Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

11.01.2017 Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 3-4). Позивач посилався у позовній заяві на те, що 28.06.2014 у м. Дніпрі відповідач, керуючи автомобілем «Субару», д/н [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем «КІА», д/н [NUMBER], що належить водію [PERSON] Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.2014. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб відповідно до висновку експерта становить 88 982,06 гривень. Відповідач добровільно не відшкодував завдані збитки. Позивачем у рахунок відшкодування завданої відповідачем шкоди було виплачено потерпілій особі 50 000 грн., а також витрати на аварійного комісара у розмірі 997,80 грн. Тому просить стягнути з відповідача у рахунок повернення виплаченого відшкодування 50 000 грн., витрати на аварійного комісара у розмірі 997,80 грн. та судовий збір у розмірі 1 378 грн. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву із проханням розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 33). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд, відповідно до ч. 1, 2 ст. 224, 225 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача, вважає можливим розглянути справу за наявними доказами та прийняти заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.2014, яка набрала законної сили 12.08.2014 (а.с. 12) 28.06.2014 в м. Дніпропетровську [PERSON], керуючи автомобілем Субару, д/н [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння допустив зіткнення із автомобілем КІА, д/н [NUMBER], що належить водію [PERSON] Даною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3 500,00 грн. В результаті ДТП пошкоджено автомобіль «КІА», д/н [NUMBER], що належить [PERSON] Згідно висновку автотоварознавчого дослідження оцінювача [PERSON] №07/07/14 від 14.07.2014, розмір завданих збитків власнику колісного транспортного засобу марки «КІА», д/н [NUMBER], внаслідок ДТП становить 88 982,06 гривень (а.с. 14-19). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, у зв'язку з чим власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якою було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі ст. 22 даного Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. У зв'язку із настанням події, передбаченої п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 50 000 гривень та понесло витрати на аварійного комісара у розмірі 997,80 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №8858 від 22.12.2014 та №1/23866 від 29.10.2011 року (а.с. 22, 24). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом у ході розгляду даної цивільної справи за їх сукупністю та враховуючи, що позивачем була відшкодована шкода потерпілій стороні, завданої дорожньо-транспортною пригодою, що сталася з вини відповідача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача в даній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення виплаченого відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою від 10.09.2014 - 51 054,58 грн., включаючи 1 054,58 гривень витрат на аварійного комісара. Вирішуючи питання про повернення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору - 1 378 грн. (а.с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved