Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство "Альфа -Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №1514 від 12 вересня 2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 35 000 доларів США, які зобов`язувалася повернути в строк та на умовах, що передбачені цим договором. В подальшому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором. Зокрема, ПАТ "Альфа-Банк" набуло право вимоги за кредитним договором №1514 від 12 вересня 2007 року на підставі Договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, що був укладений між ПАТ "Альфа-Банк" та ПАТ "АКПІБ". [PERSON] неналежно виконує свої зобов`язання, що виникають з умов кредитного договору, в результаті чого станом на 01.04.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом - 22 915, 32 доларів США та по відсотках - 924, 20 доларів США. Тому, просили суд, винести рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача - [PERSON], в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, [PERSON], повторно, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №1514 від 12 вересня 2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 35 000 доларів США, які зобов`язувалася повернути в строк та на умовах що передбачені цим договором. 17 грудня 2012 року між Публічним Акціонерним Товариством "Альфа-Банк" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ "АКПІБ" відступило ПАТ "Альфа-Банк" права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ "АКПІБ" та фізичними особами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до договору про відступлення права вимоги та чинного законодавства покупець в особі ТОВ "Кредитні ініціативи" набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій, в тому числі і по кредитному договору укладеному між ПАТ "АКПІБ" та відповідачем. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики (ст. ч.2 ст. 1054 ЦК). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що [PERSON] неналежно виконує свої зобов`язання, що виникають з умов кредитного договору, в результаті чого станом на 01.04.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом - 22 915,32 доларів США, по відсотках - 924, 20 доларів США. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином, судом, достовірно встановлено, що відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору, зокрема відповідач прострочив свої зобовязання по поверненню кредиту, порушив графік погашення заборгованості за кредитом. Отже, на думку суду, має місце невчасне виконання зобовязання відповідачем. В ідповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно п.12 Постанови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов слід задовольнити стягнувши з відповідача на користь позивача 23 839, 52 доларів США боргу за кредитним договором та судові витрати по справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 79, 80 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 9 086,92 гривень, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved