Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Позивач МТСБ України звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.01.2015 р. о 12 год. 00 хв. в м. Києві по проспекту Глушкова, 34 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] На момент ДТП цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» за договором обовязкового страхування № АІ 3044394. Потерпілий звернувся до позивача із повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату страхового відшкодування заподіяної шкоди. Посилаючись на те, що позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі, а винним в ДТП визнано відповідача, але він не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду, позивач звертається до суду з даним позовом, та просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5805,67 грн. та витрати по сплаті судового збору. 04.05.2018 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечив. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття спрощеного позовного провадження, в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не подав. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Крім того, враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до\~ ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин дійшов наступних висновків. Відповідно до вимогст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.ст.\~12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. В силу вимог ч. 6ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. \~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні достовірно встановлено, що 23.01.2015 р. о 12 год. 00 хв. в м. Києві по проспекту Глушкова, 34 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON], в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.4,7). \~\~\~\~\~\~ Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], що підтверджується постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2015 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за\~ст. 124 КпАП України\~(а.с. 5). \~\~\~\~\~\~ На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК Уніка» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3044394 терміном дії з 18.08.2014 р. по 17.08.2015 р. з лімітом страхового відшкодування в 50 000, 00 грн.(а.с.9,10). \~ \~ \~ \~29.01.2015 р. [PERSON] було подано до позивача повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.6) а 23.02. 2015 р. заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.8). Договірних зобов'язань між МТСБ України, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Згідно звіту № 1991 від 15.02.2015 р. про визначення матеріального збитку, завданого автомобілю [NUMBER], складеного ТОВ «ЕКСАС» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 7645,60 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 6405,20 грн. (а.с.12-30). Згідно довідки Моторно (транспортного) страхового бюро України № 1 від 03.03.2015 р. розмір відшкодування шкоди становить 5337,67 грн. На підставі вищевказаної довідки позивачем було видано наказ № 1240 від 10.03.2015 р. про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ([PERSON]) у вищевказаному розмірі (а.с.31). Згідно платіжного доручення № 9879 від 30.03.2015 р. позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування згідно наказу № 1240 від 10.03.2015 р. в сумі 5337,67 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою добровільної сплати страхового відшкодування, однак остання залишилась без виконання, що й стало передумовою звернення до суду з даним позовом. Відповідно до пп. "а" п. 41.1\~ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.\~993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України «Про страхування», за змістом якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. В силу вимог ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1\~ст. 1166 ЦК України). Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Будь-яких заперечень зазначених обставин, а також доказів відшкодування відповідачем витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, суду надано не було. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів встановлено те, що ДТП, в якій пошкоджено автомобіль [NUMBER], належний [PERSON] сталася з вини відповідача [PERSON]; позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним витрати, як з особи відповідальної за заподіяння шкоди в межах суми виплаченого страхового відшкодування 5337,67 грн. Що стосується вимоги про стягнення 788,00 грн. витрат за послуги аварійного комісара, то вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до п. 22.1.ст.\~22\~Закону України\~"Про\~обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" (надалі Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з\~положеннями ст.\~29\~Закону,\~у зв'язку\~з пошкодженням\~транспортного засобу\~відшкодовуються витрати,\~пов'язані\~з відновлювальним\~ремонтом транспортного\~засобу з\~урахуванням зносу,\~розрахованого у\~порядку,\~встановленому законодавством,\~включаючи витрати\~на усунення\~пошкоджень,\~зроблених навмисно\~з метою\~порятунку потерпілих\~внаслідок ДТП,\~з евакуацією\~транспортного засобу\~з місця\~ДТП до\~місця проживання\~того власника\~чи законного\~користувача транспортного\~засобу,\~який керував\~транспортним засобом\~у момент\~ДТП,\~чи до\~місця здійснення\~ремонту на\~території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування вартості витрат за послуги аварійного комісара, у зв'язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача вартості витрат за послуги аварійного комісара в сумі 468,00 грн., а тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України судові витрати понесені позивачем в сумі 1762,00 гривень, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial