Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «Фінпром Маркет», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м. Дніпро) про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №29432, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., 07.12.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 5084 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що їй стало відомо, що 14.04.2021 року постановою старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м. Дніпро) Хіміч Т.А. відкрито виконавче провадження ВП № 65057741 про звернення стягнення на доходи позивача щодо виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М. про задоволення вимог ТОВ «Фінпром маркет» за кредитним договором № 005-07500-130214 від 13.02.2014 року, укладеним ПАТ «Дельта Банк» , право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору факторингу № 18102020, укладеного 18.10.2020 року з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» , якому, в свою чергу, ТОВ ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 1/Д від 15.10.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору факторингу № 408/К від 27.04.2018 року. Ввважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, неправомірно відкрите провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на доходи позивача, а тому є таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованості у позивача не було, у нотаріуса Остапенко Є.М. були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, зазначений у виконавчому напису, є безспірним, а вимоги заявлені поза межами позовної давності. Договір факторингу № 18102020, укладений 18.10.2020 року, на який посилається нотаріус у виконавчому написі, не може бути підставою для вчинення виконавчого напису, як не передбачений законодавством. Зазаначає також, що не мала заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк», своєчасно здійснювала платежі, банк не виставляв їй жодної претензії щодо існування будь-якої заборгованості. Ухвалою суду від 29.06.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій висловлено прохання вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 29432, вчиненого 07.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Ухвалою суду від 25.06.2021 заяву про забезпечення позову повернуто заявнику. 14.07.2021 на адресу суду позивачем надано заяву про виправлення недоліків позовної заяви та заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено засідання у справі. Визначено учасникам строк для подання заяв по суті спору. Ухвалою суду від 19.07.2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 29432, вчиненого 07.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5084 грн., проценти за користування кредитом 1245 грн., 2198 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею за кредитним договором №005-07500-130214 від 13.02.2014 року, укладеним з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на підставі договору факторингу №18102020, укладеного 18.10.2020 року з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому в свою чергу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 1/Д від 15.10.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на підставі договору факторингу № 408/К від 27.04.2018 року та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 50 грн., що становить загальну суму 8 577 гривень. 30.08.2021 року до суду надійшло клопотання ТОВ «Фінпром Маркет» про врегулювання спору за участю судді, а саме вирішити в мировому порядку стягнення заборгованості за кредитним договором № 005-07500-130214 від 13.02.2014 р.: у разі сплати коштів у розмірі 1543,86 грн. на розрахункові рахунки ТОВ «Фінпром Маркет», у строк до 18 год. 00 хв. 11.09.2021 р., частина заборгованості у розмірі 7033,14 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 005-07500-130214 від 13.02.2014 р. та виконавчий напис № 29432 вважатиметься таким, що погашений в повному обсязі. Ухвалою суду від 27.09.2021 року у задоволенні клопотання ТОВ "Фінпром Маркет" про врегулювання спору за участю судді по цивільній справі за позовом [PERSON] , представник позивача адвокат Колеснікова Тетяна Альбертівна до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м. Дніпро) про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було відмовлено. Позивач та представник позивача, адвокат Колеснікова Т.А., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задовольнити. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду від ТОВ "Фінпром Маркет" надійшла заява про визнання позовних вимог, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису № 29432 від 07.12.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем таким, що не підлягає виконанню та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України), та подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України). Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, пояснення щодо позову не надав. Третя особа - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м. Дніпро), 16.09.2021 року подала до суду клопотання, відповідно до якого просить справу розглядати без участі державного виконавця, рішення прийняти відповідно до чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 07.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 29432 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5084 грн., проценти за користування кредитом 1245 грн., 2198 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею за кредитним договором №005-07500-130214 від 13.02.2014 року, укладеним з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на підставі договору факторингу №18102020, укладеного 18.10.2020 року з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому в свою чергу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 1/Д від 15.10.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на підставі договору факторингу № 408/К від 27.04.2018 року та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 50 грн., що становить загальну суму 8 577 гривень. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.04.2020 по 07.12.2020 року. У державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м. Дніпро) Хіміч Т.А. перебуває на виконанні провадження № 65057741 про стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 8577,00 грн. на підставі виконавчого напису № 29432, виданого 07.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки у нотаріуса документи на час вчинення ним виконавчого напису не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, не посвідченого нотаріусом, безспірність вимог не була підтверджена необхідними документами на момент вчинення виконавчого напису, виконавчий напис було вчинено поза межами встановленого законом строку. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 07.12.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між Банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року. Крім того, у постанові Верховного суду України від 05 липня 2017 року № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З наданої суду позовної заяви вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. За таких обставин, між сторонами існував та існує невирішений спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). Крім того, відповідно до поданої заяви відповідача ТОВ "Фінпром Маркет" позовну заяву визнав. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що при зверненні з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовною заявою, тобто 454 грн, а також позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Крім того, відповідач, звертаючись до суду з заявою про визнання позову, просив стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн., посилаючись на те, що інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України. Разом з тим суд зауважує, що відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого саме при поданні позову. При цьому, правових підстав повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору за подання заяви про забезпечення позову, відповідачем не наведено, а тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 908,00 грн. (50 відсотків судового збору за подання позовної заяви - 454 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в повному обсязі - 454 грн.).

Outcome: approved