Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Вказуючи на те, що 27. 09. 2006 року між ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит" правонаступником якого є позивач та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір про не відновлювальну кредитну лінію. Потім, в якості забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] . 27. 09. 2006 року укладено договір іпотеки № З-72-2006, який посвідчений третьою особою - приватним нотаріусом Дубовою Т. В. та зареєстрований в реєстрі за № 2349. відповідно до вказаного договору іпотеки відповідач [PERSON] передав в іпотеку нежитлові будівлі у вигляді готельного комплексу (А-3), загальною площею 2235,6 кв.м, сарая (Б-1), загальною площею 43,2 кв.м, навісу (Г), переносної будівлі (Д), малої архітектурної форми № 4, малої архітектурної форми № 5, огорожі № 6, які розташовані в [ADDRESS] . Але, згідно із наявної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на цей час, у вказаному реєстрі наявні записи про обтяження іпотекою іншої особи - третьої особи по справі, ВАТ "Морський Транспортний Банк" на вказані нежитлові будівлі, право власності на яку вже зареєстровано за позивачем. Відповідно до даних із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ВАТ "Морський Транспортний Банк" прийняв у наступну іпотеку вказані нежитлові приміщення на підставі Договору іпотеки №3424, посвідченого 20 серпня 2008 року приватним нотаріусом Диканського районного нотаріального округу Дубовою Т. В., тобто вже після її прийняття 27. 09. 2006 року в іпотеку АТ "Банк "Фінанси та Кредит". У зв`язку з чим, позивач звернувся з вказаним позовом до суду та просить скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно ПАТ "МТБ Банк" на вказані нежитлові будівлі, які розташовані в [ADDRESS] , право власності на які зареєстровано за позивачем. Ухвалою судді від 08 січня 2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від представника відповідача ПАТ "МТБ Банк" надійшов відзив на позовну заяву позивача в обґрунтування якого останній вказує, що ця позовна заява подана до неналежного відповідача, тому як 21. 12. 2018 року між ПАТ "МТБ Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Проксима" було укладено договір відступлення права вимоги № 00314/Р, відповідно до якого відповідач ПАТ "МТБ Банк" відступає за плату новому кредиторові належні йому права вимоги за кредитним договором № 00314/Р від 27. 06. 2008 року. У зв`язку з чим представник відповідача ПАТ "МТБ Банк" просить у задоволенні позову відмовити. З наявних у матеріалах справи оголошень про повідомлення розгляду справи відповідача [PERSON] , який було розміщено на веб-сайті Диканського районного суду вбачається, що вказаний відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді заздалегідь, однак у визначений йому строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подав, що в свою чергу суд вважає свідчить про байдуже ставлення відповідача як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно нього. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Згідно зі ст. 175 ЦПК України позивач формулює позовні вимоги і зобов`язаний зазначити належний склад відповідачів у позові. Ст. 51 ЦПК України урегульовано питання залучення до участі у справі співвідповідача, заміна неналежного відповідача. Так, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від самого позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. З матеріалів справи встановлено, що відповідач ПАТ "МТБ Банк" передав право вимоги по кредитному договору № 00314/Р від 27. 06. 2008 року ТОВ "Фінансова компанія "Проксима" і тому є неналежним відповідачем у справі та на нього не можуть бути покладені ті обов`язки, про вчинення яких заявив позивач у поданій до суду позовній заяві. Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до [PERSON] , ПАТ "МТБ Банк" не підлягають задоволенню з підстав пред`явлення вимоги до неналежного відповідача ПАТ "МТБ Банк". У відповідності до ст.142 ЦПК України, суд не стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed