Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 серпня 2007 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 000 гривень у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок несвоєчасного погашення кредиту у відповідача виникла заборгованість на суму 71 556 гривень 84 копійки, з яких: 9996 гривень 78 копійки - заборгованість за кредитом; 55114 гривень 50 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 800 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 гривень - штраф (фіксована сума); 3395 гривень 56 копійок - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про те, що розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та поясненнях від 27.06.2017 р., від 24.08.2017 р. та від 28.11.2017 р.. В підтвердження позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" надало докази, а саме: анкету-заяву від імені [PERSON] від 08.08.2007 року, Умови і правила надання банківських послуг, розрахунок заборгованості станом на 31 грудня 2016 року, копію паспорта відповідача, копію довідки про включення до ЄДРПОУ, копію банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, Статут ПАТ КБ «ПриватБанк», квитанцію про сплату судового збору, накази банку, виписка по рахунку за період з 27.05.2000 по 27.06.2017 року, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON], анкету-заяву [PERSON] від 12.11.2010 року, Умови і правила, наказ затвердження, фото клієнта з продуктом. Відповідач [PERSON] та її представник Остапчук В.М. в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не дотримані вимоги щодо належного укладання кредитного договору відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема щодо істотних умов договору та форми правочину, з бланку заявки на отримання банківських послуг не можливо встановити за отриманням яких саме послуг звернулася [PERSON], оскільки відповідні графи бланка не заповнені. Крім цього, надана позивачем заява-анкета оформлена від імені [PERSON], в якій зазначено, що кредитний ліміт складає 500 грн. зі сплатою 3% за його користування, а не 10000 грн. із сплатою 36,6% за користування ним, як зазначено у позові. Умови та порядок надання банківських послуг оформлено не на державній мові, а перекладу договору українською мовою до позовної заяви не долучено. Окрім цього подали заяву про застосування строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення відповідача, її представника, дослідивши представлені докази, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] змінила ім'я на [PERSON]. (а.с.42). Відповідно зо заяви, підписаної особисто відповідачем, 08 серпня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого ПАТ КБ "ПриватБанк" надало відповідачу кредит у розмірі 500 грн. на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається із заяви кредитора, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою. Також 08 серпня 2007 року отримала кредитну картку № [NUMBER] (а.с. 7). Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки. Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента. Таким чином, відбувся згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, а друга сторона приєднується до запропонованого договору в цілому. З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] користувалася кредитними коштами, несвоєчасно сплачувала кредит та відсотки за його користування, внаслідок чого станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість в сумі 71 556 гривень 84 копійки, з яких: 9996 гривень 78 копійки - заборгованість за кредитом; 55114 гривень 50 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 800 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 гривень - штраф (фіксована сума); 3395 гривень 56 копійок - штраф (процентна складова). Тому не заслуговують на увагу доводи представника відповідача, що підписання анкети-заяви не свідчить про укладення кредитного договору. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 12 листопада 2010 року між банком та [PERSON] було укладено інший договір про надання банківських послуг. Договір також складається із заяви кредитора, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодного доказу відносно строку дії, отриманої 08.08.2007 року відповідачем кредитної картки № [NUMBER] позивачем суду не було надано. Також позивачем не представлено суду ні пам'ятки, ні тарифів, на підставі яких банк здійснював нарахування боржнику відсотків за користування кредитом. Відсутні в матеріалах справи і докази того, що після закінчення строку дії платіжної картки № [NUMBER] боржником була отримана нова картка. В судовому засіданні відповідач пояснила, що кредитна карточка у 2007 році їй видавалася строком на три роки, останній платіж вона здійснила у 2012 році, після чого грошові зобов»язання за договором нею не виконувалися, оскільки жодних повідомлень від банку про наявність заборгованості їй не надходило. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Така правова позиція також висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014р. по справі № 6-14цс14. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до заяви-анкети від 12.11.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений інший кредитний договір, який також складався з заяви-анкети та умов та правил надання банківських послуг, а тому суд приходить до переконання про те, що строк дії кредитної картки по кредитному договору № б/н від 08.08.2007 року закінчився у серпні 2010 року. Тому позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом № б/н від 08.08.2007 року повинна обчислюватися з моменту закінчення дії кредитної картки № [NUMBER], позивач звернувся в суд з позовом 13 лютого 2017 року, тобто більше трьох років після закінчення строку дії кредитної карти. Відповідач та її представник заявили письмове клопотання про застосування строку позовної давності, тому суд прийшов до висновку, що в позові ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.08.2007 року в сумі 71556, 84 грн. слід відмовити в зв'язку з пропуском позовної давності. Відповідно до наданої банком довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.82) кредитний ліміт було збільшено до 10000 грн. 21.04.2011 року. Строк дії кредитної картки - жовтень 2015 року. Тобто, суд погоджується з доводами відповідача про те, що кредитна картка по договору №б/н від 08.08.2007 року видавалася строком на три роки. Критично оцінюється виписка по кредитному рахунку [PERSON] в якій містяться відомості про рух грошових коштів, оскільки згідно позовної заяви договір було укладено 08.08.2007 року, однак крім того згідно анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку оформлена від імені [PERSON] 12.11.2010 року, кредитний ліміт збільшено до 10 000 гривень лише 21.04.2011 року. Крім того, з виписки не можливо встановити, яку картку отримала [PERSON] 12.11.2010 року, чи була отримана кредитна картка універсальна, чи якась інша, тип картки. В матеріалах справи відсутні докази про те, що картка [NUMBER] про яку вказано у заяві, є карткою по якій здійснено розрахунок заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed