Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

16.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача повернути грошові кошти - 14 925 доларів США, які були покладені на депозитний рахунок за договором банківського вкладу(депозиту) в іноземній валюті. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 21.05.2014 р. між ПАТ "Міський комерційний банк" в особі провідного економіста відділення №62 ПАТ "Міський комерційний банк" та нею було укладено договір банківського вкладу в іноземній валюті (доларах США) [NUMBER]. Згідно умов вказаного договору банк приймає від вкладника грошову суму (вклад) на строковий депозитний рахунок на наступних умовах: валюта депозиту - доларах США; строк депозиту - 10 день; процентна ставка - 0,7%; сума вкладу - 15 000 доларів 00 центів; Відповідно до даного договору - автоматична пролонгація на той же термін, у разі відсутності заяви вкладника про намір отримати вклад в день закінчння терміну дії договору. Вказує, що нею неодноразово подавались до банку заяви з вимогою про повернення банківського вкладу, проте дані заяви банком не задоволені, банківський вклад їй повернений частково в сумі 75 доларів США. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги повністю. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав до суду заперечення в яких вказав що позовні вимоги не визнає з мотивів викладених у позовній заяві. Зі згоди позивача суд розглядає справу в заочному порядку на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача і його представника, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21.05.2014 року між ПАТ "Міський комерційний банк" в особі Рівненського відділення №62 ПАТ "Міський комерційний банк" та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу в іноземній валюті (долар США) [NUMBER]. Відповідно до якого банк приймає від вкладника грошову суму (вклад) на строковий депозитний рахунок на наступних умовах: валюта депозиту - євро; строк депозиту - 10день; процентна ставка -0,7%; сума вкладу - 15 000 доларів США 00 центів. Відповідно до п.1.4 Статті №1 частини 1 Договору - автоматична пролонгація на той же термін, у разі відсутності заяви вкладника про намір отримати вклад в день закінчння терміну дії Договору. 17.07.2014 року, позивачем було подано до банку заяву з вимогою про повернення вкладу з рахунку [NUMBER] від 21.05.2014 в сумі 14 925, доларів США вкладу. Згідно ст. 633 ЦК Укарїни договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України - договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до п. 4.3.2 Статті №4 договорів банківського вкладу від 21.05.2014 року [NUMBER], - банк зобов'язується на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені Договором. Згідно ст 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимоги позивача узгоджуються з положеннями ст. 1058,1060 ЦК України, згідно яких, договір банківського вкладу (депозиту) передбачає передання вкладником або для нього грошової суми банку та виплату (повернення) такої ж суми банком і сплату ним вкладникові процентів на умовах, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Таким чином з ПАТ «Міський комерційний банк» підлягають до стягнення кошти в розмірі 14 925 доларів США, що в еквіваленті в гривнях, згідно офіційно встановленого курсу НБУ в розрахунку12,95грн/долар США, ставновить 193 278,75 грн. на користь [PERSON] . У Постанові Пленуму ВС України від 12.04.1996 р. № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" зазначено, судам слід мати на увазі, що до відносин, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Враховуючи наведене суд прийшов до висновку, що на вказані правовідносини розповсюджується дія Закону України "Про захист прав споживачів". Відповідно до п. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Відповідно до положень ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в прибуток держави підлягають до стягнення судові витрати, пов'язанні зі сплатою судового збору.Таким чином, судовий збір підлягає до стягненню з Відповідача, в розрахунку до офіційно встановноленого курсу НБУ. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, ЦК України,

Outcome: approved