Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що під час укладення договору між нею та відповідачем про надання споживчого кредиту №9911494 від 05.09.2020 було порушено законодавство про захист прав споживача, зокрема право на достовірну та своєчасну інформацію про продукцію. Зазначала, що відповідачем у порушення норм законодавства не було надано відповіді на запит від 27.01.2021 про надання інформації щодо кредитного договору. Зокрема 27.01.2021 вона звернулася до відповідача з заявою у якій просила надати належним чином завірений кредитний договір укладений між ними на її адресу проживання; надати інформацію про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, виписку, щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачено, які належить сплатити, дати сплати та періоди у часі та умови сплати таких сум, а також іншу інформацію, надання якої передбачено законодавством про захист прав споживачів. Зазначений лист було отримано відповідачем 01.02.2021. Проте інформацію про умови договору відповідачем ні під час укладення договору, ні під час його виконання надано не було. З посиланням на норми чинного законодавства, позивач вважала порушеним її право на інформацію, право споживача під час отримання та виконання умов споживчого кредиту та просила суд зобов`язати відповідача надати позивачу належним чином засвідчену копію кредитного договору; інформацію про поточний розмір заборгованості, у разі наявності, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, виписку щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати та періоди у часі, умови сплати таких сум, іншу інформацію, надання якої передбачено законодавством про захист прав споживачів; інформацію щодо споживчого кредиту: тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту, тип процентної ставки (фінансова, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі, порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки; орієнтовну реальну річну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Зобов`язати відповідача надати позивачу інформацію у доступній та зрозумілій для споживача формі. Ухвалою суду від 27.04.2021 було відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.05.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» на позовну заяву. У відзиві відповідач позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що 05.09.2020 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №9911493, відповідно до якого Товариство зобов`язалося передати Позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 4 500 гривень на визначений строк, а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень ЗУ «Про електронну комерцію» у сторін договору виникли взаємні права та обов`язки майнового характеру. До моменту укладення договору позивачу надавалася можливість ознайомитися з умовами договору та Правилами надання грошових коштів у позику, які розміщені на веб-сайті Товариства за відповідним посиланням. Позичальником було підписано (акцептовано) оферту, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти Договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису Договору. Підписавши договір позичальник підтвердив, що вивчив умови договору та Правила надання грошових коштів у позику, а їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Позичальник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані товариством грошові кошти. Відповідач зазначає, що договір був укладений відповідно до норм чинного законодавства. Під час укладення договору позичальником було вчинено усю сукупність дій, спрямованих на отримання позики від товариства, позивач самостійно визначав для себе необхідний обсяг часу для ознайомлення з умовами договору, після чого виявив намір укласти договір на отримання позики. Умови договору зазначені безпосередньо у договорі, у тому числі: сума позики - 4500 гривен; строк, на який надається позика - 30 днів; дата повернення позики - 05.10.2020; базова процентна ставка у день - 1,60%, процентна ставка за кожний день прострочення в день - 2,70%. Зміни до договору не вносилися. Посилання позивача на ті обставини, що йому не було надано інформації про споживчий кредит, вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки позивачу було надано 05.09.2020, до укладення відповідного договору, паспорт позики, тобто інформація, яка надається споживачу відповідно до ЗУ «Про захист прав споживача». Відповідач підтверджує ту обставину, що 02.02.2021 отримав заяву позивача про надання інформації та копії кредитного договору. Зазначає, що 23.02.2021 позивачу було надано відповідь на заяву за вихідним №23/02/21-23, у якій було надано усю запитувану інформацію, крім того позивачу було запропоновано часткове списання заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків. Дану відповідь позивач отримав 27.02.2021. 28.05.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив позивача по справі, у якій позивач свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Посилалася на ті обставини, що відповідач позбавив її права на відмову від кредитного договору. Вважає, що нарахування по договору є незаконними. Сторони та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання повторно не з`явилися, про день та час судового розгляду були повідомлені належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Оскільки усі учасники судового розгляду не з`явилися, суд проводить судовий розгляд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 05.09.2020 між сторонами було укладено договір позики №9911493. Дана обставина жодною із сторін не оспорюється. Відповідно до умов договору позивач отримала у відповідача позику у розмірі 4500 гривень, строком на 30 календарних днів, зі сплатою відсотків на рівні 1,6% за кожен день користування кредитом та 2,7% за кожен день понадстрокового користування позикою, що підтверджується змістом договору (а.с.59), паспортом споживчого кредиту (а.с.58). Із копії заяви [PERSON] адресованої на адресу директора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» датованої 20.01.2021 встановлено, що позивач звернулася до відповідача з заявою про надання інформації по споживчому кредиту. У заяві просила надати їй завірений кредитний договір укладений з [PERSON] , інформацію про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, виписку, щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за договором, які сплачені і які належить сплатити, дати сплати та періоди у часі та умови сплати таких сум, а також інформацію передбачену законодавством про захист прав споживача (а.с. 72-74) З листа ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» за вих. №23/02/21-23 від 23.02.2021, судом встановлено, що на ім`я [PERSON] було направлено відповідь на заяву, у якій надано інформацію про поточну заборгованість по договору, про дати та суми платежів у рахунок погашення заборгованості, було запропоновано шляхи погашення існуючої заборгованості та надано копію договору від 05.09.2020 №9911493 (а.с. 70;75-76). Згідно ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» ( у редакції, що діяла на момент укладення договору) кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Частина 2 ст. 9 зазначеного закону визначає, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Згідно ч.ч. 6, 9 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» ( у редакції, що діяла на момент укладення договору), споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"). На вимогу споживача кредитодавець зобов`язаний безоплатно надати йому копію проекту договору про споживчий кредит у паперовому або електронному вигляді (за вибором споживача). Це положення не застосовується, якщо кредитодавець на момент вимоги має підстави не продовжувати або не бажає продовжувати процес укладення договору про споживчий кредит із споживачем. Відповідно до положень ч. 12 ст. 9 ЗУ « Про споживче кредитування», У разі ненадання визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації кредитодавець або кредитний посередник несе відповідальність у порядку та розмірі, визначених законом. Споживач, який внаслідок ненадання йому визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації уклав договір на менш сприятливих для себе умовах, ніж ті, що передбачені у цій інформації, має право вимагати приведення укладеного договору у відповідність із зазначеною інформацією шляхом направлення кредитодавцю відповідного письмового повідомлення. Кредитодавець зобов`язаний привести договір у відповідність з умовами, зазначеними у наданій інформації, протягом 14 днів з дати отримання такого повідомлення. Частиною 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до положень п. 11.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - Правила), договір позики, Графіки платежів, додаткові угоди до Договору позови зберігаються в електронному вигляді та доступні Позичальнику в Особистому кабінеті. Відповідно до положень п. 11.7 Правил, за необхідності отримання доступу до інших документів та інформації, ніж ті, які доступні Позичальнику в Особистому кабінеті та на Сайті Товариства, Позичальник подає запит до Товариства, шляхом направлення відповідної заяви на ім`я Товариства за формою встановленою законодавством. Відповідь на таку заяву надається Товариством у строки, встановлені чинним законодавством України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Відповідно до принципу диспозитивності, суд не перевіряє доводи позовної заяви у частині дотримання вимог чинного законодавства під час укладення сторонами договору позики №9911493 від 05.09.2020, оскільки вимоги щодо дійсності даного договору чи окремих його умов позивачем не заявлялися. Щодо посилань позивача на порушення відповідачем її права на отримання інформації під час виконання договору, у цій частині позовні вимоги є недоведеними та спростовуються наявними матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed