Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] відділу державної виконавчої служби м.Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Ріпкинського районного нотаріального округу [PERSON], про зняття арешту з майна. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 04 лютого 2016 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №701973, видане Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ 28.07.2016 року). Відповідно до заповіту від 09 вересня 2004 року, посвідченого секретарем Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за №59, [PERSON] заповів належну йому згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІV №018998 земельну ділянку, площею 6,063 га, розташовану на території Поливанівської сільської ради Магадалинівського району Дніпропетровської області [PERSON] Згідно довідки Олешнянської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 08.06.2016 року за №756 [PERSON] на дату смерті був зареєстрований в [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Отже, після смерті [PERSON] місцем відкриття спадщини є Ріпкинський районний нотаріальний округ Чернігівської області. Він звернувся із заявою про відкриття спадщини до приватного нотаріуса Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] Нотаріусом було відкрито спадкову справу №223/2016. Після проведення нотаріусом перевірки було встановлено, що на майно [PERSON], [INFO], померлого 04 лютого 2016 року, накладено арешти: - згідно постанови державного виконавця Чечелівського (Красногвардійського) ВДВС від 01.02.2011 року №23777351 та внесеного 01.02.2011 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (запис №10775211), запис чинний; - згідно постанови державного виконавця Шевченківського (Бабушкінського) ВДВС від 08.06.2012 року №33025047, внесених 11.07.2012 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (запис №12725335) та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів рухомого майна (запис №12725347), запис чинний; - згідно постанови державного виконавця Заводського ВДВС м.Кам'янське від 03.01.2013 року №35908106, внесеного 13.02.2013 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (запис №13524106), запис чинний. Нотаріусом було роз'яснено, що відповідно до підпункту 4.17 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту, а тому для отримання свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], необхідно зняти вищевказані арешти на майно. Звернувшись до відділів ВДВС, йому було роз'яснено, що зняття арешту, накладених на майно [PERSON], померлого 04.02.2016 року, можливо лише в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст.1216, 1218, 1223, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, позивач прохає зняти арешт та заборону відчуження з майна, що належить [PERSON], померлого 04.02.2016 року, а саме: - за записом про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №12725347, який зареєстровано в реєстрі 11.07.2012 року за №12725347 реєстратором: Дніпропетровською філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Шевченківського (Бабушкінського) ВДВС ДМУЮ [PERSON] від 08.06.2012 року №33025047; - за записом про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №13524106, який зареєстровано в реєстрі 13.02.2013 року за №13524106 реєстратором: Дніпропетровською філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ (м.Кам'янське) [PERSON] від 03.01.2013 року №35908106; - за записом про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №10775211, який зареєстровано в реєстрі 01.02.2011 року за №10775211 реєстратором: Дніпропетровською філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та заборони його відчуження державного виконавця Чечелівського (Красногвардійського) ВДВС від 01.02.2011 року №23777351; - за записом про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №12725335, який зареєстровано в реєстрі 11.07.2012 року за №12725335 реєстратором: Дніпропетровською філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Шевченківського (Бабушкінського) ВДВС ДМУЮ [PERSON] від 08.06.2012 року №33025047. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, хоча були належним чином сповіщені про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслали. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з проханням провести розгляд справи у відсутність їх представника. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, хоча були належним чином сповіщені про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслали. Третя особа приватний нотаріус Ріпкинського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи без участі нотаріуса. Заслухавши думку позивача, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як передбачено ст.15 ЦК України та ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст.16 ЦК України. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. 04 лютого 2016 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №701973, видане Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ 28.07.2016 року). Відповідно до заповіту від 09 вересня 2004 року, посвідченого секретарем Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за №59, [PERSON] заповів належну йому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV №018998 земельну ділянку, площею 6,063 га, розташовану на території Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області позивачу [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Олешнянської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 08.06.2016 року за №756 [PERSON] на дату смерті був зареєстрований в [INFO]. Позивач звернувся із заявою про відкриття спадщини до приватного нотаріуса Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON]А після померлого 04.02.2016 року [PERSON] Нотаріусом було відкрито спадкову справу №223/2016 (а.с.11-13). Після проведення нотаріусом перевірки було встановлено, що на майно [PERSON], [INFO], померлого 04 лютого 2016 року, накладено арешти: - згідно постанови державного виконавця Чечелівського (Красногвардійського) ВДВС від 01.02.2011 року №23777351 та внесеного 01.02.2011 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (запис №10775211), запис чинний (а.с.17); - згідно постанови державного виконавця Шевченківського (Бабушкінського) ВДВС від 08.06.2012 року №33025047, внесених 11.07.2012 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (запис №12725335) та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів рухомого майна (запис №12725347), запис чинний (а.с.15); - згідно постанови державного виконавця Заводського ВДВС м.Кам'янське від 03.01.2013 року №35908106, внесеного 13.02.2013 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (запис №13524106), запис чинний (а.с.14). Відповідно до інформації [PERSON] ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 27.01.2017 року №248В/03 у відділі перебувало виконавче провадження №23777351 з примусового виконання виконавчого листа №2-1853, виданого 04.01.2011 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровськ про стягнення з [PERSON] суми боргу за договором позики. За результатами проведених виконавчих дій виконавче провадження закінчено, виконавчий документ було направлено до [PERSON] ВДВС м.Дніпродзержинськ. При цьому, відповідно до редакції Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на день закінчення виконавчого провадження, завершення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 цього Закону, не передбачалося звільнення майна з-під арешту відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.19). Відповідно до інформації [PERSON] ВДВС м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 07.02.2017 року №0314/1755/18 у відділі перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-458/11 від 23.11.2011 року, виданого Жовтневим районним судом м.Полтави про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості на користь ПАТ КБ «Приват Банк» в період з 08.06.2012 року по 15.12.2012 року. Дане виконавче провадження було завершене на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» після перевірки майнового стану боржника. Законом України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинна на момент повернення виконавчого документа стягувачу, не передбачалося зняття арешту з рухомого та нерухомого майна боржника (а.с.21). Відповідно до інформації [PERSON] ВДВС м.Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області від 30.01.2017 року №10/1032 в період з 03.01.2013 року по 01.07.2013 року на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження (ЄДРВП: 13524106) по примусовому виконанню виконавчого листа №2/1853/2010 від 04.01.2011 року, виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровськ про стягнення боргу з [PERSON] Дане виконавче провадження було передано державним виконавцем до архіву [PERSON] ВДВС м.Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області зі строком зберігання до 12.01.2017 року та зі спливом цього строку було знищено у встановленому законом порядку. При цьому, арешт з майна боржника не був знятий (а.с.23). Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до положень частини першої та другої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч.1ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент закриття виконавчого провадження - у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент закриття виконавчого провадження - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до п.п.4.15 п.4 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст.1233 ЦК України позивач є спадкоємицем за заповітом і має право на спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] Однак, позивач не може належним чином прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, оскільки на це майно, в рамках вищевказаних виконавчих проваджень накладено арешт, який може бути знятий лише в судовому порядку. Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту та заборони відчуження з земельної ділянки, Оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на нормах закону та підлягають задоволенню, оскільки наявність вказаного обтяження обмежує позивача щодо здійснення права власності на спадкове майно та перешкоджає отримати свідоцтво на право на спадщину. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для зняття арешту та заборони відчуження з нерухомого майна за рішенням суду, оскільки це є єдиним способом захисту майнових прав позивача, що виникли внаслідок смерті спадкодавця [PERSON], який помер 04 лютого 2016 року, задовольнивши таким чином позовні вимоги в повному обсязі. Позивач не ставить вимоги про розподіл судових витрат та стягнення судового збору з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved