Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому вказує, що 11.05.2001 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть 1-ЖС №161754 видане 09.08.2001, актовий запис 4300), яка доводилася їй бабою. Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що належав їй на праві власності (1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983 р.№1-3731; 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадок по закону, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983р.№1-3732). За життя [PERSON] склала заповіт від 14.05.1996 року Р.№3-578, і все своє майно заповіла [PERSON], який прийняв спадщину звернувшись у 2-гу державну нотаріальну контору м.Запоріжжя з заявою про прийняття спадщини, але не отримав свідоцтво про право на спадщину. 16.07.2014 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть І-ЖС №300113 видане 17.07.2014, актовий запис 4528 ), який доводився їй батьком і підтверджується Свідоцтвом про народження І-ЯК №218442 від 29.11.1968 року, актовий запис №321. [PERSON] на час смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/6 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що належав йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадок по закону, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983 р. №1-3732) та на 2/3 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що успадкований ним після смерті матері [PERSON] Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] на вищезгадане спадкове майно є діти померлого: [PERSON] - позивачка та її сестра - [PERSON]. На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем, і таким чином прийняла спадщину. Між тим, оформити свої спадкові права позивачка позбавлена можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у звязку з чим Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії №1648 від 19.10.2016 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на 5/12 частини будинку за адресою м.Запоріжжя, вул.Олени Теліги (Менжинського) будинок 15 після смерті 11.05.2001 року [PERSON] і після смерті 16.07.2014 року [PERSON]. [PERSON] також звернулася до суду з зустрічним позовом з аналогічних підстав, у якому вказує що 11.05.2001 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть 1-ЖС №161754 видане 09.08.2001, актовий запис 4300) яка доводилася їй бабою. Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що належав їй на праві власності (1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983 р.№1-3731; 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадок по закону, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983р.№1-3732). За життя [PERSON] склала заповіт від 14.05.1996 року Р.№3-578, і все своє майно заповіла [PERSON], який прийняв спадщину звернувшись у 2-гу державну нотаріальну контору м.Запоріжжя з заявою про прийняття спадщини, але не отримав свідоцтво про право на спадщину. 16.07.2014 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть І-ЖС №300113 видане 17.07.2014, актовий запис 4528 ), який доводився їй батьком і підтверджується Свідоцтвом про народження І-ЖС №374929 від 06.07.1974 року, актовий запис № 1445. [PERSON] на час смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/6 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що належав йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадок по закону, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983 р. №1-3732) та на 2/3 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що успадкований ним після смерті матері [PERSON] Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] на вищезгадане спадкове майно є діти померлого: [PERSON] - позивачка та її сестра - [PERSON]. На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем, і таким чином прийняла спадщину. Між тим, оформити свої спадкові права позивачка позбавлена можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у звязку з чим Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії №1647 від 19.10.2016 року приватний нотаріус запорізького міського нотаріального округу [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на 5/12 частини будинку за адресою м.Запоріжжя, вул.Олени Теліги (Менжинського) будинок 15 після смерті 11.05.2001 року [PERSON] і після смерті 16.07.2014 року [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, у заяві до суду просила розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти зустрічного позову [PERSON] не заперечує. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] Т.В. у судове засідання не зявилася, у заяві до суду просила розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти позову [PERSON] О.В. не заперечує. Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 11.05.2001 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть 1-ЖС №161754 виданим 09.08.2001року, актовий запис 4300. Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що належав їй на праві власності (1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983 р.№1-3731; 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадок по закону, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983р.№1-3732). Згідно ст. 534 ЦК УРСР у ред.. 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. За життя [PERSON] склала заповіт від 14.05.1996 року Р.№3-578, і все своє майно заповіла [PERSON]. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР у ред.. 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець його прийняв. Згідно ст. 549 ЦК УРСР у ред.. 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину, звернувшись у 2-гу державну нотаріальну контору м.Запоріжжя з заявою про прийняття спадщини, але не отримав свідоцтво про право на спадщину. 16.07.2014 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть І-ЖС №300113 видане 17.07.2014 року, актовий запис 4528 ), який доводився [PERSON] і [PERSON] батьком і підтверджується Свідоцтвами про народження І-ЯК №218442 від 29.11.1968 року, актовий запис №321 і І-ЖС №374929 від 06.07.1974 року, актовий запис № 1445, відповідно. [PERSON] на час смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/6 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що належав йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадок по закону, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983 р. №1-3732) та на 2/3 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що успадкований ним після смерті матері [PERSON] Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту [PERSON] не залишив, а отже, спадкування здійснюється за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] на вищезгадане спадкове майно є діти померлого: [PERSON] та [PERSON]. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] постійно проживали та була зареєстрована разом із спадкодавцем, і таким чином прийняли спадщину. У встановлений законом шестимісячний термін, що відповідає вимогам ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємці [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батька. Між тим, Постановами №1647 від 19.10.2016 року і №1648 від 19.10.2016 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у звязку з відсутністю правоуcтановлюючих документів на спадкове майно. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони, та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України в 2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. До правовідносин щодо виникнення права власності на спадкове майно у спадкодавців поширюються дії норми ЦК УРСР 1963 року, чинних на час їх виникнення. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Згідно п.10. ст. 37 Постанови КМУ від 17.10.2013 року № 868 «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документами, що підтверджують виникнення, перехід, та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових праві на нерухоме майно. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є законними та обґрунтованими, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved