Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року роз`єднано позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів. 18 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 28 липня 2006 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . На теперішній час шлюб між сторонами справи розірвано. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 квітня 2011 року у справі №2-2131/2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Як стверджувала позивач, примусове виконання згаданого рішення суду здійснюється головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубасом А.М. [PERSON]. зазначала, що відповідач ухиляється від виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 квітня 2011 року у справі №2-2131/2011, допустив заборгованість зі сплати аліментів у сумі 67805,96 грн. Пеня за прострочення сплати аліментів - 484368,84 грн. З цих підстав позивач, покликаючись на норму ст. 196 СК України, просила суд стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 67805,96 грн. До початку першого судового засідання у справі позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 16661,40 грн. Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] не подав. Позивач та її представник у судовому засіданні 02 березня 2020 року позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання, призначене на 09 год 00 хв 02 березня 2020 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у справі. Суд, заслухавши вступні слова позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, дійшов такого висновку. 28 липня 2006 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб (а. с. 16). [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] (а. с. 15). На підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 березня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Ст. 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 квітня 2011 року у справі №2-2131/2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Указане судове рішення не оскаржувалось та набрало законної сили (а. с. 13-14). 18 квітня 2011 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання згаданого судового рішення (а. с. 167-170). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Шпильового М.В. від 26 травня 2011 року відкрито виконавче провадження №26720163 з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 квітня 2011 року у справі №2-2131/2011 (а. с. 162). На сьогодні примусове виконання згаданого рішення суду здійснюється головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубасом А.М. Ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно з ч. 3 ст. 71 цього Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. У ч. 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що відповідач не у повному обсязі сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] , стягнуті за рішенням суду. Розмір заборгованості за аліментами [PERSON] становить 16661,40 грн, що підтверджується розрахунком від 10 лютого 2020 року, здійсненим головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубасом А.М. (а. с. 59-60). Спору з приводу розміру заборгованості відповідача за аліментами немає, сторони погодились з її розрахунком, здійсненим державним виконавцем. Так, в матеріалах виконавчого провадження №26720163 відсутні заяви боржника чи стягувача про незгоду з розрахунком розміру заборгованості (а. с. 57-171). Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: E = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) +……….(An х 1% х Qn), де: E - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (такий механізм нарахування пені наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц; постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі №646/165/16-ц, від 19 вересня 2018 року у справі №695/2808/14-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі №239/306/17 від 05 грудня 2018 року у справі №372/264/15-ц. При цьому суд звертає увагу позивача на те, що заборгованість зі сплати аліментів за певний місяць виникає у перший день місяця, який є наступним за цим місяцем (наприклад, якщо аліменти не були сплачені за липень 2018 року, заборгованість з їх виплати виникає з 01 серпня 2018 року). Позивачем розраховано пеню за прострочення сплати аліментів згідно з формулою E = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) +……….(An х 1% х Qn), де: E - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Нарахування пені здійснено [PERSON] , виходячи з доходів [PERSON] та суми сплачених аліментів, зазначених у довідці про доходи за 2011 рік від 25 січня 2016 року №20, довідці про доходи за 2012 рік від 25 січня 2016 року №19, довідці про доходи за 2013 рік від 25 січня 2016 року №18, довідці про доходи за 2014 рік від 25 січня 2016 року №17, довідці про доходи за 2015 рік від 25 січня 2016 року №16 (а. с. 106-110), довідці про заробітну плату за жовтень 2015 року - червень 2018 року від 13 липня 2018 року №50 (а. с. 101), довідці про доходи за жовтень 2018 - липень 2019 року від 15 липня 2019 року №72 (а. с. 65), відомості про нарахування заробітної плати та відрахування аліментів за липень 2019 року - січень 2020 року (а. с. 171). Загальна сума пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів становить 435901,43 грн. Оскільки сума пені за положеннями ч. 1 ст. 196 СК України не може перевищувати 100% заборгованості за аліментами, пеня за прострочення [PERSON] сплати аліментів не може бути більшою 16661,40 грн. Згідно з нормою ч. 2 ст. 196 СК України суд управі зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Зважаючи на майновий стан [PERSON] , розмір заборгованості за аліментами, приймаючи до уваги те, що відповідач вживав заходи для зменшення заборгованості за аліментами (а. с. 67), ураховуючи те, що пеня повинна бути засобом розумного стимулювання боржника виконувати взяте на себе зобов`язання, а не перетворюватись на непомірний тягар для нього, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів до 5000,00 грн. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 5000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial