Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із відповідача НАСК "Оранта" 13 569, 64 грн. як відшкодування матеріальної шкоди (яка складається з: 4 802, 64 грн. витрати на лікування; 8 526 грн. втраченого доходу; 241 грн. пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування) та 2 550 грн. як відшкодування моральної шкоди та із відповідача [PERSON] 2550грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування вимог посилається на те, що 15.10.2012 року на автодорозі «Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка» поблизу с. Почапинці Тернопільського району відбулось зіткнення автомобілів «ВАЗ-2109» (р. н. [NUMBER]), під керуванням водія [PERSON], та «ВАЗ-21114» (р. н. [NUMBER]), внаслідок якого [PERSON], як пасажиру «ВАЗ-21114», було спричинено тілесні ушкодження. У зв'язку з ушкодженням свого здоров'я позивач змушений був понести витрати на лікування, а саме за час його перебування на стаціонарному лікуванні у період: з 15.10.2012 по 03.12.2012 року та з 23.04.2013 по 20.05.2013 року, і на амбулаторному лікуванні: з 04.12.2012 по 22.04.2013 року та з 21.05.2013 по 28.05.2013 року мною було витрачено грошових коштів на придбання медикаментів та медичних виробів, призначених лікарем, на суму 4 802, 64 грн. 10.01.2013 року звернувся до НАСК "Оранта" із заявою про виплату страхового відшкодування, однак по даний час відповідачем НАСК "Оранта" кошти йому не виплачено. Вказав також, що з 05.02.2010 року перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ як суб'єкт господарської діяльності - фізична особа. Протягом 2011 року підприємницькою діяльністю не займався та доходу не отримував, що підтверджується довідкою № 727017/19-18-17-04 від 30.09.2013 року. Таким чином фактично був особою яка не працювала та не отримував доходу, а тому на нього поширюється дія ст. 1195 ЦК України та ст. 25 вищезгаданого Закону і його дохід визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Вимоги про відшкодування моральної шкоди обґрунтовує тим, що внаслідок отриманих ушкоджень, необхідності лікування, в тому числі стаціонарного, обмежилась можливість його вільного пересування, що на тривалий час змінило звичний спосіб життя та позбавило можливості вільного спілкування з рідними, близькими. За час перебування на лікуванні було втрачено дохід та він не міг забезпечувати себе та свою сім'ю засобами до існування. Все це разом наклало надзвичайно важкий і негативний відбиток як подальше життя позивача так і на життя близьких позивача, створює нестерпний психологічний тиск на у зв'язку з чим він відчуває постійне пригнічення. Крім того, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою водія [PERSON] відносно нього. У судовому засіданні представник позивача позов уточнив та вказав, що НАСК "Оранта" за час розгляду справи у суді було виплачено частково страхове відшкодування в частині витрат на лікування, у розмірі 2646,33грн., тому зменшив вимоги на цю суму. Решту позовних вимог підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення уточнених вимог заперечив за недоведеністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань. Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області віл 22.11.2012 року притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно постанови, [PERSON] 15.10.2012 року близько 18год. 30хв. на автодорозі «Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка», керуючи автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. [NUMBER], здійснюючи маневр обгону попутного автомобіля, не переконавшись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21114 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.14.6(г) Правил дорожнього руху України. Встановлено, що пасажиру автомобіля ВАЗ 21114 д.н.з. [NUMBER], [PERSON], у результаті ДТП заподіяно шкоду здоров'ю. Так, відповідно до дублікату з медичної карти стаціонарного хворого №6315, наданого Тернопільською міською комунальною лікарнею швидкої допомоги, Хворий [PERSON] поступив ургентно, 15.10.2012 року, зі скаргами на біль, деформацію лівого кульшового суглобу, різкий біль при спробі рухів в суглобі, біль в ділянці голови, загальну слабкість. Зі слів, 15.10.12, в побуті біля 18-30, попав в ДТП як пасажир. Доставлений машиною ШД. З 15.10.2012 по 03.12.2012 року та з 23.04.2013 по 20.05.2013 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, та з 04.12.2012 по 22.04.2013 року та з 21.05.2013 по 28.05.2013 року - на амбулаторному лікуванні, що стверджується представленими позивачем листками непрацездатності. Згідно товарних чеків, квитанції та накладної, що наявні у матеріалах справи, позивачем на придбання лікарських засобів/препаратів витрачено кошти в сумі 4802,64 грн. Цивільно-правова відповідальність страхувальника автомобіля ВАЗ 2109 д.н.з. [NUMBER], [PERSON] застраховані згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/2229172, Страховиком за яким є НАСК "Оранта". Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100000грн., майну - 50000грн., строк дії полісу - з 06.01.2012 року по 05.01.2013 року. Звернувшись 10.01.2013 року із письмовою заявою до відповідача НАСК "Оранта", позивачу страхове відшкодування не було виплачене та лише на час розгляду справи у суді сплачено частково - в частині витрат на лікування, у розмірі 2646,33грн. Оплата вказаної суми відповідачем НАСК "Оранта " не заперечується. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.979, п.3 ч.1 ст.988 ЦК України Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. У даному випадку також підлягають до застосування норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції без врахування норм Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 05.07.2012 року, які не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом, далі - Закон). Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону, 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно п.36.5 ст.36 Закону, 36.5. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до ліміту відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також смертю потерпілого. Відповідно до п.24.1ст.24 цього Закону, 24.1. У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Як вбачається із розрахунку позивача, пеня за прострочення страхової виплати, виходячи із 256 днів прострочення, складає 241грн. За таких обставин, слід стягнути з Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" на користь [PERSON] 2156,31грн. страхового відшкодування витрат позивача на лікування, та 241грн. пені за прострочення страхової виплати, задовольнивши позовні вимоги у цій частині. Підлягають до задоволення і вимоги про стягнення втраченого доходу. Як встановлено з довідки Тернопільської ОДПІ від 30.09.2013 року №727017/19-18-17-04, [PERSON] з 05.02.2010 року перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ як суб'єкт господарської діяльності - фізична особа. Згідно поданих до Тернопільської ОДПІ декларацій, за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, доходу від зайняття підприємницькою діяльністю не одержав. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1195 ЦК України, 1. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. 2. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Згідно ст.25 Закону, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі. Відтак, враховуючи період непрацездатності позивача, відсутність у нього доходів, розмір мінімального заробітку, із відповідача НАСК "Оранта" слід стягнути 8526грн. втраченого доходу. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення з наступних міркувань. Згідно п.22.3 ст.22 Закону, 22.3. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України ( 435-15 ). Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України ( 435-15 ). При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до роз'яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Відповідно до змісту п.1 ч.2 ст. 23 та ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода полягає 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, задовольняючи частково позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд, враховуючи ступінь спричиненої позивачу шкоди, пов'язаної з ушкодженням здоров'я позивача та необхідністю тривалого лікування внаслідок винних дій відповідача [PERSON], і завдані у зв'язку із цим моральні страждання, вважає, що позивач зазнав моральної шкоди, яку суд визначає у розмірі 4000грн., з яких 2550грн. слід стягнути з НАСК "Оранта", тобто в межах ліміту, та 1450грн. - з [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: partial