Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Кредитна спілка "Епсілон" звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.04.2019 року між кредитною спілкою "Епсілон" та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 584, згідно якого КС "Епсілон" надала Відповідачу кредит у розмірі 6500,00 грн. Кредит було надано на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 35% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 60 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно якого Відповідач зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 15.07.2020 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість по відсоткам в сумі 3586,36 грн. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за відсотками в розмірі 3586,36 грн, а також судові витрати в розмірі 7102 грн, з яких 2102 грн - судовий збір; 5000 грн - правнича допомога. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги свого позову, та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання 15.09.2021 та 12.10.2021 не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належно шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень за місцем реєстрації. Відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень [PERSON] поштові відправлення (судові повістки) отримала, про що свідчить особистий підпис останньої на повідомленнях. Причин неявки суду відповідачка не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. 12.10.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.04.2021 звернулась до КС «Епсілон» із заявою про надання кредиту (а.с.6). 19.04.2021 між позивачем КС «Епсілон» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 584 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1 (а.с.3-4). Відповідно до п. 1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 6500 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Кредит надається кредитодавцем на комерційні цілі, що передбачено п.1.2 договору. Відповідно до п.2.1 договору кредит надається строком на 60 фактичних місяців від дати отримання Позичальником кредиту. Пунктом 2.2 договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в день підписання цього договору. Відповідно до п.2.3 договору позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю фактично отриману суми кредиту та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 цього Договору. Згідно п. 2.4 договору кредит надається позичальнику готівкою у касі кредитодавця або (згідно заяви позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний Позичальником у заяві. Ненадання позичальником реквізитів свого рахунку в банку (надання реквізитів з помилками) або неявка позичальника за отриманням кредиту готівкою через касу кредитодавця (чи ухилення іншим способом від отримання кредиту), а також невиконання позичальником зобов`язання щодо забезпечення кредиту, передбаченого п.5.1.5 цього договору, звільняє кредитодавця від обов`язку передбаченого п. 2.2 цього договору та відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п. 3.1 договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою та становить 35% процентів річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту до закінчення строку дії цього договору (п.10.1 Договору). Згідно п. 3.2 нарахування процентів за цим договором здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). Кількість днів у році приймається за 365 (366). Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. Якщо дата здійснення чергових платежів згідно графіка розрахунків припадає на вихідний (святковий, неробочий) день, то здійснення платежів відбувається на наступний за вихідними (святковими, неробочими) днями робочий день кредитодавця і це не вважається порушенням графіку розрахунків. Згідно п. п. 3.5, 3.6 договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: першочергово проценти, а в наступну чергу- сума кредиту. Прострочення сплати кредиту та/ або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту визначеного п. 2.1 цього договору, так і після його закінчення, протягом усього строку дії договору, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. Відповідно до п.п.5.1.1, 5.1.3, 5.1.7 договору позичальник зобов`язується використовувати кредит на вказані в п. 1.2. цього договору цілі. Вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків. У випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Відповідно до п. 5.4.3 договору кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності хоча б однієї із зазначених обставин: а) використання позичальником кредиту не за призначенням; б) затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла (нерухомого майна) щонайменше - на три календарні місяці; в) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; г) несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків від суми кредиту; ґ) невиконання позичальником, визначеного п. 5.1.5. цього договору обов`язку забезпечення кредиту; д) виявлення кредитодавцем факту недостовірності даних або документів, наданих позичальником для отримання кредиту; е) невиконання позичальником визначеного п.п. 5.1.4. цього договору обов`язку щодо повідомлення про зміни в інформації. Згідно п. п. 10.2, 10.4 та 10.7 цей договір є чинним з моменту його підписання обома сторонами. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. До правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 років (ст. 259 ЦК України). Підписуючи кредитний договір, позичальник [PERSON] погодилася з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. Позивач зазначає, що внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість по сплаті відсотків у сумі 11021,68 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач надав суду: графік розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору №584; графік розрахунків до договору №584; видатковий касовий ордер від 19.04.2019 про видачу [PERSON] грошових коштів на суму 6500 грн. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що розрахунок заборгованості за кредитним договором №584 від 19.04.2019 позивачем не надано, що фактично позбавляє суд можливості вирішити питання щодо прав та обов`язків сторін у спірних правовідносинах, тобто вирішити спір по суті. З метою вирішення питання щодо надання позивачем розрахунку заборгованості ухвалою суду від 28.01.2021 явку представника позивача в судове засідання визнано обов`язковою. В судовому засіданні 25.05.2021 представник позивача просив суд оголосити перерву для надання ним до суду розрахунку заборгованості за кредитним договором №584 від 19.04.2019. Проте розрахунок заборгованості за кредитним договором №584 від 19.04.2019 представник позивача суду не надав та в подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України. Згідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, всупереч свого процесуального обов`язку, передбаченого ст.ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем не доведені позовні вимоги, оскільки не наданий розрахунок заборгованості, який би містив щомісячне нарахування та погашення кредитної заборгованості, у тому числі і за процентами. За таких обставин, позовні вимоги Кредитної спілки «Епсілон» не можуть вважатися обґрунтованими та такими, що підтверджені відповідними належними та достовірними доказами, які можуть бути перевірені в процесі розгляду справи, тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід покласти на позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заборгованості за кредитом, а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed