Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач 14.11.2014 року звернувся з позовом, в якому просив зобов'язати ПАТ «Міський комерційний банк» Код ЄДРПОУ 34353904, МФО 339339, адреса: 03141, м. Київ. вул.. Солом'янська, буд. 33 вчиняти всі види операцій за рахунком [NUMBER], що відкритий 28 травня 2014 року в ПАТ «Міський комерційний банк» МФО 339339. відповідно до умов договору та вимог законодавства України - здійснити платіжну операцію № 4442 - перерахувати 147 607, 93 грн. на рахунок ТОВ „БК „Дарина" №? 26600786353001, відкритий в ПАТ „Банк „Київська Русь", МФО 319092. Стягнути з ПАТ „Міський комерційний банк" Код ЄДРПОУ 34353904, МФО 339339, адреса: 03141, м. Київ. вул.. Солом'янська, буд. 33 проценти за користування грошовими коштами на рахунку в розмірі 4 637, 95 грн. шляхом перерахування їх на рахунок Позивача № 2620656911003 в ПАТ „Банк „Київська Русь", МФО 319092. Стягнути з ПАТ „Міський комерційний банк" Код ЄДРПОУ 34353904, МФО 339339, адреса: 03141, м. Київ. вул.. Солом'янська, буд. 33 суму пені у розмірі 14 760, 79 грн. шляхом перерахування їх на рахунок Позивача № 2620656911003 в ПАТ „Банк „Київська Русь", МФО 319092. Стягнути з ПАТ „Міський комерційний банк" Код ЄДРПОУ 34353904, МФО 339339, адреса: 03141, м. Київ. вул.. Солом'янська, буд. 33 суму судових витрат - судового збору у розмірі 1 670, 07 грн. шляхом перерахування їх на рахунок Позивача № 2620656911003 в ПАТ „Банк „Київська Русь", МФО 319092. Вимоги обґрунтовував тим, що 05 травня 2014 року між [PERSON] (надалі - Позивач) та Публічним акціонерним товариством „Міський комерційний банк" (надалі - Відповідач), в особі провідного економіста відділення № 38 Склярової І.В., що діє на підставі довіреності № 581 від 24.07.2013 року було укладено договір строкового банківського вкладу № 2630/38/178739. 05 червня 2014 року Позивачем було подано до банку платіжне доручення № 4442 на перерахування коштів на суму 147 607, 93 грн. Однак, протягом трьох банківських днів платіжне доручення не було виконано. Не зважаючи на всі листи. Телефонні дзвінки, особисті візити у банк, станом на 14 листопада 2014 року платіжне доручення не виконане. Позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, дослідивши письмову заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу(депозиту) одна сторона(банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму(вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 25 березня 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» було укладено договір акційного строкового банківського вкладу № 2630/11/169286. Згідно з умовами даного договору банк відкрив депозитний рахунок вкладу та прийняв від позивача суму у розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 25 березня 2014 року. 05 травня 2014 року між [PERSON] (надалі - Позивач) та Публічним акціонерним товариством „Міський комерційний банк" (надалі - Відповідач), в особі провідного економіста відділення № 38 Склярової І.В., що діє на підставі довіреності № 581 від 24.07.2013 року було укладено договір строкового банківського вкладу № 2630/38/178739. В подальшому позивач звертався з скаргою на дії Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», копії листів було надіслано до Національного банку України. Не зважаючи на те, що відповідно до ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку, та на звернення позивача щодо повернення вкладу, відповідач фактично відмовив йому у видачі банківського вкладу, посилаючись на загострення ситуації на фінансовому ринку України. Відповідно до ст.ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст.611 цього кодексу встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з того, що відповідач в односторонньому порядку ухилився від виконання укладеного з позивачем договору банківського вкладу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості за договором банківського рахунку. Відповідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона (банк) , що прийняла від другої сторони (вкладника) зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Ст.. 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється Договором. Відповідно ст. 536 Цивільного кодексу України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства. Боржник, згідно ст. 623 ЦК України, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п 32.1. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. У разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 670, 07 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved