Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 жовтня 2014 року між Кредитною спілкою "Схід" (далі КС "Схід") та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №55-14 (далі -Договір). Згідно умов Договору [PERSON] отримала від КС "Схід" кредит в сумі 4800 грн. та зобов'язалась щомісячно до 29 числа сплачувати проценти з розрахунку 0,16% від залишку основної суми за кожен день користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту до 29.04.2016 року. Крім того, 29 жовтня 2014 року між КС "Схід" і [PERSON] було укладено договір поруки № 55-14 (далі- Договір поруки), згідно якого вона взяла на себе обов'язок відповідати за борговими зобов'язаннями [PERSON] Спілка, надавши кредит позичальнику свої зобов'язання виконала. Протягом всього строку користування кредитом [PERSON] сплачувала лише проценти, а основна сума не поверталася, з січня 2015 року платежі здійснювалися нерегулярно, внесених сум не вистачало навіть на погашення простроченої процентної заборгованості. Внаслідок чого, станом на 19.08.2015 року борг за Договором складає: 4800 грн. - основна сума кредиту; 737,80 грн. - процентна заборгованість; 5537,80 грн. - штрафні санкції - всього 11075,60 грн. В судовому засіданні представник позивача Тищенко М.А. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог навів доводи аналогічні викладеним в позовній заяви просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що вже на протязі 10 років є членом Кредитної спілки "Схід", неодноразово отримувала кредити та проводила по ним розрахунки. Є пенсіонеркою. Вважає, що сума штрафних санкцій, що їх нарахував позивач є завеликою, тому вона визнає позов лише в частині основного боргу та процентної заборгованості. В стягненні штрафних санкцій просить відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] є її матір'ю. В жовтні 2014 року вона взяла на себе обов'язок відповідати за її зобов'язання по кредитному договору. Також вважає, що сума штрафних санкцій, що їх нарахував позивач є завеликою, тому вона визнає позов лише в частині основного боргу та процентної заборгованості. В стягненні штрафних санкцій просить відмовити. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, відповідачів, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм кредитні правовідносини. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону кредитна установа - фінансова установа, яка відповідно до закону має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити на власний ризик. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до зазначених вимог Закону КС «Схід» є фінансовою (кредитною) установою, яка має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити членам спілки, що підтверджується копією статуту КС «Схід» та свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи (а.с.12-19). Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 29 жовтня 2014 року між КС "Схід" та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №55-14 (а.с.8-9). Згідно умов даного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 4800 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.11). Заперечень щодо дійсного отримання грошових коштів від відповідача не надійшло. Зі змісту кредитного договору вбачається, що сторони погодили всі істотні його умови як це передбачено ст. 207 ЦК України і це узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК України Відповідно до п. 1 Додатку №1 до Договору (який є невід'ємною частиною цього Договору), Позичальник зобов'язався вносити щомісячно до 29 числа плату за користування кредитом з розрахунку 0,16% від залишку заборгованості по основній сумі кредиту за кожен день користування кредитом, тобто, 58,4 % річних (а.с.9). Відповідно до п. 3.5. Договору при проведенні платежів у першу чергу сплачуються проценти по кредиту, а решта суми звертається на повернення основної суми кредиту (а.с.8). Кредит було надано строком до 29 квітня 2016 (п. 2.1 Договору). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Судом встановлено, що всупереч договірним зобов'язанням, в установлений графіком термін [PERSON] не повертала грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 19.08.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить: 4800 грн. - основна сума кредиту; 737,80 грн. - процентна заборгованість; 5537,80 грн. - штрафні санкції - всього 11075,60 грн. (а.с.7). Відповідно до п. 4.2. Договору у разі затримання Позичальником сплат по графіку частини кредиту та/або процентів на строк понад 30 днів Спілка має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. За кожен прострочений день позичальник додатково сплачує пеню в розмірі 1% від заборгованості по кредиту за кожен прострочений день (а.с.8 зворот). При цьому період простроченої виплати по кредиту становить з 29.11.2014 року по 19.08.2015 року 263 дні, штрафні санкції нараховані КС «Схід» за 100 днів та складають 5537,80 грн. (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦІПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На спростування зазначеної позивачем суми заборгованості, відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів, не надали свого розрахунку заборгованості. За таких підстав, суд не приймає до уваги заперечення відповідачів щодо завеликої суми нарахованих штрафних санкцій, бо їх нарахування позивачем відповідає умовам укладеного Договору. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як встановлено судом, одночасно з укладенням кредитного договору з [PERSON], 29 жовтня 2014 року між КС "Схід" і [PERSON] було укладено договір поруки № 55-14, згідно з яким остання взяла на себе обов'язок відповідати за борговими зобов'язаннями [PERSON], що випливають із кредитного договору. Відповідно до п. 3.2. вказаного договору поруки Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язаннях Боржника в повному обсязі, тобто: за повернення кредиту, виплату процентів за користування ним, сплату неустойки, відшкодування збитків (а.с.10). З огляду на викладене, оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] солідарно на користь позивача кредитної спілки "Схід" заборгованість за договором кредитування в сумі 11075,60 грн., з яких: 4800 грн. - основна сума кредиту; 737,80 грн. - процентна заборгованість; 5537,80 грн. - штрафні санкції. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості суд, на підставі ст. 88 ЦПК України приходить до висновку про стягнення з відповідачів понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 2) по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: approved