Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою, в якій, з урахуванням поданої в порядку ст. 31 ЦПК України заяви про уточнення вимог просить: - встановити факт настання з нею нещасного випадку 18 квітня 2001 року на ВАТ "Мар'їнський комбінат комунальних підприємств"; - зобов'язати територіальне управління Держгірпромнагляду у Донецькій області провести повторне (спеціальне) розслідування вказаного нещасного випадку та скласти відповідні акти за формою Н-1, Н-5 у відповідності до діючого законодавства України. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] перебувала в трудових відносинах з ВАТ "Мар'їнський комбінат комунальних підприємств", обіймала посаду оператора котельної. 18 квітня 2001 року під час виконання трудових обов'язків [PERSON] в результаті нещасного випадку отримала виробничу травму (відкрита черепна мозкова травма, перелом кісток спинки носу, струс головного мозку), про що роботодавцем 21 квітня 2001 року складено Акт за формою Н-1. В травні 2013 року [PERSON] звернулась до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Мар'їнському районі Донецької області для отримання напрямку на медичне освідкування для встановлення відсотків втрати професійної працездатності та отримання страхових виплат. ФССНВВПЗ у Мар'їнському районі роз'яснено, що підстав для видачі направлення на МСЕК не має, оскільки Акт про нещасний випадок № 1 від 21 квітня 2001 року містить суттєві недоліки, які підлягають усуненню. Разом з тим, зазначений акт виправленню не підлягає оскільки підприємство, на якому стався нещасний випадок на виробництві, а саме ВАТ "Мар'їнський комбінат комунальних підприємств" ліквідовано. Позивач звернулась до територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області з проханням проведення додаткового розслідування нещасного випадку. Відповідачем [PERSON] надано лист-відповідь, з роз'ясненням, що проведення такого розслідування можливо лише за встановленням факту нещасного випадку у судовому порядку. Вказані обставини зумовили позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Донецькій області у судове засідання не направив свого представника, суду надіслано письмові пояснення по суті позовних вимог [PERSON], з яких вбачається наступне. Так, складання нового акту за формою Н-1 можливе тільки за умови проведення повторного розслідування нещасного випадку спеціальною комісією, яка має виконати низку обов'язків, а саме: - обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; - визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; - з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; - вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів); - визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; - установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці тощо. В зв'язку з вказаним, територіальне управління Держгірпромнагляду у Донецькій області при врахуванні, що з моменту настання нещасного випадку сплив тривалий проміж уток часу, а підприємство ліквідоване, виконання багатьох обов'язків комісії є неможливим з практичної точки зору. Відповідач вказує, що виходячи з практики розгляду подібних справ найбільш логічним є в судовому порядку підтвердити дійсною копію наявного Акту про нещасний випадок з зобов'язанням орган Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань прийняти копію Акту до виконання. Відповідач просить справу розглянути в відсутність їх представника, при цьому в задоволенні вимог [PERSON] в частині складання Актів за формою Н-1 та Н-5 відмовити, а вимоги щодо встановлення факту настання нещасного випадку вирішити на розсуд суду. Представник третьої особи відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Мар'їнському районі Донецької області Степанюк Р.В. (діючий на підставі довіреності) у судовому засіданні надав наступні пояснення. Так, дійсно в травні 2013 року [PERSON] звернулась до відділення Фонду за отриманням напрямку на МСЕК для визначення ступеню втрат працездатності у зв'язку з отриманою 18 квітня 2001 року травмою на виробництві, при цьому до заяви додала Акт про нещасний випадок № 1 від 21 квітня 2001 року, який не відповідає вимогам законодавства діючого на момент травмування позивача, а саме Положення про розслідування та облік нещасних випадків та професійних захворювань і аварій на підприємствах, установах, організаціях, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 923 від 17 червня 1998 року. На думку представника третьої особи, на теперішній час дійсно наявна необхідність в встановленні факту настання нещасного випадку розглядається в судовому порядку відповідно до п. 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, оскільки підприємство, на якому працювала позивач [PERSON] - ВАТ "Мар'їнський комбінат комунальних підприємств" ліквідоване, правонаступників не має та відсутня можливість внести до Акту про нещасний випадок уточнення. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінивши їх доводи і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] перебувала в трудових відносинах з ВАТ "Мар'їнський комбінат комунальних підприємств", обіймала посаду оператора котельної. 18 квітня 2001 року [PERSON] виконувала трудові обов'язки (наказ начальника дільниці з побілки насосної в котельній), в зв'язку з чим взяла приставну дерев'яну дробину довжиною 2,8 метри, не інвентаризаційну, не забезпечену гумовими "башмаками", встановила її під кутом менш ніж 75 градусів на цементну підлогу та, не забезпечив підстраховку зі сторони інших операторів, стала на 4 перекладину (висота 1,25 метри), змила павутину та потяглась білити стіну. В цей час дробина посунулась та [PERSON] впала на підлогу, ударилась обличчям, в результаті чого отримала перелом кісток спинки носа, струс головного мозку. За фактом вказаного травмування [PERSON] ВАТ "Мар'їнський комбінат комунальних підприємств" складено Акт про нещасний випадок № 1 від 21 квітня 2001 року. В травні 2013 року [PERSON] звернулась до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Мар'їнському районі Донецької області за отриманням напрямку на МСЕК для визначення ступеню втрат працездатності у зв'язку з отриманою 18 квітня 2001 року травмою на виробництві та за наслідками проведеної медико-соціальної експертизи вирішення питання про відшкодування шкоди, медичної і соціальної реабілітації. 17 червня 2013 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Мар'їнському районі Донецької області листом № 05-09/1344 відмовило в видачі такого направлення. В обґрунтування відмови зазначено, що Акт за формою Н-1 № 1 від 21 квітня 2001 року не відповідає вимогам діючого на той час Положення про розслідування та облік нещасних випадків та професійних захворювань і аварій на підприємствах, установах та організаціях, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 923 від 17 червня 1998 року. Так, відповідно до пояснень щодо заповнення акта за формою Н-1про нещасний випадок, що стався під час виконання трудових обов'язків на підприємстві, в установі, організації викладених в вказаному Положенні: - в "п. 10" зазначаються посадові особи і працівники, у томучислі й потерпілий, які допустили порушення законодавчих та іншихнормативних актів про охорону праці, дії чи бездіяльність яких стали основною або супутньою причиною нещасноговипадку. Законодавчі та нормативніактипро охорону працікодуються відповідно до Державного реєстру міжгалузевих і галузевихнормативних актів про охорону праці; - в "п. 11" зазначаються свідки нещасного випадку (прізвище, ім'я, по-батькові), їх постійне місце мешкання. В супереч вказаного при складанні Акту про нещасний випадок № 1 від 21 квітня 2001 року вказаних правових норм дотримано не було, а саме: в п. 10 не зазначено статі порушених нормативно правових актів, в п. 11 не зазначені повні дані очевидців нещасного випадку, та місце їх проживання. Більш того, в кінці акту Н-1 відсутня дата складання цього акту. Таким чином, Акт про нещасний випадок № 1 від 21 квітня 2001 року не відповідає вимогам законодавства діючого на момент виникнення нещасного випадку. Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання та встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого. Право на відшкодування заподіяної нещасним випадком шкоди, на яке Фонд звертає увагу суду, є державною гарантією, закріпленою ст. 9 Закону України "Про охорону праці" на основі та на виконання норми ст. 46 Конституції України. Таким чином, законодавством України чітко розмежована компетенція державних органів у сфері забезпечення державних гарантій щодо соціального захисту працівників у випадку ушкодження здоров'я чи смерті: для Фонду - з'ясування наявності права на відшкодування заподіяної шкоди і проведення страхових виплат. Згідно з Законом України "Про охорону праці" питання розслідування нещасного випадку на виробництві відноситься до сфери організації здорових і безпечних умов праці на підприємстві, а не до сфери регулювання питань соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Відповідно до ст.171 КЗпП України обов'язок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві покладається на власника. Таким чином, приведення Акту про нещасний випадок № 1 від 21 квітня 2001 року до відповідності вимогам діючого законодавстваможливе було б, шляхом внесення виправлень та доповнень. Внесення змін до Акту про нещасний випадок роботодавцем ВАТ "Мар'їнський комбінат комунальних підприємств" неможливе, оскільки 11 березня 2010 року державною реєстраційною службою внесено запис про припинення діяльності цього підприємства в зв'язку з банкрутством. Згідно з Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, який діє на час звернення позивача до суду, визначено процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах. Пунктом 23 зазначеного Порядку встановлено, що нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку).У разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Аналогічні норми були передбачені і пунктом 13 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, а саме - встановлення та дослідження обставин пов'язаних з нещасним випадком на виробництві віднесено до компетенції утвореної роботодавцем комісії з розслідування нещасного випадку. У судовому порядку факт нещасного випадку встановлюється лише у разі ліквідації підприємства-роботодавця (ч. 2 п. 26 Порядку). Таким чином, законодавством встановлено виключний перелік підстав для судового втручання в розслідування та фіксування наслідків розслідування нещасних випадків та професійних захворювань на виробництві, зокрема для вирішення питання про встановлення факту нещасного випадку на виробництві в судовому порядку, а саме: відсутність належно оформленого акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 або акту розслідування нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом за формою Н-5 за умови неможливості їх складання або приведення у відповідність з вимогами закону з об'єктивних причин (при ліквідації підприємства на якому стався нещасний випадок за умови відсутності у нього правонаступників). Згідно інформації з пошукового сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (функціонує згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1846/5 "Про затвердження Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців") реєстраційною службою Мар'їнського районного управління юстиції Донецької області внесено 11 березня 2010 року запис за № 12441170003000760 про припинення (ліквідацію) ВАТ "Мар'їнський комбінат комунальних підприємств". Таким чином, вимоги позивача [PERSON] про встановлення в судовому порядку факту нещасного випадку є обґрунтованими. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 256 ЦПК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.ч. 6 та 7 ст. 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці". Суд вважає доведеним факт настання нещасного випадку 18 квітня 2001 року о 14:30 годині під час виконання [PERSON] трудових обов'язків з отриманням травмування відкрита черепно-мозкова травма, перелом кісток спинки носа, струс головного мозку, проте Акт за формою Н-1 складенийвже ліквідованим ВАТ "Мар'їнський комбінат комунальних підприємств" по формі не діючого на час складення Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях, затверджене постановою КМУ від 10.08.1993р. № 623, тоді як на той момент діяло Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях, затверджене постановою КМУ від 17 червня 1998 року № 923. Факт нещасного випадку, про встановлення якого просить позивач [PERSON], має для неї юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на призначення та отримання страхових виплат та отримання направлення на МСЕК для встановлення відсотку втрати працездатності. Відповідно до ч. 3 п. 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держгірпромнагляду за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи. До складу комісії входять представник територіального органу Держгірпромнагляду (голова комісії) за місцем настання нещасного випадку та представники Фонду і місцевої держадміністрації за місцем настання нещасного випадку тапервинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або представник територіального профоб'єднання за місцем настання нещасного випадку, якщо потерпілий не є членом профспілки. Відповідно до п. 34 вказаного Порядку 34. Посадова особа органу Держгірпромнагляду в разі відмовироботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чинезгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, якапредставляєйого інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги абонезгоди з висновками про обставини і причини настання нещасноговипадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадокстався з фізичною особою - підприємцем чи особою, щозабезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнаннянещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1. З урахуванням вказаного, суд вважає за необхідне встановити обов'язок Теруправлінню Держгірпромнагляду у Донецькій області провести розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем [PERSON]. 18 квітня 2001 року на наразі ліквідованому підприємстві ВАТ "Мар'їнський комбінат комунальних підприємств" та скласти відповідні акти за формою Н-1 та Н-5 відповідно до діючого законодавства. На підставі ст.ст. 27,128,158,222 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved