Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання недійсним договору №Т-07/13 уступки права вимоги, укладеного між ТОВ «Тера» та ПФ «Левада-7». При цьому посилалася, що рішенням господарського суду Харківської області від 13.03.2012р. з ФОП [PERSON] було стягнено на користь ТОВ «Тера» борг в розмірі 211055,01 грн. Позивачка з 16.10.2012р. припинила підприємницьку діяльність в якості ФОП, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру. Відповідачі 01.07.2013р. уклали спірний договір уступки права вимоги (цесії) №Т-07/13, за яким ТОВ «Тера» відступило ПФ «Левада-7» право вимоги до [PERSON] за рішенням господарського суду Харківської області від 13.03.2012р. Вважала що зазначений договір вцілому протирічить законодавству України та порушує її права в частині виконання рішення у спосіб погашення боргу певній особі визначений судовим рішенням, що не передбачено жодною нормою національного матеріального права, а в більшій частині протирічить їм. Рішення є зобов'язальним актом і на нього не може розповсюджуватися умови цесії, уступка грошового зобов'язання фактично не відбулася. Укладання спірного договору створює для позивачки обов'язки, виконання яких не передбачено чинним законодавством України. В попередньому судовому засіданні 15.08.2014р. ухвалою суду було прийнято до розгляду в межах даної цивільної справи зустрічний позов Приватної фірми «Левада-7» до [PERSON], третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Тера» про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов'язання. З урахуванням неодноразово уточнених позовних заяв ПФ «Левада-7» просила стягнути з [PERSON] на її користь 3% річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 8969 грн. 84 коп., суму інфляційних втрат 63 717 грн. 51 коп., а всього 72687 грн. 35 коп. та судові витрати у розмірі 726 грн.87 коп. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву в якій просила слухати справу у її відсутності, позов підтримала, проти задоволення зустрічного позову заперечувала оскільки він не стосується предмету первісного позову та є спором між особами які не стосуються її прав чи зобов'язань і просила закрити провадження в цій частині, оскільки спір підвідомчий господарському судочинству. Представник позивачки первісний позов підтримав, проти зустрічного позову заперечував та зазначив, що є неправосудне рішення ГСХО щодо заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки законодавством не передбачено переуступку права вимоги на етапі виконавчого провадження, а ТОВ «Тера» не перебуває в процесі припинення. Цесія передбачає передачу боргу за цінними паперами, чого немає між відповідачами. Виконати умови договору цесії, якій до того ж складений на російській мові, сторони не могли, т.я. оригінал рішення знаходиться у суді. Вказаним договором, який укладено після рішення суду, порушені права позивачки, а прийняття такої переуступки господарським судом позбавило позивачку, яка вже не була підприємцем, захищати свої права. Господарським судом ухвалене рішення щодо передачі боргу, але це можливо лише правонаступнику. Щодо зустрічного позову - то він не може розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки всі правовідносини випливають з господарських зобов'язань та вирішуються виключно у господарському судочинстві. [PERSON] не є ФОП, а норма права на яку посилається ПФ «Левада-7» не передбачає задоволення заявлених ним вимог, оскільки ставляться вимоги про сплату інфляційних відсотків. Також судовий збір сплачено не ПФ «Левада-7», а з представником з його рахунку. Представник ПФ «Левада-7» проти первісного позову заперечував, підтримав уточнений зустрічний позов та зазначив, що позивачем не зазначається підставщодо заявлених позовних вимог, апосилання позивачки на норми ст.ст. 203,215 ЦК України не містить таких підстав для недійсності правочину, як припинення підприємницької діяльності, невиконання виконавчого документу, зміна сторони у зобов'язанні. Рішенням господарського суду від 13.03.2012 р., яке набрало законної сили, з ФОП [PERSON] на користь ТОВ «ТЕРА» стягнено 161780,05 грн. суми боргу, 32194,23 грн. - інфляційних, 12942,40 грн. - 3% річних, а усього 211 055, 91 грн. та 27.03.2012р. видано наказ по справі. Ухвалою господарського суду від 30.08.2012 р. боржниці надано відстрочку виконання рішення суду до 1 вересня 2013 року. 01.07.2013р. між ТОВ „Тера" та ПФ «Левада-7» укладено договір відступлення права вимоги (цесії), відповідно якого ПФ «Левада-7»" набула право вимоги від [PERSON] та її правонаступника суми боргу за судовим рішенням та додаткових вимог, про що боржник був повідомлений належним чином. Борг було переуступлено шляхом угоди, а не господарським судом, який надав цій угоді відповідну судову оцінку і будь які цінні папери не мають відношення до переуступки боргу. Позивачка [PERSON] за тих самих підстав у господарському суді оскаржувала договір відступлення права вимоги та просила визнати його недійсним, про що дана судова оцінка в ухвалі господарського суду від 21.01.2013р. та ухвалі апеляційного суду від 11.11.2013р. За зазначеним договором визнано мирову угоду, яка затверджена господарським судом. На вказані правовідносини повинні розповсюджуватися ст.ст.512,519 ЦК України, що зазначено в постанові Пленуму Вищого Господарського Суду від 26.12.2011р. Заміна кредитора у зобов'язанні допускається шляхом відступлення права вимоги на підставі правочину протягом усього часу існування зобов'язання і законодавство України не містить будь якої заборони або обмежень щодо такої уступки та пов'язаної з нею заміни кредитора у зобов'язанні. Ухвалою господарського суду, яке пройшло всі стадії оскарження, встановлено факт боргу [PERSON] перед ПФ «Левада-7» на суму 211055,01 грн.Ст.52 ЦК України передбачає, що в разі припинення ФОП, зобов'язання фізичної особи-боржника не припиняється. 22.05.2013р. після ухвали господарського суду від 15.04.2013 р. виконавче провадження, яке є єдиним, відновлено Київським ВДВС Полтавського МУЮ і [PERSON] по боргам відповідає усім своїм майном. Борг у сумі 211055,01 грн. ні стягувану ні його правонаступнику не сплачено. Посилання представника позивача на неналежну сплату судового збору та невідповідність формулювання позовних вимог про сплату суми інфляційних процентів не відповідає дійсності, оскільки відповідно до довіреності він має право сплачувати такі витрати, а сума інфляційних визначається через індекс інфляції, який в свою чергу визначається у відсотках (процентах). Представник ТОВ «Тера» проти задоволення первісного позову заперечував, вважав його безпідставним, уточнений зустрічний позов підтримав та в письмових поясненнях зазначив, що рішенням господарського суду від 13.03.2012 р. з ФОП [PERSON] на користь ТОВ «ТЕРА» стягнено суму боргу в розмірі 161780,05 грн., інфляційні - 32194,23 грн., 3% річних - 12942,40 грн., судовий збір 4138,33 грн., а усього 211 055, 91 грн. і 27.03.2012р. видано наказ по справі. Постановою Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 07.05.2012 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення господарського суду від 13.03.2012 р., а ухвалою господарського суду від 30.08.2012 р. боржниці надано відстрочку виконання рішення суду до 1 вересня 2013 року. Постановою Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 04.09.2012 р. виконавче провадження закрито, наказ повернуто до господарського суду. Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2013 р., скарга ТОВ «Тера» на постанову ВДВС від 04.09.2012 р. про повернення виконавчого документу до суду задоволена, постанова ВДВС визнана недійсною з моменту її прийняття. 22.05.2013 р. виконавче провадження було відновлено постановою ВДВС. 01.07.2013р. між ТОВ „Тера" та ПФ «Левада-7» укладено договір відступлення права вимоги (цесії) за умовами якого ПФ «Левада-7»" набуває право вимагати від боржника ФОП [PERSON] та її правонаступника суму боргу 211055,01 грн. підтверджену судовим рішенням. Боржник був належним чином повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, що встановлено ухвалою господарського суду Харківської області від 14.10.2013 р. Ця угода передбачена законом та жодним чином не порушує прав [PERSON], оскільки не змінює обсяг її боргу. Вид судового рішення як ухвала, якою встановлено обставини дійсності угоди між ТОВ «Тера» і ПФ «Левада-7» передбачено ст.208 ЦПК України. Судове рішення, яке пройшло стадії апеляційного і касаційного провадження, не може бути змінено поданням іншого позову, який розглядається у порядку іншого провадження. Відповідно до ст.52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язанням усім своїм майном, а тому [PERSON] за своїми боргами також відповідає усім своїм майном. Ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а згідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Також [PERSON] в господарському суді заявляла вимоги щодо визнання недійсним договору цесії від 01.07.2013 р. укладеному між ТОВ «Тера» і ТОВ «Левада-7», який на її думку суперечить діючому законодавству України» і цим доводам вже була надана судова оцінка в рамках господарського судочинства,а провадження було закрито. Суд, вислухавши доводи представника позивачки, представників ТОВ «Тера» та ПФ «Левада-7», дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням господарського суду Харківської області від 13.03.2012р., яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.06.2012р. та постановою Вищого Господарського Суду від 24.07.2012 р., в задоволенні позовних вимог відносно першого відповідача ПФ «Левада-7» відмовлено повністю. Позовні вимоги відносно другого відповідача ФОП [PERSON] задоволені повністю. З ФОП [PERSON] на користь ТОВ «Тера» стягнуто 161780,05 грн. заборгованості; 32194,23 грн. інфляційних; 12942,40 грн. 3% річних та 4138,33 грн. судового збору. (т.3 а.с.12-28) Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2013р. визнано постанову від 04.09.2012 р. старшого державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ про повернення виконавчого документу до суду недійсною з моменту її прийняття. (а.с.59-65) Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 06.11.2013р. за №17518729 державна реєстрація підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] припинена за її рішенням 16.10.2012р. Тобто фізична особа-підприємець [PERSON] припинила підприємницьку діяльність. (т.1 а.с.4) Згідно ст.2 договору №Т-07/13 відступлення права вимоги (цесії) від 01.07.2013р., укладеного між ТОВ «Тера» (цедент) та ПП «Левада-7» (цесіонарій) цедент передає, а цесіонарій приймає на себе право вимоги боргу та становиться кредитором за борговими зобов'язаннями [PERSON], по рішенню господарського суду Харківської області від 13.03.2012р. та по додатковому зобов'язанню, яке виникає у разі неналежного виконання боржником [PERSON] основного зобов'язання. Основне зобов'язання: сума основного боргу -161780,05 грн.; інфляційні -32194,23 грн.; 3% річних - 12942,40 грн.; судовий збір 4138,33 грн. Додаткові зобов'язання: додаткова сплата всіх сум, на які збільшується основний борг з врахуванням індексу інфляції за період прострочки сплати боржником в разі неналежного виконання ним рішення суду; додаткової сплати 3% річних, які виникнуть (ст.625 ЦК України) в разі неналежного виконання боржником рішення суду. Відповідно до п.5.1 договору строк його дії до 01.07.2016р.(а.с.5) Як вбачається з акту прийому-передачі від 01.07.2013р. ПП «Левада-7» передало ТОВ «Тера» рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2012р. та Ухвалу господарського суду Харківської області від 30.08.2012р. по господарській справі про відстрочку виконання рішення суду до 01.09.2013р.( т.1 а.с.6) Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.10.2013р., яка набрала законної сили, заява ПП «Левада-7» задоволена. Здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме стягувача ТОВ «Тера» на його правонаступника ПП «Левада-7». Як вбачається з зазначеної ухвали рішення господарського суду Х/О від 13.03.2012р. набрало законної сили та на його виконання виданий наказ. Постановою від 07.05.2012р. Київським ВДВС Полтавського МУЮ було відкрито виконавче провадження ВП 32473196 з примусового виконання зазначеного рішення. Ухвалою від 30.08.2012р. господарський суд Харківської області надав відстрочку виконання рішення до 01.09.2013р. Постановою Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 04.09.2012 р. виконавче провадження закрито, наказ повернуто до господарського суду. Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2013 р. прийнятою за наслідками розгляду скарги ТОВ «Тера» на постанову ВДВС від 04.09.2012 р. про повернення виконавчого документу до суду зазначена постанова ВДВС визнана недійсною з моменту її прийняття. 22.05.2013 р. виконавче провадження було відновлено постановою ВДВС. 01.07.2013р. між ТОВ „Тера" та ПФ «Левада-7» укладено договір відступлення права вимоги (цесії) за умовами якого цесіонарій (ПФ «Левада-7»") набуває право вимагати від боржника (ФОП [PERSON] та її правонаступника) суму боргу 211055,01 грн. Судом встановлено, що відповідач по справі ([PERSON].) був належним чином повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні - повідомлення про відступлення права вимоги від 01.07.2013р., яке було направлено на адресу боржника 13.08.2013р. В матеріалах справи міститься акт прийому-передачі документів між ТОВ «Тера» та ПП «Левада-7» 01.07.2013р., а саме оригіналів рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2012р. та Ухвали господарського суду Харківської області від 30.08.2012р. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Так, підставою правонаступництва є відступлення права вимоги, переведення боргу та інш. (гл.47 ЦК України). (т.3 а.с.29-33) Суд також враховує, що ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2014 р. затверджено мирову угоду укладену між попереднім кредитором ТОВ «Тера» та наступним кредитором ПП «Левада-7» 21.01.2014р. такого змісту: 1) мирова угода укладена сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок та стосується лише прав та обов'язків сторін щодо предмета позову, предмета спору на заявлені позивачем недійсність правочину та заявлену позовом суму 400 000 грн. 2) Мирова угода укладена сторонами також для уникнення можливих спорів в майбутньому. 3) Сторони погоджуються з тим, що дійсною причиною спору між сторонами є майнові питання заборгованості, які випливають безпосередньо з угоди від 01.07.2013р. між ТОВ «Тера» та ПП «Левада-7» договору про відступлення вимоги (цесії) №Т-07/13, зі змінами та доповненнями від 01.08.2013р. 4) Сторони дійшли згоди підтвердити дійсність договору, зазначеного у п.3 даної угоди, з урахуванням даної мирової угоди. 5) Відповідач сплачує позивачеві суму основного боргу в розмірі 200 000 грн. в строк до 01.07.2014р. 6) За умови виконання зобов'язань, передбаченого п.4 мирової угоди позивач не претендує на стягнення заявлених у позові збитків 200 000 грн. 7) Сторони зобов'язуються не здійснювати без згоди другої сторони жодних дій по закриттю або закінченню відкритих виконавчих проваджень по цесійному боргу, який відступлено по договору. 8) Прийняті сторонами зобов'язання по цій мировій угоді є обов'язковими також для правонаступників сторін, про що кожна із сторін зобов'язується самостійно повідомити свого правонаступника. 9) мирова угода складена у 3-х екземплярах і набирає чинності з моменту затвердження її судом та діє необмежений строк до повного виконання сторонами прийнятих зобов'язань. 2. Стягнути з ПП «Левада-7» на користь ТОВ «Тера» 8000 грн. витрат по сплаті судового збору. Стягнути з ПП «Левада-7» на користь державного бюджету України 1147 грн. судового збору. 3.Дана ухвала відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 13.02.2014р. та може бути пред'явлена до виконання протягом року, - до 14.02.2015р. Стягувачем за цією ухвалою є ТОВ «Тера» боржником є ПП «Левада-7». 4. Провадження у справі припинено.(т.1 а.с.91,92) Ухвалою господарського суду від 14.10.2013 р. встановлено, що боржник [PERSON] була належним чином повідомлена про заміну кредитора у зобов'язанні , а саме повідомлення про відступлення права вимоги від 01.08.2013 року було направлено на адресу боржника 13.08.2013 року. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК дана обставина не доказується при розгляді даної справи. Цивільним законодавством передбачені підстави визнання договору недійсним. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Підстави за яких позивачка просить визнати договір відступлення права вимоги недійсним (протиріччя) не відповідає приписам ст. ст.203, 215 ЦК України, а тому у суду не має підстав для задоволення первісного позову. Крім того, позивачка не є суб'єктом, який може ставити питання про недійсність такого договору, оскільки мова йде про відступлення права вимоги боргу між попереднім та наступним кредиторами здійснюється без згоди боржника, яким є [PERSON] Суд також погоджується з доводами відповідачів про те, що [PERSON] на вимогу ст. 60 ЦПК України не надала доказів щодо порушення її інтересів зазначеним договором. Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.10.2013р. заява ПП «Левада-7» задоволена. Здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме стягувача ТОВ «Тера» на його правонаступника ПП «Левада-7». У мотивувальній частині ухвали дана судова оцінка як самому договору відступлення права вимоги від 01.07.2013р. так і процедурі його укладення. При цьому господарським судом визнано чинність цього договору. Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.10.2013р. на підставі саме цього договору було замінено сторону у виконавчому провадженні. Будь яких інших обставин за яких договір може бути визнаний недійсним позивачем не надано. Судові рішення про стягнення суми боргу, а також про заміну сторони виконавчого провадження набрали чинності, пройшли стадії апеляційного і касаційного оскарження і не можуть бути скасовані або змінені у даному провадженні. Суд не приймає доводи представника позивача [PERSON] про неможливість на його думку заміни кредитора на етапі виконавчого провадження та за відсутності у ТОВ «Тера» процесу припинення, оскільки цивільний закон не обмежує кредитора такими умовами, у даному випадку має місце часткове правонаступництво, яке пов'язано із уступкою прав вимоги. Щодо зустрічного позову: Відповідно до ст. 514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рішенням господарського суду Харківської області від 13.03.2012р. з ФОП [PERSON] було стягнено на користь ТОВ «Тера» борг в розмірі 211055,01 грн. Відповідно до договору про відступлення права вимоги №Т-07/13 від 01.07.2013р. ТОВ «Тера» передало, а ПФ «Левада-7» прийняло на себе право вимоги боргу та стало кредитором по рішенню господарського суду Харківської області від 13.03.2012р. і по додатковому зобов'язанню, яке виникає у разі неналежного виконання боржником [PERSON] основного зобов'язання. Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.10.2013р. замінено сторону у виконавчому провадженні. В мотивувальній частині ухвали зазначено, що приписами ст.ст. 512-519 ЦК України передбачено підстави зміни кредитора у зобов'язання, у т.ч. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Сторонами не заперечується, що будь яких сум [PERSON] за рішенням господарського суду Харківської області від 13.03.2012р., з урахуванням відстрочки виконання рішення до 01.09.2013р., а також зазначених у зустрічному позові на даний час не сплачено. Також позивачкою [PERSON] та її представником не надано будь яких доказів щодо виконання зобов'язання перед попереднім стягувачем ТОВ «Тера», а тому не може бути підставою для відмови в зустрічному позові. Рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2012 р. не виконано, борг не сплачено, а тому в порядку ст.625 ЦК України належний кредитор, яким є ПФ «Левада-7» має право вимагати від боржника [PERSON] стягнення 3% річних від простроченої суми та інфляційних витрат за прострочення виконання основного зобов'язання. Згідно відповіді від 05.12.2014р. та інформації від 24.12.2014р. про виконавче провадження №32473196 у Київському відділі ВДВС Полтавської області знаходиться провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 27.03.2012р. №5023/537/12 господарського суду Харківської області. При цьому боржником в сумі 211055,01 грн. зазначено [PERSON], а стягувачем ПФ «Левада-7» і заборгованість за виконавчим документом не погашена. (т.1 а.с. 171, 198- 200) Виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 листопада 2013 р. у справі № 6-122цс13). З огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 47-49 Закону України від 14 травня 1992 р. № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи - підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. ПФ «Левада-7» 24.02.2015 р. надано розрахунок про стягнення інфляційних та 3% річних від простроченої суми з врахуванням ухвали господарського суду Харківської області від 30.08.2012 р. щодо надання відстрочки виконання рішення до 01.09.2013р., який перевірено судом. Розмір індексу інфляції за оприлюдненими даними Держкомстату України за період з 1 вересня 2013 року по 31 січня 2015 року, складається: за частину 2013 року - вересень 100,0,%, за жовтень 100,4%, за листопад 100,2 %, за грудень 100,5%, а усього за вересень - грудень 2013 р. індекс інфляції складає: 1,00 х 1,004 х 1,002 х 1,005 = 1,011, тобто 1,1%. За 2014 рік індекс інфляції склав 124,9% , за січень 2015р.-103,1%, а усього за період з 01.09.2013р. по 31.01.2015р. : 1,011 х 1,249 х 1,031 = 1,301884 або 130,19%, тобто офіційна інфляція за період склала 130,19% - 100% = 30,19%. Сума встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобов'язання складає: 211055,01 грн. х 30,19% = 63717, 51 грн. Сума 3 % річних за весь період (з 01.09.13 р. по 31.01.2015 р.), тобто за 17 місяців склала: 211055,01 грн. х 3% х 17 / 12 = 8969,84 грн. Усього сума , передбачена ст. 625 ЦК України, складає 63717, 51 грн. + 8969,84 грн. = 72687, 35 грн. Також ПФ «Левада-7» надано докази про направлення вимог на адресу [PERSON], щодо сплати інфляційних та 3% річних з копіями поштових квитанцій про рекомендовані відправлення. Суд погоджується з наданим ПФ «Левада-7» розрахунком суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченнявиконання зобов'язання та розрахунком суми 3% річних від простроченої суми з 01.09.2013р. по 31.01.2015 р. оскільки він відповідає діючому законодавству та ухвалі господарського суду Харківської області від 30.08.2012 р. щодо надання відстрочки виконання рішення до 01.09.2013р., а тому вимоги ПФ «Левада-7» підлягають задоволенню. Таким чином з [PERSON] на користь ПФ «Левада-7» підлягає стягненню сума встановленого індексу інфляції за весь час простроченнявиконання зобов'язання у розмірі 63717 грн. 51 коп. та сума 3% річних від простроченої сумиу розмірі 8969 грн. 84 коп., а всього 72687 грн. 35 коп. Крім того, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПФ «Левада-7» підлягає стягненню 726 грн. 87 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved