Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Падучак І.І., звернувся в суд із позовом до Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно, в тому числі на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу по справі [PERSON] . Інших спадкоємців, які б претендували на майно [PERSON] немає. Позивач фактично прийняв спадщину, на даний час бажає оформити спадкові права на домоволодіння, однак через те, що за життя спадкодавцем не виготовлялося свідоцтво про право власності на домоволодіння, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За вказаних обставин позивач змушений здійснювати захист своїх спадкових прав у судовому порядку. У підготовче засідання позивач не з`явився, представник позивача не прибув, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просив позов задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про визнання позову, письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Участь у судових засіданнях - це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 02 січня 2008 року. Згідно заповіту, посвідченого 23 липня 2001 року секретарем виконавчого комітету Дичківської сільської ради Гриник М.Й. за реєстровим номером 26, [PERSON] все належне їй майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось і на яке вона матиме право на день смерті, заповіла [PERSON] . Відповідно до довідок виконавчого комітету Дичківської сільської ради № № 258, 259/02-24 від 10 червня 2020 року, останнім постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом із нею проживав її внук [PERSON] . Заповіт, посвідчений від імені [PERSON] у виконавчому комітеті сільської ради не змінений та не скасований. Домоволодіння по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", в якому були зареєстровані та проживали [PERSON] , яка померла [INFO] та позивач [PERSON] , який продовжує проживати у домоволодінні.. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. 03 червня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на домоволодіння. Згідно постанови нотаріуса спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 16 червня 2010 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] є єдиним спадкоємцем на майно [PERSON] . Відповідно до довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації № 80 від 02 березня 2020 року реєстрація права власності на домоволодіння по [ADDRESS] не проводилась. Станом на 02 березня 2020 року дане домоволодіння має наступні технічні характеристики: "А" житловий будинок загальною площею 70,6 м2, житловою площею 55,3 м2, "Б" літня кухня загальною площею 21,2 м2, "В" стодола загальною площею 17,0 м2, "Г" стайня загальною площею 22,3 м2, "Д" комора загальною площею 16,2 м2, "Е" вбиральня загальною площею 1,2 м2, № 1 огорожа загальною площею 32,9 м2, № 2 ворота загальною площею 6,2 м2. На зазначені домоволодіння на замовлення [PERSON] в ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт. Згідно звіту про ринкову вартість домоволодіння оцінювача Падучака В.І. від 25 травня 2020 року, ринкова вартість зазначеного домоволодіння без врахування вартості земельної ділянки становить 60 100,00 грн. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). За ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може реалізувати своє право на оформлення спадкових прав в позасудовому порядку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved