Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

27.08.2018 року позивач [PERSON] акціонерне\~товариство "КБ\~"Надра"\~в особі\~уповноваженої особи\~Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб на\~ліквідацію ПАТ\~КБ "Надра"\~[PERSON]звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 22 квітня 2008 року між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] було укладено кредитний договір №22/04/2008/840-К/611, відповідно до якого банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 10260 доларів США строком до 12 квітня 2018 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом відсотків з розрахунку 13,49 відсотків річних. Цільове використання кредиту - придбання нерухомого майна (домоволодіння).. Також 22 квітня 2018 року між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки №22/04/2008/840-П/611/1 та №22/04/2008/840-П/611 відповідно, згідно умов яких поручителі поручаються перед кредитором за належне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Кредитні кошти було отримано відповідачем [PERSON] на проведення розрахунків. Однак з липня 2016 року останній не сплачує необхідні платежі, а термін повернення кредиту закінчився, в наслідок чого станом на 23 березня 2018 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "Надра" становить 4657,48 доларів США по тілу кредиту та нарахованих відсотках та 51458,48 гривень штрафу та пені за прострочення сплати кредиту, в тому числі: залишок по тілу кредиту - 3729,33 доларів США, що еквівалентно 98097,75 грн., нараховані відсотки - 928,15 доларів США, що еквівалентно 24414,42 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 24470,18 грн. та штраф за порушення умов кредитного договору - 26988,30 грн., а тому просить стягнути солідарно з відповідачів вказані суми, а також 2609,56 грн. судового збору. Представник позивача - Публічного акціонерного\~товариства "КБ\~"Надра"\~в особі\~уповноваженої особи\~Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб на\~ліквідацію ПАТ\~КБ "Надра"\~[PERSON]у судове засідання не з'явився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у визначений судом строк відзиву на позов до суду не подав, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо їх часткового задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідачка [PERSON] також подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги визнає частково. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] у встановлений строк подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідачка [PERSON] позов не визнає, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу, а також зменшити суму пені. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності до суду не направив. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного\~товариства "КБ\~"Надра"\~в особі\~уповноваженої особи\~Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб на\~ліквідацію ПАТ\~КБ "Надра"\~[PERSON]підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 квітня 2008 року між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] було укладено кредитний договір №22/04/2008/840-К/611, відповідно до якого банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 10260 доларів США строком до 12 квітня 2018 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом відсотків з розрахунку 13,49 відсотків річних. Цільове використання кредиту - придбання нерухомого майна (домоволодіння).. Кредитні кошти було отримано відповідачем [PERSON] на проведення розрахунків. Однак з липня 2016 року останній не сплачує необхідні платежі, а термін повернення кредиту закінчився, в наслідок чого станом на 23 березня 2018 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "Надра" становить 4657,48 доларів США по тілу кредиту та нарахованих відсотках та 51458,48 гривень штрафу та пені за прострочення сплати кредиту, в тому числі: залишок по тілу кредиту - 3729,33 доларів США, що еквівалентно 98097,75 грн., нараховані відсотки - 928,15 доларів США, що еквівалентно 24414,42 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 24470,18 грн. та штраф за порушення умов кредитного договору - 26988,30 грн. Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що банком свої зобов'язання за договором виконано в повному обсязі, а саме надано відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому Договором на проведення розрахунків, проте відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом та відсотків за його використання не виконує. Суд погоджується з такими доводами позивача. Так, згідно з п.4.2.4 кредитного договору позивач має право вимагати від [PERSON] дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо відповідач несвоєчасно чи не в повному обсязі вніс черговий платіж, визначений п. 2.2.1 кредитного договору. Дійсно, за вище наведених обставин відповідач всупереч вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконав та не повернув отримані кредитні кошти з нарахованими відсотками у встановлений договором строк - до 12 квітня 2018 року, що призвело до утворення станом на 27.03.2018 року заборгованості в сумі 4657,48 доларів США по тілу кредиту та нарахованих відсотках та 51458,48 гривень штрафу та пені за прострочення сплати кредиту, в тому числі: залишок по тілу кредиту - 3729,33 доларів США, що еквівалентно 98097,75 грн., нараховані відсотки - 928,15 доларів США, що еквівалентно 24414,42 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 24470,18 грн. та штраф за порушення умов кредитного договору - 26988,30 грн. Факт наявності вище наведеної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах цієї справи доказами, а саме розрахунком заборгованості, проведеним у відповідності до чинного законодавства, й не спростований відповідачами, а тому приймається судом до уваги. З вищенаведених міркувань суд приходить до висновку, що права позивача в контексті його доводів було порушено відповідачем [PERSON]., шляхом невиконання зобов'язання за кредитним договором. Також 22 квітня 2018 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки №22/04/2008/840-П/611/1 та №22/04/2008/840-П/611 відповідно, згідно умов яких поручителі поручаються перед кредитором за належне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п.п. 1.2-1.4 вказаних договорів поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають перед Банком у повному обсязі як солідарні боржники. Відповідальність поручителів виникає, як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язання, так і при невиконанні позичальником зобов'язання в цілому. Поручителі відповідають перед кредитором за виконання зобов'язання у повному обсязі всім належним їм на праві власності майном та грошовими коштами. Таким чином, відповідачі порушили умови кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов кредитного договору та вимог частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України, у разі порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини кредиту позивач, як позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини суми кредиту, що залишилася, а також сплати належних процентів. За таких підстав, враховуючи, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 4657,48 доларів США по тілу кредиту та нарахованих відсотках, суд приходить до висновку, що вказані суми підлягають до стягнення з відповідачів Позивач у своїх позовних вимог також просив стягнути з відповідачів пеню та штрафи. Разом з тим, суд визнає неправомірним одночасне нарахування відповідачам пені та штрафів за порушення зобов'язань за кредитним договором. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому суд визнає позовні вимоги в частині стягнення штрафів безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Згідно ст.ст. 553,554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання - ч.1 ст. 625 ЦК України. Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня - ч.1 ст. 192 ЦК України. Таким чином, солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованості в сумі 4657,48 доларів США по тілу кредиту та нарахованих відсотках, в тому числі: залишок по тілу кредиту - 3729,33 доларів США, що еквівалентно 98097,75 грн., нараховані відсотки - 928,15 доларів США, що еквівалентно 24414,42 грн., а також пеня за прострочення сплати кредиту - 24470,18 грн. Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, в сумі 2609,56 грн. Оскільки позов задоволено частково, їх слід стягнути з відповідачів пропорційно до задоволеної частини відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, що становить 2204,74 грн. (2609,56*146982,35 /173970,65). На підставі викладеного,

Outcome: partial