Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства ХК «Київміськбуд» про відшкодування шкоди. 04.01.2017 року позивач звернувся в суд з зазначеним позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином. Свої вимоги мотивує тим, що у наслідок протиправних дій організованою групою, якою були співробітники відповідача, пошкоджено його транспортний засіб - автомобіль Renault Megane III (2014 рік виписку), державний номер [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] (надалі автомобіль).Пошкодження транспортного засобу відбулось біля будинку де він мешкаю: [ADDRESS] під час його відсутності: з 02.09.2016 року по 16.09.2016 року. Автомобіль позивача знаходився на території, що була заблокована з 06.09.2016 року по 07.09.2016 особами відповідача. Під тиском правоохоронних органів та громади будинку, вони залишили заблоковану територію, але під час звільнення території з винятковим цинізмом пошкодили його автомобіль.На наступний день - 17.09.2016 року, після повернення, позиавчем була викликана оперативна група поліції. Пошкодження автомобілю було зафіксовано в заяві 65375 від 17.09.2016 року. Відповідно до обставин, які є загальновідомими, відповідач визнав свою участь в подіях, що відбулись біля автомобіля позивача. За наслідками цих подій було підписано Меморандум про забезпечення законності, правопорядку та взаєморозуміння з громадськістю під час проведення робіт на будмайданчику між столичною владою, забудовниками та поліцією. Була затримана група осіб, які пов`язані з відповідачем, під час затримання, перебуваючи у громадському місці за адресою: провулок Святошинський,2, м. Київ, діючи умисно вчинила пошкодження транспортного засобу позивача. Пошкодження автомобілю відбулось під час протиправних дій представників відповідача у присутності правоохоронних органів: поліції, національної гвардії, підрозділу «КОРД», які здійснювали затримання цих осіб та х ідентифікацію. Також докази підтвердження обставин пошкодження автомобілю та причетності до злочину відповідача в наявності у кримінальному провадженні 12016100080008857 та у правоохоронців, які здійснювали затримання. Докази фотофіксація щодо безпосереднього пошкодження автомобілю знайшли відображення у заяві № 65375 від 17.09.2016 року. Також позивач зазначив, що Автомобіль є практично новим бо пробіг у нього становить 12 700 км. вартість матеріальних збитків, згідно звіту № 54/16 від 16.10.2016 року експерт оцінив у 54 100 грн. Також позивач вказав, що на час пошкодження автомобілю він перебував у відпустці. 06.09.2016 року йому повідомили про події, він ознайомився із подіями у інтернеті і від часу перегляду атеріалів і до кінця відпустки, він і його дружина знаходились в стресовому стані. Вказав, що відповідності до Постанови КМУ № 98 від 02.02.2011 року та відповідно до Додатку 1 «Суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються за рахунок бюджетних коштів» для держави Ізраїль визначено: сума добових - 43 дол. США, гранична сума витрат на найм житла за добу - 121 дол. США. Отже сумарні витрати на добу на особу становлять 164 дол. США, Ттким чином за 9 днів відпустки він поніс витрати: 9 днів X 2 особи X 164 дол. США X 25 грн = 73 800 грн. З приводу завданої моральної шкоди впозивач вказав, що злочином відповідач завдав також моральну шкоду йому та його сім`ї, яка виявилась у тому, що він та його сім`я залишилась без свого транспортного засобу, він використовував автомобіль для пересування в межах Києва для роботи та відпочинку, також звичайний хід його життя був зіпсований. Тому він був вимушений замість роботи займатись ремонтом автомобілю.Коли він та дружина дружина оглянули автомобіль, вони отримали шок від побачених пошкоджень. Двома ударами було вибите лобове скло, відбитки взуття на капоті та даху машини, поріз шин, пошкодження дверей, бамперу, фар. Із-за цього вони й досі не можуть прийти у нормальний стан, зник нормальний сон, постійно маю пригнічений настрій, у нього з`явилась гіпертензія артеріального тиску, відпустка сім`ї була повністю зіпсована, він почав зневірюватись у правоохоронних органах та суспільстві, моральну шкоду позивач оцінив у 30 000 грн. У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов у повному обсязі та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні, подала відзив на позовну заяву вказувала,що ПрАТ "ХК "Київміськбуд" (надалі - Компанія) повністю не погоджується з позовними вимогами Позивача, вважає їх необгрунтованими та непідтвердженими жодними допустимими доказами, виходячи з наступног. Як стверджує позивач : "... у наслідок протиправних дій організованою групою, якою були співробітники відповідача, пошкоджено мій транспортний засіб ......Відповідач визнав свою участь в подіях, що відбулись біля мого івтомобіля...Докази ....причетності до злочину відповідача в наявності у кримінальному впровадженні №12016100080008857..." Представник відповідача вказує, що статтею 62 Конституції України - особа вважається невинуватою у вчиненні і-лочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.Статтею 17 КПК України передбачено, що:Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.Порушене кримінальне впровадження (хоча за якою статтею КК України, Позивач не зазначає і до матеріалів справи навіть не надає жодної інформації підтверджуючі твердження Позивача) не є встановленим фактом і потребує доказуванню, адже вирок суду, як зрозуміло з позову - відсутній.Таким чином посилатися на порушене кримінальне провадження, в якому відсутній вирок проти особи, яка вчинила правопорушення, не встановлено особи проти якої порушене це кримінальне провадження, не доведена вина особи та відповідного вироку суду, яким встановлено вину особи, яка вчинила правопорушення, що свідчить про безпідставність Позивача посилатися на "кримінальне впровадження №12016100080008857, а відповідно і встановлювати факт протиправних дій Компанії та пошкодження транспортного засобу. Представник відповідача вказує, згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.З ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Представник відповідача вказує, що позивачем не наведено жодного доказу, яким підтверджено було вину Компанії та підтверджено вчинення протиправних дій Компанією по провулку Святошинському, 2 (навіть точний час коли відбулось пошкодження автомобіля не підтверджено у позові) направлених на пошкодження автомобіля Позивача, а отже звинувачення Позивачем щодо пошкодження автомобіля не може грунтуватись на припущеннях. Представник відповідача вказує, що засобами масової інформації, Національною поліцією висвітлювались події у вересні 2016 року по вул.Святошинській, та дії мешканців, що кидали каміння та штахети у бік будівництва, як вказано на сайті Національної поліції (витяги з сайту Національної поліції додаються), активістів, які кидали піротехнічні засоби та димові шашки. Представник відповідача вказувала, що твердження про пошкодження автомобіля саме Компанією, без надання жодного цьому доказу, не може бути підставою притягнення особи до матеріальної та моральної відповідальності та свідчить про необґрунтованість позову. Представник відповідача вказувала, що надана до справи копія Звіту Позивачем, здійснено не в рамках даної судової справи, а в рамках, як зрозуміло з позовної заяви даного судового процесу, кримінального провадження №12016100080008857, а отже не може бути доказом в даній судовій справі, оскільки вже є доказом кримінального впровадження №12016100080008857 (про результат якого Позивач не вказує), про обставини чого вказує сам Позивач у своєму позові. Представник відповідача вказуує, що згідно ч.5 ст.95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. В той же час, наданий Звіт не підтверджений жодними понесеними витратами чи іншими документами, фактами, які б підтверджували збитки, в тому числі спричинені з боку Компанії. Представник відповідача іказує, що наданий Звіт Позивачем, вказує (фіксує) про вартість пошкодженого автомобіля, але не підтверджує вину та факту завдання шкоди автомобілю саме з боку Компанії. Крім того, надана до справи копія Звіту з оцінки матеріального збитку, також не може бути розцінюватися як доказ, зокрема висновок експерта, оскільки у ньому має бути зазначено, що підготовлений саме для подання до суду у даній судовій справі, як передбачає п.5 ст. 106 ЦПК України. Представник відповідача вказує, що позивач у своєму позові вказує про те, що пошкодження автомобіля сталося біля будинку, в якому він мешкає, про що йому стало відомо з відеоматеріалів про події, що відбувалися біля його будинку. Позивач стверджує, що пошкодження відбулось саме біля його будинку в якому він мешкає, хоча ЗМІ висвітлювали події, що відбувались на території будівництва, а не біля будинку в якому мешкає Позивач.Крім того, Позивач не надає жодного допустимого та достовірного доказу доказу того, що пошкодження сталися саме в цей період і ті дні, коли відбувались події на території будівництва і саме завдані Компанією.Позивач стверджує: "Відповідач визнав свою участь у подіях, що відбулись біля мого автомобілю. За наслідками цих подій було підписано "Меморандум про забезпечення законності, правопорядку та взаєморозуміння з громадськістю під час проведення робіт на будмайданчиках".Однак, слід зазначити, що вказаний Меморандум був підписаний з метою забезпечення дотримання громадського порядку під час будівництва в Києві, зокрема, забудовник повинен на договірних засадах забезпечити охорону будівельного майданчика; забезпечити захист об`єктів будівництва, у разі підтвердження законності проведення будівництва на них, від неправомірних посягань будь-яких фізичних або юридичних осіб. Представник відповідача вказує, що з боку будівельників Меморандум підписали керівники найбільших будівельних компаній столиці: "Київміськбуд", "Житлоінвест-УКБ", "УкрБуд", "ШР", "Інтеграл-Буд", "ЗБК ім. Ковальської", "ГЕОС", "Нова Слобідка" , "Фундамент", "Сіті-1 девелопмент", "Столиця-Груп". Позивач стверджує: "...до кінця відпустки, я і моя дружина, ...знаходилися в стресовому стані. Розмова про те, що ми відпочиваємо, не мала сенсу, але витрати сім"я понесла". Представник відповідача вважає, що Позивачем необгрунтовано жодною нормою права, яка передбачала підстави та право на відшкодування витрат за період зіпсованої відпустки Компанією і які є докази такому поняттю "зіпсування". Представник відповідача вазує на незрозумірі підстави, для застосування при розрахунку за зіпсовану відпустку чи вимушені мінімальні збитки у зв"язку з відпочинком за кордоном - Постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року №98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів", яка стосується відряджень та державних службовців, адже Компанія не є тим суб"єктом на якого розповсюджується дія цієї Постанови. Представник відповідача вказує, що позивач просить стягнути майнову шкоду за пошкодження власного автомобіля за незалежною оцінкою на суму 54 100 грн., при цьому не надає жодних доказів понесених витрат пов`язаних з вказаною майновою шкодою, тобто чеків, укладених договорів на ремонт чи ін. розрахунків. Представник відповідача вказує, що до суду позивчем не надано доказів завдання моральної шкоди такої шкоди Відповідачем, вина ПрАТ «ХК «Київміськбуд» не є доведеною, відсутні підстави для стягнення з Відповідача суми морального відшкодування. Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справві, встановив наступне. Судом встановлено, що відпоідач на час своєї відпустки залишив транспортний засібтранспортний засіб - автомобіль Renault Megane III (2014 рік виписку), державний номер [NUMBER] , на стихійній парковці, на земельній ділянці, яка не була визначена длч паркування та не була земельною ділянкою для обслугоування будинку та прибудинковою територією, про що вказав позивач. Позивач вказав, що мешканці будинків поряд, між будинками визначити собі паркмісця та залишали свої транспртниі засоби. Судом встановлено, що як вбачається із прозовних вимог автомобвль позивача в період з 02.09.2016 року по 16.09.2016 року знаходися на теритрії, де предстанвики ПАТ ХК "Київміськбуд" планували проводити забудову, але під тиском правоохоронців та та громади , яка була проти будівництва залишити вказану теритрію. Судом встановлено, що під час сутичок між забудовником та громадянами жбурлялось каміння, пускалися в зхід вогнегасники. Судом встановлено, що із доказів, які позивач подав до суду вина відповідача в ушкодженні його транспортного засобу не встановлена. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.78 ЦПК УкраїниСуд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.79 ЦПК України Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст. 80 ЦПК УкраїниДостатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст 81ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або членом його сім`ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, з`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що позивачем також не надано доказів, які б підтверджували розмір заявленої суми морального страждання. А тому в цілому позов не доведений та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed