Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 31.08.2006 між відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (надалі Банк") та [PERSON] (надалі - відповідач) був укладений договір №49.29/02694/06-ТК120400041 від 31.08.2006 (надалі - "Кредитний договір") про надання споживчого кредиту на суму 11763,53 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 53 коп. терміном до 24.05.2007. Згідно з умовами кредитного договору банк не пізніше наступного робочого дня після підписання цього договору надав позичальнику грошові кошти зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 24% річних. Видача кредиту позичальнику здійснювалась, згідно з умовами кредитного договору, шляхом перерахування банком кредитних коштів на картковий рахунок № 26251000119929, відкритий на ім'я позичальника. Отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджується випискою з карткового рахунку № 26251000119929. Згідно з умовами кредитного договору відповідачка взяла на себе зобов'язання повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за його користування щомісяця, а також виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором не пізніше терміну остаточного повернення кредиту зазначеного в кредитному договорі. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором позичальник не виконав, а тому на адресу відповідачки було надіслане повідомлення-вимога про погашення заборгованості (лист № № 1513/27-6991-01. від 19.06.2015), яке було залишене без відповіді та задоволення. Повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідачка в добровільному порядку не бажає. Станом на 27.08.2015 заборгованість відповідачки перед банком становить 13 666,31 грн.(тринадцять тисяч шістсот шістдесят шість тисяч) гривень 31 коп., у тому числі: за основною сумою кредиту - 11 763,53 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 53 коп.; за нарахованими процентами - 1 902,78 (одна тисяча дев'ятсот дві) гривні 78 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 13 666,31 грн.(тринадцять тисяч шістсот шістдесят шість тисяч) гривень 31 коп., тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Представник позивача надав заяву у судове засідання про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання повторно не зявилася. Про дату слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки. Заяв про відкладення розгляду справи не надавала, про причини неявки не повідомляла, тому суд визнає її неявку з неповажних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - уразі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитом підлягає задоволенню виходячи з наступного. Свій висновок суд мотивує тим, що, 31.08.2006 року між відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (надалі Банк") та [PERSON] (надалі - відповідач) був укладений договір №49.29/02694/06-ТК120400041 від 31.08.2006 (надалі - "Кредитний договір") про надання споживчого кредиту на суму 11763,53 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 53 коп. терміном до 24.05.2007. Згідно з умовами кредитного договору банк не пізніше наступного робочого дня після підписання цього договору надав позичальнику грошові кошти зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 24% річних. Видача кредиту позичальнику здійснювалась, згідно з умовами кредитного договору, шляхом перерахування банком кредитних коштів на картковий рахунок № 26251000119929, відкритий на ім'я позичальника. Отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджується випискою з карткового рахунку № 26251000119929. Згідно з умовами кредитного договору відповідачка взяла на себе зобов'язання повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за його користування щомісяця, а також виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором не пізніше терміну остаточного повернення кредиту зазначеного в кредитному договорі. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором позичальник не виконав, а тому на адресу відповідачки було надіслане повідомлення-вимога про погашення заборгованості (лист № № 1513/27-6991-01. від 19.06.2015), яке було залишене без відповіді та задоволення. Повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідачка в добровільному порядку не бажає. Станом на 27.08.2015 заборгованість відповідачки перед банком становить 13 666,31 грн.(тринадцять тисяч шістсот шістдесят шість тисяч) гривень 31 коп., у тому числі: за основною сумою кредиту - 11 763,53 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 53 коп.; за нарахованими процентами - 1 902,78 (одна тисяча дев'ятсот дві) гривні 78 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 13 666,31 грн.(тринадцять тисяч шістсот шістдесят шість тисяч) гривень 31 коп., тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики , при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. В судовому засіданні встановлено, що між відповідачкою та позивачем склалися договірні відносини, свої зобовязання відповідачка перед позивачем порушила, та позивачем доведено в судовому засіданні право на позовні вимоги та порушення своїх прав. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 243,60 гривень за ставками відповідно до Закону України «Про судовий збір» Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Outcome: approved