Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

21.09.2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кримське» (далі - ОСББ «Кримське»), Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (далі - ГРА ЛМР), треті особи: Львівська міська рада (далі - ЛМР), комунальна установа «Львівській міський центр приватизації державного житлового фонду», орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівське обласне кооперативне міжгосподарське об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» (далі - ЛОКМОАБ «Львівоблагропромбуд»). Свої вимоги мотивували тим, що мати [PERSON] - [PERSON] як працівник Львівського комбінату будівельних матеріалів у 1984 році отримала в користування кімнати в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Після свого народження позивач [PERSON], а після одруження і її чоловік - [PERSON] проживають у вказаному гуртожитку, сплачують комунальні послуги. Мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Крім цього, під час перебування гуртожитку на балансі ТОВ «ЖЕК-АГРО», на загальних зборах засновників товариства 06.12.2011 року за [PERSON] були закріплені кімнати [NUMBER]-[NUMBER]. 15.05.2014 року хвалою ЛМР приміщення було залишене у статусі гуртожитку, надане право на його приватизацію та передано на баланс ЛКП «Снопківське». Після утворення ОСББ «Кримське», 26.06.2016 року департаментом житлового господарства та інфраструктури ЛМР було видано наказ про передачу майнового комплексу з балансу ЛКП «Снопківське» на баланс ОСББ «Кримське». Для реалізації свого права на приватизацію приміщення позивачі зверталися до ГРА ЛМР з приводу укладення з ними договору житлового найму, однак отримали відмову у зв'язку з тим, що ОСББ «Кримське» не візувало інвентаризаційні акти. В ОСББ «Кримське» позивачам у підписанні актів відмовляють, оскільки мати позивачки [PERSON] була керівником ТОВ «ЖЕК-АГРО», яке має заборгованість за комунальні послуги. Просять суд: 1) визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право на користування приміщеннями [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] житловою площею 41,7 кв.м. у гуртожитку на [ADDRESS]; 2) зобов'язати ГРА ЛМР та ОСББ «Кримське» виготовити інвентаризаційний акт та поточну документацію, необхідну для укладення договору житлового найму; 3) зобов'язати ГРА ЛМР укласти з [PERSON] як з основним наймачем договір житлового найму щодо зазначених вище приміщень. 13.10.2016 року до суду надійшов та був прийнятий зустрічний позов ОСББ «Кримське» до [PERSON], [PERSON] про звільнення безпідставно займаних приміщень. Свої вимоги ОСББ мотивує тим, що під час перебування гуртожитку на балансі ТОВ «ЖЕК-АГРО» [PERSON] було незаконно виділено приміщення для проживання. Крім того, сама [PERSON] проживає в гуртожитку безпідставно, оскільки ні вона, ні її чоловік на підприємстві «Львівоблагропромбуд» не працювали. Ордер позивачам не видавався. До того ж, відповідно до технічного паспорта, складеного БТІ 11.11.2012 року, у будівлі гуртожитку відсутні житлові приміщення (кімнати) [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Під [NUMBER] є кабінет, під [NUMBER] - кабінет, а під [NUMBER] - актовий зал. А приміщень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] не існує. Посилаючись на те, що ОСББ «Кримське» є балансоутримувачем гуртожитку, його технічних і підсобних приміщень, просить суд зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звільнити незаконно займані приміщення в гуртожитку. Позивачі за первісним позовом та їх представник в судовому засіданні первісний позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. Надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову заперечили, зазначивши, що приміщення в гуртожитку вони використовують на законних підставах. Такі приміщення їм були виділені попереднім власником гуртожитку. Вказані у позові приміщення є житловими, що підтверджується іншим виготовленим технічним паспортом. Представники ОСББ «Кримське» проти задоволення первісного позову заперечували, зазначивши, що приміщення, які займають позивачі не є житловими. Свій позов до [PERSON] та [PERSON] підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Представник ГРА ЛМР в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, зазначила, що суд не має права втручатися в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування та перебирати на себе його повноваження у розгляді та вирішенні питання щодо зобов'язання відповідача укладати договори. А інвентаризаційний акт відмовляються підписувати у керівництві ОСББ «Кримське». Інші учасники справи до суду не прибули, своїх представників в судове засідання не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що ухвалою ЛМР від 07.02.2013 року № 2082 затверджено Програму передачі гуртожитків у власність територіальної громади м. Львова на 2012-2015 рр. Виконавчим комітетом ЛМР 31.05.2013 року було прийнято рішення № 443 «Про реєстрацію права комунальної власності на праве крило гуртожитку на [ADDRESS]». 15.05.2014 року ЛМР прийнято ухвалу № 3313 «Про залишення цілісного майнового комплексу на [ADDRESS] у статусі «гуртожиток» та надання дозволу на приватизацію його житлових і нежитлових (допоміжних) приміщень». 26.06.2016 року департаментом житлового господарства та інфраструктури ЛМР було видано наказ № 378, яким затверджений акт приймання-передачі гуртожитку з балансу ЛКП «Снопківське» на баланс ОСББ «Кримське». Правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, регулює Закон України від 04 вересня 2008 року №500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», який набрав чинності з 1 січня 2009 року. Сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об'єктами права державної та комунальної власності (ст. 1 Закону). Відповідно до ст.ст. 128-129 ЖК Української РСР, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Житловим приміщенням визнається ізольоване приміщення, яке є нерухомим майном і придатне для постійного проживання громадян (відповідає встановленим санітарним і технічним правилам і нормам, іншим вимогам законодавства). Відповідно до технічного паспорта на гуртожиток за адресою: [ADDRESS], та еплікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, у будівлі гуртожитку відсутні житлові приміщення (кімнати) [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Під [NUMBER] є кабінет, під [NUMBER] - кабінет, а під [NUMBER] - актовий зал. А приміщень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] не існує. Суд не приймає у якості доказу переведення приміщення [NUMBER] до житлового фонду копію технічного паспорту, який був наданий представником позивачів, де на поверхневому плані замість приміщення [NUMBER] зображено чотири приміщення [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], оскільки виготовлення такого технічного паспорта не тягне за собою реального переведення об'єкта до складу житлового фонду. Відповідно до пункту 3 постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» державному обліку підлягають житлові будинки та жилі приміщення в інших будівлях, призначені для постійного проживання громадян, а також для використання в установленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Житлові будинки та жилі приміщення в інших будівлях включаються до складу житлового фонду після прийняття їх в експлуатацію державною приймальною комісією, реєстрації і технічної інвентаризації. Дані, які б свідчили про віднесення приміщення [NUMBER] в гуртожитку до об'єктів житлового фонду суду не надані. З урахуванням того, що позивачами, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України не було надано належних та безспірних доказів на підтвердження правомірності надання їм у користування приміщень а гуртожитку, а також факту віднесення приміщень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] до житлової площі, суд відмовляє у задоволенні вимоги про визнання права на користування приміщенням [NUMBER] (яке позивачі вважають приміщеннями [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]). Вирішуючи вимоги про зобов'язання ГРА ЛМР та ОСББ «Кримське» вчинити певні дії, суд виходить з наступного. Згідно з ст. 2 Закону громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України "Про житловий фонд соціального призначення"), або шляхом самостійного (на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім'ї) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України). Передача жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" перебували у державній власності, у власність громадян здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (після передачі/прийняття гуртожитку у власність відповідної територіальної громади). При цьому орган місцевого самоврядування відповідно до статті 5 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" має прийняти рішення щодо залишення цілісного майнового комплексу (будівлі, будинку) у статусі "гуртожиток" та дозволити приватизацію його жилих та нежилих приміщень. Відповідно до положення про Галицьку районну адміністрацію (затверджене рішенням виконкому № 4 від 06.01.2012 року), до повноважень адміністрації віднесено зміну договору найму житлових приміщень та укладання договору найму з фактично зареєстрованими і проживаючими мешканцями житлових приміщень (п. 4.2.11) Відтак, повноваження щодо укладення договір найму житлових приміщень дійсно делеговані ЛМР своєму виконавчому органу в особі Галицької районної адміністрації. Проте обов'язок щодо надання повного пакету документів для укладення договору найму вже покладається на особу, яка звертається для укладення договору найму. Відповідно до розпорядження голови Галицької районної адміністрації ЛМР №162 від 12.05.2015 року «Про утворення комісії з інвентаризації житлових приміщень у гуртожитках» утворено комісію з інвентаризації житлових приміщень гуртожитків та затвердженого склад такої комісії. За результатами обстеження комісії складати відповідні інвентаризаційні акти. 05.07.2016 року складений інвентаризаційний акт на приміщення кімнати [NUMBER] скеровано голові ОСББ «Кримське» для підписання, оскільки ініціативна група в складі [PERSON], [PERSON] та голови ОСББ «Кримське» відмовилися підписати такий акт. 03.08.2016 року на адресу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради надійшла письмова відповідь голови ОСББ «Кримське» про те, що на загальних зборах мешканців будинку прийнято рішення про не підписання інвентаризаційних актів на деякі житлові приміщення, в тому числі і на приміщення [NUMBER] на [ADDRESS] та повернуто не підписані акти. Відповідно до повноважень Галицької районної адміністрації визначених Положенням про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №334 від 29.04.2016 року, до повноважень районної адміністрації не віднесено виготовлення поточної технічної документації. Згідно з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, діяльність органів місцевого самоврядування регулюють закони та підзаконні акти, які дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями. Питання неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові Пленуму №13 від 24.10.2008р., згідно з якою, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Отже, суд не має права втручатися в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування та перебирати на себе його повноваження у розгляді та вирішенні питання щодо зобов'язання відповідача укласти з [PERSON] договір найму щодо приміщень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS]. У зв'язку з викладеним суд вважає за необхідне у задоволенні решти вимог первісного позову відмовити. Вирішуючи вимоги ОСББ «Кримське» по зустрічному позову до [PERSON], [PERSON], судом враховуються наступні обставини. Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. 26.06.2016 року департаментом житлового господарства та інфраструктури ЛМР було видано наказ № 378, яким затверджений акт приймання-передачі гуртожитку з балансу ЛКП «Снопківське» на баланс ОСББ «Кримське». Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Суд не приймає до уваги позицію ОСББ «Кримське» щодо переходу права власності на всі приміщення гуртожитку (включаючи підсобні) від територіальної громади до об'єднання співвласників, оскільки, в порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України, належних та допустимих доказів реєстрації за ОСББ «Кримське» права власності на нежитлові приміщення гуртожитку суду не надано. Крім того, з огляду на вимоги ст. 6 Закону України «Про об'єднання співвласників житлового будинку» об'єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Натомість, як вбачається з установчих документів ОСББ «Кримське» власник нежитлових приміщень в гуртожитку, Львівська міська рада, участі у створенні об'єднання не приймала. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А отже захисту підлягає лише порушене право. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. У зв'язку з тим, що судом не було встановлено належності ОСББ «Кримське» на праві власності нежитлових приміщень гуртожитку по [ADDRESS], суд не вважає, що фактичне користування [PERSON], [PERSON] та їх дітьми порушує права ОСББ «Кримське». А відтак, зустрічний позов не направлений на захист реально порушених чи оспорюваних прав ОСББ «Кримське» та не підлягає задоволенню. У зв'язку з відмовою у задоволенні первісного та зустрічного позову, суми сплаченого сторонами судового збору не підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed