфорт", однак на час накладення арешту вказане нежитлове приміщення [PERSON] не належало. Крім того, 08.08.2017 року по зведеному виконавчому провадженню №48807562 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області під час примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 22.10.2014 року №906/1209/13 накладено арешт на майно боржника [PERSON], а постановою по зведеному виконавчому провадженню №54520356 від 16.08.2017 року проведено опис та арешт майна боржника [PERSON], до переліку якого було включено нежитлове приміщення магазин №73 та магазин "Комфорт", який розташований по вул.Кірова, 30 в м.Коростень. В подальшому вказане нежитлове приміщення магазин загальною площею 86,7 кв.м., за дорученням державного виконавця було передано на реалізацію в ДП "Сетам" та продано з прилюдних торгів учаснику 1 за 249685 грн.. Позивач вважає, що арешт, опис та продаж вказаного майна відбулося з порушенням порядку накладення арешту, встановленого Законом України "Про виконавче провадження". Сторони до суду не з`явились, позивач клопотав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області заперечень проти позову не подав, просив розгляд справи провести за його відсутності. Треті особи: відділ ДВС Коростенського МРУЮ в Житомирській області та [PERSON] причини неявки не повідомили, заяв та клопотань не подавали, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином за місцем реєстрації юридичної особи, а [PERSON] через оголошення. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначає засади виконавчого провадження, як справедливість, неупередженість та обєктивність, а також співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 03.06.2005 року [PERSON] придбала у власність у ТОВ "Сахара" нежитлові приміщення, а саме магазин №73 та магазин "Комфорт", що розташовані за адресою: м.Коростень, вул.Кірова, 30. Нежитлові приміщення вцілому магазин №73 збудований з цегли загальною площею 93.4 м.кв. та магазин «Комфорт» збудований (добудований) зі шлакоблоків загальною площею 87.6 м.кв.. Право власності на вказане майно було зареєстровано в ДКП Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації, номер запису 87 в книзі 1, що стверджується копією витягу від 13.06.2005 року. В подальшуму, [PERSON] провела повторну інвентаризацію та об"єднання, об"єднавши вказані нежитлові приміщення в одне нежитлове приміщення магазин, загальною площею 181,6 кв.м., що стверджується копією витягу з реєстру прав на нерухоме майно від 29.08.2006 року, номер запису 87 в книзі 1. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 09.04.2013 року позивач [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] в рівних частках об`єднане нежитлове приміщення магазин №73 та магазин "Комфорт", який розташований по вул.Кірова, 30 в м.Коростень, загальною площею 171 кв.м.., зменшення загальної площі відбулося за рахунок оздоблення, утеплення внутрішніх стін та влаштування перегородок без порушення несучих стін, що не є самочинним будівництвом, що слідує з довідки Коростенського МБТІ від 25.02.2013 року №257, яка була видана за результатами інвентаризації. Належність [PERSON] 1/2 частини вказаного нежитлового приміщення стверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно, номер запису про право власності №602593 від 09.04.2013 року. При цьому, відомості про реєстрацію права власності за попереднім власником залишились в даних реєстру прав власності на нерухоме майно, веденням якого займалось БТІ до 2013 року, та використовується, як архівні записи, про що наявні відмітки в інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно. З постанови про відкриття виконавого провадження №42799960 відділу ДВС Коростенського МРУЮ слідує, що ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 01.04.2014 року у справі №279/9508/13-ц накладено арешт на майно, що належить боржнику [PERSON], та до переліку майна було включено нежитлове приміщення магазин площею 179,6 кв.м. та магазин "Комфорт", площею 86,7 кв.м., яке розташоване по вул.Кірова, 30 в м.Коростень, однак дане майно на той час [PERSON] вже не належало. Разом з тим, 08.08.2017 року по зведеному виконавчому провадженню №48807562 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області [PERSON] під час примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 22.10.2014 року за №906/1209/13 було накладено арешт на майно, що належить боржнику [PERSON]. Постановою старшого державного виконавця Сладь Т.П. по зведеному виконавчому провадженню №54520356 від 16.08.2017 року проведено опис та арешт майна боржника [PERSON], до переліку якого увійшло нежитлове приміщення загальною площею 86.7 м.кв. та нежитлове приміщення загальною площею 179.6 м.кв., яке розташоване по вул.Кірова, 30 в м.Коростень. Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому нежитлове приміщення магазин загальною площею 86,7 кв.м., що знаходиться по вул.Кірова, 30 в м.Коростень за дорученням державного виконавця було передано на реалізацію в ДП "Сетам" та продано з прилюдних торгів учаснику 1 за 249685 гривень, що стверджується скріном з сайту ДП «Сетам». Конституцією України (ст.41) та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод \~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст.321 ЦК України право власності на майно є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок звернення стягнення на обєкти нерухомого майна фізичної особи, з якої слідує, що у разізвернення стягнення на обєкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо зясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.У разі відсутності технічної документації на майно, у звязку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. Таким чином, суд дійшов висновку, що на час арешту, опису та продажу нежитлових приміщень державним виконавцем не було дотримано вказаних вимог Закону, не було отримано належної інформації (документації) про право власності боржника [PERSON] на нежитлові приміщення, було здійснено використання архівних записів про належність [PERSON] вказаних приміщень, що в подальшому призвело до продажу частини цього майна з прелюдийних електронних торгів та вплинуло на порушення прав позивача, яке підлягає захисту в судовому порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved