Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS], а також право на земельну частку (пай), яка розташована на території Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області. Спадкоємцем майна померлої є [PERSON] (його батько та батько відповідачки), який в передбачений законодавством термін звернувся до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та одержав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна померлої [PERSON] Зокрема, [PERSON] одержав свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), на підставі якого згідно розпорядженням Яготинської РДА від 22 листопада 2005 р. № 479 ним було одержано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,0037 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області. В той же час, свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] [PERSON] отримати не встиг. [INFO] помер його батько [PERSON]. Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Іншими спадкоємцями є [PERSON] та дружина померлого [PERSON] В передбачений законодавством термін він та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Черних О.В. із заявами про прийняття спадщини за законом. [PERSON] в свою чергу звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. Під час перегляду приватним нотаріусом Черних О.В. правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме, свідоцтва про право власності від 15.12.2004, на житловий будинок по [ADDRESS], виданого Сотниківською сільською радою, з'ясувалося, що його видача та реєстрація була здійснена після смерті [PERSON], тобто тоді коли її цивільна правоздатність та дієздатність була припинена. З огляду на вказані обставини нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Разом з тим, незважаючи на те, що він та відповідачка є єдиними спадкоємцями майна померлого батька в рівних частках, він вважає, що вказаний вище житловий будинок повинен бути успадкований ним одноособово з огляду на ту обставину, що цей будинок є його єдиним та постійним місцем проживання, в ньому ним зроблений сучасний ремонт, крім того така була воля померлого батька. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Відповідачка звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що вона погоджується з твердженням [PERSON] про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] дійсно є єдиним місцем його проживання та саме ним було здійснено ремонт будинку, а тому з огляду на вказані обставини вона не заперечує проти визнання за ним право власності на вказаний об'єкт нерухомості одноособово, проте лише за тієї умови, що інша частина спадкового майна, а саме земельні ділянки площею 4,0037 га, 0,6028 га, 0,6924 га та 3,2729 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, будуть визнані одноособово за нею. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,6873 га, кадастровий номер [NUMBER], яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, на земельну ділянку площею 0,6028 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, на земельну ділянку площею 2,7136 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, на земельну ділянку площею 0,6028 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, на земельну ділянку площею 0,6924 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, на земельну ділянку площею 3,2729 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області. В судове засідання позивач за первісним позовом та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав, вимоги зустрічного позову визнав. Позивачка за зустрічним позовом та її представник в судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав, вимоги первісного позову визнав. [PERSON] особа в підготовче засідання не з"явилася. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом позов визнали та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Так, обставини зазначені позивачами за первісним та зустрічним позовом підтверджуються матеріалами спадкової справи до майна померлого [PERSON], наявного у матеріалах справи, (а.с.52-71). Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved