Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

в квітні 2021 року представник позивача АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», а саме: квартиру [ADDRESS] , який був накладений ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року та постановою Київського апеляційного суду від 06.12.2018 року у справі № 752/14543/18. В обґрунтування позову зазначено, що внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обо`язків є АТ «Альфа-Банк». Між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № MRTG-000000014587. Також між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено іпотечний договір, відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме квартиру [ADDRESS] . У зв`язку з неможливістю виконання умов за кредитним договором та значної заборгованості відповідача, позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно. 02.05.2018 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк», що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак позивачу стало відомо, що реалізувати майно на даний час неможливо, оскільки, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року у справі № 752/14543/18 було накладено арешт на нерухоме майно відповідача, та заборона на його відчуження. Позивач вказує, що на сьогоднішній день, внаслідок винесення вищезазначеної ухвали про арешт, порушено права позивача як власника відповідного майна, а тому АТ «Альфа-Банк» вимушене звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.04.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не подав. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року. Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити передавальний акт (п. 2.1. протоколу). Отже, АТ «Альфа-Банк» став правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». Крім того, судом встановлено, що між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № MRTG-000000014587. Також між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено іпотечний договір, відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме квартиру [ADDRESS] . У зв`язку з неможливістю виконання умов за кредитним договором та значної заборгованості відповідача, позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно. 02.05.2018 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-банк»), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, позивачу стало відомо, що реалізувати майно на даний час неможливо, оскільки, постановою Київського апеляційного суду від 06.12.2018 року та ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року у справі № 752/14543/18 було накладено арешт на майно відповідача. Судом встановлено, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала справа № 752/14543/18 за позовом [PERSON] до ПАТ "Укрсоцбанк", Комунального підприємства "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району Київської області "Державний реєстратор Попова Олександра Валеріївна про визнання недійсним державної реєстрації прав та їх обтяжень. В рамках розгляду зазначеної справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року, заяву про забезпечення позову було задоволено. Накладено арешт та встановлено заборону Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження та перереєстрації на інших власників права власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 06.12.2018 року, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року було залишено без змін. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2019 року, в задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району в особі державного реєстратора Попової Олександри Валеріївни про визнання недійсною державну реєстрацію прав та їх обтяжень, було відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 16.03.2020 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року було залишено без змін. З наведеного вбачається, що арешт на нерухоме майно було накладено в рамках розгляду цивільної справи № 752/14543/18, як забезпечення позову на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року. Доказів на підтвердження звернення позивача, як правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк», із заявами про скасування заходів забезпечення позову в рамках розгляду справи № 752/14543/18, матеріали справи не містять, як і не містять доказів відмови позивачу у знятті арешту та заборони відчуження по вказаній цивільній справі. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно з частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами першою, другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Згідно із п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як видно із матеріалів справи ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року у справі № 752/14543/18 було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та встановлення заборони Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження та перереєстрації на інших власників права власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Дані заходи забезпечення позову були вжиті судом в порядку ст.ст. 151-153 ЦПК України. Частиною першою статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотання учасника справи. Відповідно до статті 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким за законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Позивач є правонаступником відповідача у справі № 752/14543/18 за позовом [PERSON] до ПАТ "Укрсоцбанк", Комунального підприємства "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району Київської області "Державний реєстратор Попова Олександра Валеріївна про визнання недійсним державної реєстрації прав та їх обтяжень, в рамках якої були вжиті заходи забезпечення позову та накладено арешт, а тому банк не позбавлений можливості звернення до суду із відповідними заявами, зокрема, про скасування заходів забезпечення позову. Слід зауважити, що цивільна справа № 752/14543/18, в рамках якої було накладено арешт, наразі розглянута по суті та рішення суду набрало законної сили. Суд вважає, що АТ «Альфа-Банк» передчасно пред`явлено позов з підстав порушення його прав, як власника майна, не у справі в якій забезпечено позов, а в іншому позовному провадженні. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позову не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, стороною позивача не доведено неможливість скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі, в рамках якої зазначений арешт було накладено, а тому позовні вимоги є передачасними, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід залишити за позивачем по фактично понесеному.

Outcome: dismissed