Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Представник ПАТ "ОТП Банк" [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № CNL-800/138/2007 (далі Договір) від 14.12.2007 року, [PERSON] отримала у ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" кредит у розмірі 7000 доларів США та зобов'язувалася щомісяця у розмірі та у строки, визначені у Графіку повернення кредиту повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. В якості забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору між Банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки №PCNL800/138/2007 від 14.12.2007 року, згідно з яким було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме, будинок загальною площею 218,08 кв.м., та земельну ділянку площею 0,092 га, які знаходяться за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт.Великий Бичків, вул.Будівельна, 6. У порушення умов Договору, Позичальником не погашено належні до сплати суми кредиту та выдсотків, у зв'язку з чим, станом на 10.03.2016 року заборгованість за Договором становить 4506, 72 долара США, що складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту 3782,17 доларів США та заборгованість по відсотках 724,55 долари США. Позивач 25.11.2015 року та 09.02.2016 року надсилав Відповідачеві письмові вимоги про усунення порушень, проте вимоги банку залишені без задоволення. Враховуючи, що ЗУ "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, тому Позивач просить з метою стягнення заборгованості за Кредитним договором CNL-800/138/2007 від 14.12.2007 року, яка становить 4506,72 долара США, у тому числі 3782,17 долара США заборгованість по тілу кредиту та 724,55 долара США заборгованість по відсотках, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №PCNL800/138/2007 від 14.12.2007 року, а саме: будинок загальною площею 218,08 кв.м., та земельну ділянку площею 0,092 га, які знаходяться за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт.Великий Бичків, вул.Будівельна, 6. Спосіб реалізації предмета іпотеки визначити шляхом ппроведення прилюдних торгів. Також, просить стягнути з відповідача на користь АТ "ОТП Банк" суму судових витрат. Представник позивача - ПАТ "ОТП Банк" в судове засідання не з'явився, однак [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без представника банку, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися повторно, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, своїх заперечень проти позову не подавали. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до Кредитного договору № CNL-800/138/2007 від 14.12.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON], остання отримала у ЗАТ "ОТП Банк", кредит у розмірі 7000 доларів США на споживчі цілі на строк до 14 грудня 2022 року, з фіксованою процентною ставкою 5,99% річних та зобов'язувалася щомісяця у розмірі та у строки, визначені у Графіку повернення кредиту, повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості кредиту. Забезпеченням даного кредиту є договір іпотеки, предметом якого є домоволодіння №6, що знаходиться за адресою смт.Великий Бичків, вул.Будівельна, Рахівського району, Закарпатської області та земельна ділянка площею 0,092 Га. 14.12.2007 року, в забезпечення виконання вимог зазначеного Кредитного договору, було укладено Договір наступної іпотеки (майнової поруки) №PCNL800/138/2007 від 14.12.2007 року між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON], згідно з яким було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме, домоволодіння №6, та земельну ділянку загальною площею 0,092 га, які знаходяться за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт.Великий Бичків, вул.Будівельна, 6. Надалі 16 січня 2009 року, 01 червня 2009 року, 11 січня 2012 року були укладені між сторонами Додаткові договори до Кредитного договору до Кредитного договору № CNL-800/138/2007 від 14.12.2007 року, які були підписані як представником АТ "ОТП Банк" та і самим позичальником [PERSON]. В ході розгляду даної справи було встановлено, що з моменту укладання Кредитного договору і до пред'явлення позову до суду позичальник [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № CNL-800/138/2007 від 14.12.2007 року станом на 10.03.2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 4506,72 долара США, з яких 3782,17 долара США заборгованість за кредитом, 724,55 заборгованість по відсотках за період з 03.11.2014 року по 09.03.2016 року. Позивачем 25 листопада 2015 року було надіслано досудову вимогу [PERSON] про необхідність сплати заборгованості за вказаним кредитним договором на суму 4340,63 долара США. Дану вимогу [PERSON] отримала 02.12.2015 року, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення. Також, 09.02.2016 року [PERSON] та [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушення за вказаним договором, якою банк вимагав від [PERSON] погасити протягом 30 календарних днів з моменту направлення даної вимоги всю заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 05.02.2016 року становила 4456,75 долара США, а в разі невиконання зазначеної вимоги Банк буде змушений звернути стягнення на Предмет іпотеки, в порядку, передбаченому статтею 6 Договору іпотеки задовольнити свої вимоги за рахунок продажу Предмету іпотеки. Зазначену вимогу [PERSON] отримала 12.02.2016 року, а [PERSON] 25.02.2016 року. В ході розгляду справи було встановлено, що дана вимога залишилася поза увагою відповідачів, оскільки вони жодних повідомлень з цього приводу позивачу не направляли. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Розділом 6.3 передбачено право Іпотекодержателя звернутись до уповноважених органів за захистом своїх прав в порядку, встановленому законодавством. Отже, звернення стягення на предмет іпотеки може відбуватися будь-яким способом, у тому числі й шляхом звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. (ч.1, ч.2 ст. 35 Закону України Про іпотеку). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Зі змісту статті 41 Закону України "Про іпотеку" слідує, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом, предметом Договору наступної іпотеки (майнової поруки) №PCNL800/138/2007 від 14.12.2007 року між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON], є нерухоме майно, а саме, домоволодіння №6, та земельна ділянка загальною площею 0,092 га, які знаходяться за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт.Великий Бичків, вул.Будівельна, 6. Згідно зі статутом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", що затверджений рішенням єдиного акціонера від 11 квітня 2012 року, Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" є правонаступником усіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства "ОТП Банк". Положеннями статті 16 ЦК України встановлюються способи захисту цивільних прав та інтересів. Зінтересована особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за охороною свого права і захистити його відповідним способом. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав та інтересів розуміються визначені законом або договором матеріально-правові заходи, спрямовані на відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Перелік способів захисту, визначених у ст. 16 ЦК, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Як правило, особа, право якої порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем [PERSON] умов Кредитного договору, тобто наявності у неї заборгованості за кредитом на загальну суму 4506,72 долара США, відповідачам було надіслано повідомлення про наявність заборгованості [PERSON] та вони були попереджені про наслідки невиконання зобов'язань з виплати кредиту, а також були повідомлені про початок процедури зі звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі в судовому порядку, однак вирішення даного питання в добровільному порядку було поігноровано відповідачами, тому суд, за наявності для цього законних підстав, вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України "Про іпотеку" Верховний Суд України зробив правовий висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України "Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 8 червня 2016 року у справі № 6-1239цс16 і відповідно до вимог абз. другого ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів загальної юрисдикції при застосуванні подібних норм права. Згідно зі ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Згідно із звітом про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки площею 0,0920га, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт.Великий Бичків, вул.Будівельна, 6, ринкова вартість об'єкту оцінки становить 497868 гривень, в тому числі вартість земельної ділянки площею 0,0920 га 93619 гривень. Отже, з урахуванням норм ч. 6 ст. 38, ст. 39 Закону "Про іпотеку" та правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові № 6-1205цс15 від 23 грудня 2015 року початкову ціну слід визначити на підставі зазначеного звіту оцінки, що був здійснений оцінювачем [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК України, до стягнення в користь ПАТ "ОТП Банк" з [PERSON] та [PERSON] підлягають судові витрати в сумі 1964,79 грн., які були понесені позивачем по сплаті судового збору, тобто по 882,39 гривень з кожного.

Outcome: approved