Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

В березні 2013 року ПАТ "Креді Агріколь Банк" звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Управління державної міграційної служби у Вінницькій області про виселення і зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2012р. у справі № 212/5195/2011 прийнято у рахунок стягнення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк" за кредитним договором №359-ю від "12" листопада 2007 року, укладеним між позивачем та Приватним підприємством будівельною компанією "Поділля-буд" (код ЄДРПОУ: 31128117) в сумі 335120,39 грн., що включає заборгованість по простроченому кредиту - 259000,00 грн., по простроченим відсоткам за кредитом - 47373,33 грн. та пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків - 28 747,06 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 12.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 12.11.2007р. [PERSON] за реєстр. № 4586 - квартиру [ADDRESS], яка складається з: коридорів 18-1, 18-9, туалету 18-2, ванної 18-3, кухні 18-4, комори 18-5, житлових кімнат 18-6, 18-7, 18-8, житловою площею 33,1 кв.м., загальною площею 49,1 кв.м., що належить - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради 30 березня 2000 року, зареєстрованого в БТІ 06.04.2000 в реєстровій книзі № 466 за реєстровим № 770/41401. Реалізацію квартири здійснити шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною реалізації предмета іпотеки, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в межах процедури виконавчого провадження. Також стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1700,00 гривень 00 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень 00 коп. та судові витрати, пов'язані із опублікуванням оголошення в пресі про виклик до суду - 197,40 грн. та 214,32 грн. Кошти від реалізації предмета іпотеки перерахувати на п/р Позивача № 37397840000001 в ПАТ "Креді Агріколь Банк", МФО 300614, код за ЄДРПОУ 14361575. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12.12.2012р. вищенаведене рішення суду залишено без змін та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.01.13р. відмовлено у відкритті касаційного провадження. Станом на 12.12.2012р. вищезазначене рішення Вінницького міського суду Вінницької області набуло законної сили та виконавчі листи передані до Вишенського районного відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управляння юстиції на примусове виконання. Для забезпечення своєчасного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором 12.11.2007р. між ПАТ "Креді Агріколь банк" та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку банку було передано трикімнатну квартиру [ADDRESS] яка належить відповідачам на підставі свідоцтва на право власності на житло. Під час укладення іпотечного договору у квартирі були зареєстровані повнолітні відповідачі, які є власниками квартири. Однак, після подачі банком позову до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, [PERSON] було подано, за період з 2009 по 2012 рік, три позовні заяви до суду про визнання іпотечного договору недійсним, згідно яких стало відомо, що з 11.12.2009 р. в іпотечній нерухомості зареєстровано двоє малолітніх дітей [PERSON], а саме: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] Проте, суд не вбачав будь-яких порушень банку під час укладення іпотечного договору і тому, позовні вимоги [PERSON] в інтересах малолітньої дитини залишено без задоволення, рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 21.05.2012р. Оскільки відповідачі добровільно не виселились та не звільнили іпотечну нерухомість, хоча позивачем було направлено відповідачам вимоги про виселення, тому позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом про виселення. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2013 року в задоволенні позову ПАТ "Креді Агріколь банк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей Вінницької міської ради, третьої особи на стороні відповідача Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області, про виселення та зняття з реєстрації відмовлено (Том 1, а.с.109-110). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02.07.2013 року вищезазначене рішення залишено без змін (Том 1, а.с.140-141). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.09.2013 року зазначені рішення Вінницького міського суду Вінницької області та ухвала апеляційного суду Вінницького області скасовані ( Том 1, а.с.170-173). 15.01.2014 року представник позивача надав суду заяву про залучення до участі в справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] та залишення без розгляду позовні вимоги в частині зняття з обліку всіх мешканців, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Ухвалами від 18 лютого 2014 року суд залучив до участі в справі в якості співвідповідачів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], інтереси яких представляє їх законний представник (мати) [PERSON] (Том. 1 а.с.220) та позовні вимоги ПАТ "Креді Агріколь банк" до Управління державної міграційної служби у Вінницькій області в частині зняття з обліку всіх мешканців, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] залишено без розгляду (том 1, а.с.221). Також 20.02.2014 року позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог, в якій він просить виселити з квартири [ADDRESS], відповідачів: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також всіх зареєстрованих мешканців та осіб, що проживають в зазначеній квартирі, та стягнути з них на користь ПАТ "Креді Агріколь банк" понесені судові витрати в сумі 236 грн. 50 коп. 05.03.2014 року позивач також надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що просить вважати помилковим посилання по тексту позовної заяви на ч.2 та ч.4 ст.109 Житлового кодексу України та обґрунтовує свої позовні вимоги посиланням на положеннями ч.2 ст.40 Закону України "Про іпотеку", ч.3 ст.109 Житлового кодексу України та роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладене в п.43 постанови від 30.03.2012 №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній та уточнюючих заявах. Просив позов задовольнити, а також стягнути з відповідача судові витрати. Також не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у їх відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 12.11.2007 року, між позивачем та приватним підприємством будівельною компанією "Поділля-буд" укладено кредитний договір № 359-ю, за яким банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію у розмірі 600 000 грн., в рамках якої банк надає позичальнику кредит (Том 1, а.с. 30-31). 12.11.2007р. між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку банку було передано трикімнатну квартиру [ADDRESS] яка належить відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради 30 березня 2000 року (згідно з рішенням від 30.03.2000р. № 340), зареєстрованого в БТІ 06.04.2000 в реєстровій книзі № 466 за реєстровим № 770/41401 (Том 1, а. с. 34-35). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2012р. справа №2-5195/11 задоволено позов публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" та у рахунок стягнення заборгованості перед публічним акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк" за кредитним договором №359-ю від 12 листопада 2007 року, укладеним між позивачем та приватним підприємством будівельною компанією "Поділля-буд" в сумі 335 120,39 грн., звернено стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 12.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 12.11.2007року [PERSON] - квартиру [ADDRESS], яка складається з: коридорів 18-1, 18-9, туалету 18-2, ванної 18-3, кухні 18-4, комори 18-5, житлових кімнат 18-6, 18-7, 18-8, житловою площею 33,1 кв.м., загальною площею 49,1кв.м., що належить - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради 30.03.2000 року, зареєстрованого в БТІ 06.04.2000 в реєстровій книзі №466 за реєстровим № 770/41401 (Том 1, а.с.7-13). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.12.2012р. вищевказане рішення суду залишено без змін (Том 1, а.с.25-28). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.01.2013р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача [PERSON]. Вказане рішення набуло законної сили. (Том 1, а. с.29). З копії свідоцтва про право власності на житло від 30.03.2000 року, судом встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (Том 1, а.с.95). Як вбачається із відповіді на запит міського комунального підприємства ЖЕК №7 від 06.02.2014р. № 88 за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( Том 1, а.с. 211). Згідно відповіді на запит Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 04.03.2014 року, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] а [PERSON] та [PERSON] - не зареєстровані у Вінницькій області (Том. 1, а.с.232). Згідно ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Ст. 29 ЦК України, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є приміщення у відповідному населеному пункті, де фізична особа проживає постійно, переважно чи тимчасово. За місцем проживання проводиться реєстрація громадян, що є підставою для припущення про проживання особи в зазначеному будинку, квартирі. Відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Частина 3 ст. 109 ЖК України встановлює, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зазначено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати наступне. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідачів направлялась вимога про добровільне виселення з квартири [ADDRESS] від 25.12.2012р., що підтверджується повідомленнями (Том 1, а.с.14-21). Однак, вимоги позивача залишені відповідачами без відповіді та задоволення. У даному випадку позивачем було дотримано вимоги ст. ст. 35, 40 Закону України "Про іпотеку", а саме було направлено відповідачам вимоги про добровільне виселення з квартири [ADDRESS] від 25.12.2012р року за № 13206/7294, №13206/7295, №13206/7296, №13206/7297 (а.с.14, 16, 18, 20), які були отриманні ними 02.01.2013 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.15, 17, 19, 21). Однак, вимоги позивача про добровільне виселення не були виконані. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2012 року згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 12.12.2012 року про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки набуло законної сили, а відтак є підставою для виселення всіх мешканців квартири, на яку звернуто стягнення тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку підлягає стягненню 114 грн. 70 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved