Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач у лютому 2019 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.06.2016 р. на перехресті Кільцевої дороги та вул. Петропавлівської, 22-А в Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ніссан, д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] та автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2016 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, в результаті якої автомобіля Ніссан, д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Оскільки власнику вказаного автомобіля Ніссан, д.н.з. [NUMBER] була заподіяна матеріальна шкода з вини транспортного засобу автомобіля, власник якого - відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, 13.09.2016 р. та 21.10.2016 р. позивачем було здійснено виплату відшкодування матеріальних збитків власнику автомобіля Ніссан, д.н.з. [NUMBER] на загальну суму 18 591 грн. 96 коп. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 18 591 грн. 96 коп., судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. та послуги аварійного комісара в розмірі 540,45 грн. Ухвалою суду від 12.03.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.06.2016 р. на перехресті Кільцевої дороги та вул. Петропавлівської, 22-А в Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ніссан, д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] та автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Встановлено, що відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2016 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: за порушення п.п. 2.3 (б), 13.1. ПДР України, а саме: скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.06.2016 р. При цьому, встановлено, що на момент вчинення ДТП відповідач [PERSON], не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Встановлено, що відповідно до звіту № 464/06/16Б про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди , складеного 24.06.2016 р., матеріальний збиток завданий власникові Ніссан, д.н.з. [NUMBER] становить 18 591 грн. 96 коп. Судом встановлено, що позивач МТСБУ платіжним дорученням № 7058рв від 13.09.2016 р. та платіжним дорученням № 8056рв від 21.10.2016 р. сплатив суму страхового відшкодування в загальному розмірі 18 591 грн. 96 коп. (ас. 18). Також, судом встановлено, що позивачем понесені витрати аварійного комісара в розмірі 540,45 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (ас. 19). Судом встановлено, що 08.05.2018 р. позивачем направлена на адресу відповідача [PERSON] досудова вимога щодо відшкодування шкоди в порядку регресу, проте, вказана вимога відповідачем не виконана (ас. 23). Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ, після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі ж ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved