Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач КП «Харківводоканал звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що за адресою: [ADDRESS], мешкають відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 346368. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком. Відповідачі сплачують за надані послуги нерегулярно, тому утворилась заборгованість у розмірі 7017,29 грн.., яка складається із заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2014 р. по 30 квітня 2017 р. у розмірі 3088 грн. 66 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 серпня 2012 р. по 30 квітня 2017 р. урозмірі 2678 грн. 94 коп. а також інфляційних витрат 1060,44 грн. та трьох відсотків річних від простроченої - 189,25 грн. Крім того позивач просить стягнути судовий збір. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, про день та слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення рішення при заочному розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, сповіщалися належним чином про час і місце судового розгляду справи шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи (а.с. 36-39, 47-50). Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання була повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач, серед іншого, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Основним предметом діяльності згідно Статуту Комунального підприємства Харківводоканал затвердженого заступником директора Департаменту економіки та комунального майна - начальником Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, є видобування, виробництво, збір, очищення, подача, постачання, транспортування, розподіл та реалізація питної води. Судом встановлено, що відповідачі мешкають у квартири за адресою [ADDRESS], на імя [PERSON], [PERSON] відкрито особовий рахунок у Комунальному підприємстві Харківводоканал за №346368, тобто між сторонами виникли правовідносини з приводу водопостачання та водовідведення, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Стаття 68 ЖК України передбачає, що плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Встановлено також, що КП "Харківводоканал" надає відповідачам послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за адресою вказаної квартири. Відповідно до положень п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. та п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач порушив Правила і тому у підсумку за боржниками утворилась заборгованість у розмірі 7017,29 грн., яка складається із заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2014 р. по 30 квітня 2017 р. у розмірі 3088 грн. 66 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 серпня 2012 р. по 30 квітня 2017 р. урозмірі 2678 грн. 94 коп. Крім того, позивачем нараховані інфляційні витрати в розмірі 1060,44 грн. та 3% річних в розмірі 189,25 грн. Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідачів на користь позивача суми інфляційних витрат у розмірі 1060,44 грн. та трьох відсотків річних від простроченої - 189,25 грн. законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved