Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Представник позивача звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 64911,29 грн. та судових витрат в сумі 2270 грн. Позов мотивує тим, що 28.10.2020 року між КС "Святий Мартин" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №ВЛ/31-20, на підставі якого відповідач отримала кредит в сумі 38000 гривень. Позичальник належним чином умови кредитного договору не виконує, у зв`язку з чим станом на 07.06.2021 року виникла заборгованість в сумі 64911,29 грн., з яких 38000 грн. залишок заборгованості за кредитом, 11787,29 грн. несплачені відсотки за користування кредитом, 3496 грн. інфляційні витрати, 11 628 грн. п?ятдесят один процент річних. У забезпечення виконання всіх зобов`язань за кредитним договором позивачем було укладено з відповідачами [PERSON] та [PERSON] договори поруки №ВЛ/31-20 від 28.10.2020, згідно з якими поручителі зобов`язалися у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань перед кредитною спілкою " [PERSON] " за кредитним договором, здійснити виконання грошових зобов`язань. Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 20.09.2021 року в справі призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача на розгляд справи не з?явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідачі на розгляд справи також не з?явились, відзиву у встановлений судом строк не подали, заяви про слухання справи за їх відсутності до суду не надходили. Тому суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечив. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач по справі відповідно до\~ст. 3 Закону "Про кредитні спілки"\~кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами\~ст. 5 Закону "Про кредитні спілки", кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього\~Закону, інших Законів та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", кредитні спілки належать до фінансових установ виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. 1) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"\~фінансовий кредит - кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Судом встановлено, що 28.10.2020 року між кредитною спілкою " [PERSON] " та [PERSON] було укладено кредитний договір за №ВЛ/31-20, відповідно до якого кредитна спілка надала їй кредит в розмірі 38000 гривень строком на 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом. \~Згідно п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 38000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах визначених договором. Як зазначено в п.3.1, п.7.3 Договору, плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою та становить п?ятдесят один відсоток річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом і не може бути збільшена без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням для отримання кредиту та включаючи дату його повернення. За прострочення позичальником строків сплати, передбачених графіком платежів та п.п. 2.1 (кредит надається стороком на тридцять шість фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту) або 9.4 (у разі розірвання договору позичальник зобов?язаний повернути всю суму кредиту в день підписання додаткового договору про розірвання цього договору або в день набрання законної сили рішення суду про розірвання цього договору та сплатити проценти за весь строк фактичного користування кредитом до моменту його повернення) цього договору. Позичальник згідно ч.2 ст. 625 ЦК України сплачує кредитодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також п?ятдесят один відсоток річних від простроченої суми. Крім цього, 28.10.2020 року між КС "Святий Мартин" та [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки №ВЛ/31-20 від 28.10.2020, згідно з яким поручителі зобов`язалися у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань перед кредитною спілкою " [PERSON] " за кредитним договором, здійснити виконання грошових зобов`язань. За умовами вказаного договору поручитель відповідає перед кредитором виключно в частині суми боргу боржника, суми відсотків за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов договору кредиту, незважаючи навіть на форс- мажорні обставини, у відповідності до вимог ст.554 ЦК України. З графіку щомісячних платежів по договору №ВЛ/31-20 видно, що відповідач [PERSON] свої зобов?язання за договором не виконує, не сплачує проценти та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, внаслідок чого станом на 07.06.2021 року виникла заборгованість в сумі 64911,29 грн., з яких 38000 грн. залишок заборгованості за кредитом, 11787,29 грн. несплачені відсотки за користування кредитом, 3496 грн. інфляційні витрати, 11 628 грн. п?ятдесят один процент річних. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і визначено способи їх захисту. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу положень ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений Договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056 ЦК України встановлено, що розмір процентів за кредитним договором і порядок їх сплати є договірними умовами, які узгоджуються сторонами в договорі кредиту. Згідно з ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Згідно наданих до позовної заяви матеріалів справи, встановлено, що позичальник взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та процентів за його користування належним чином не виконувавала, в наслідок чого у останньої виникла заборгованість у розмірі 64911,29 грн.\~ \~ \~ Статтею 554 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст. 81\~ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналіз досліджених судом доказів свідчить про доведеність позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме, наявність заборгованості за користування кредитними коштами. В той же час, відповідачі своїм правом заперечити позов не скористалися, доказів, які б спростовували доводи позивача суду не подали. У відповідності з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановивши всі обставини справи та правовідносини, які з них випливають, а також норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, оцінивши кожен доказ окремо на предмет його достовірності, допустимості та належності, а також всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2270 гривні.

Outcome: approved