Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 4848 грн 85 коп. Позовні вимоги обгрунтовувались тим, що 15 жовтня 2007 року між позивачем та ТОВ "Будівельно-ремонтне комунальне підприємство" укладено договір фінансового лізингу №L1206-10/07, за умовами якого позивач (Лізингодавець) зобов'язався придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, ціна, кількість і загальна вартість якого визначається в Специфікації, а ТОВ "Будівельно-ремонтне комунальне підприємство" (Лізингоодержувач) зобов'язалося прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. З метою забезпечення виконання ТОВ "Будівельно-ремонтне комунальне підприємство" зобов'язань за вказаним договором фінансового лізингу 15 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем (поручитель) укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель добровільно взяв на себе зобов'язання перед Лізингодавцем відповідати за зобов'язаннями Лізингоодержувача, які виникають з договору лізингу, включаючи сплату лізингових та інших платежів відповідно до умов договору, неустойки (пені, штрафу) в розмірі, в строки та у випадках передбачених договором лізингу. На виконання вказаного договору позивач придбав предмет лізингу та передав його у тимчасове володіння Лізингоодержувачу. Проте Лізингоодержувач своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу в частині сплати лізингових платежів належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором фінансового лізингу №L1206-10/07 від 15 жовтня 2007 року в розмірі 4848 грн 85 коп. В ході розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача, як з поручителя, 3123 грн 75 коп. комісії за дострокове розірвання договору фінансового лізингу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Відповідач, який одночасно являється директором ТОВ "Будівельно-ремонтне комунальне підприємство", визнав, що договір фінансового лізингу розірвано внаслідок неналежного виконання своїх зобов'язань зі сторони Лізингоодержувача, і що позивач має право на 2% комісії за дострокове розірвання договору, проте вказав, що позивач за умовами договору повинен був після його розірвання продати предмет лізингу та за рахунок отриманих коштів задовольнити свої вимоги за договором. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2007 року між ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" (Лізингодавець) та ТОВ "Будівельно-ремонтне комунальне підприємство" (Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №L1206-10/07, відповідно до якого Лізингодавець зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу без надання послуг з управління та технічної експлуатації , у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, ціна, кількість і загальна вартість якого визначається в Специфікації, а Лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. Позивач виконав свої зобов'язання за договором фінансового лізингу, передавши Лізингоодержувачу предмет лізингу. Внаслідок неналежного виконання своїх зобов'язань зі сторони Лізингоодержувача в частині сплати лізингових платежів утворилась заборгованість. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, Лізингодавець, відповідно до умов договору, розірвав договір фінансового лізингу, вилучив та реалізував предмет лізингу. Проте заборгованість за договором не було погашено в повному обсязі, зокрема, не погашено нараховану позивачем Лізингоодержувачу передбачену п.10.3.2 Загальних умов фінансового лізингу комісію за дострокове розірвання договору в розмірі 2% від суми непогашеної вартості предмета лізингу, що складає 3123 грн 75 коп. З метою забезпечення виконання Лізингоодержувачем своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу 15 жовтня 2007 року між ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" (Лізингодавець) та [PERSON] (Поручитель) укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Лізингодавцем відповідати по зобов'язанням Лізингоодержувача, які виникають за договором лізингу, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах договору лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених договором Лізингу, а також виконати інші умови договору лізингу в повному обсязі. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.2.4 договору поруки у випадку невиконання Лізингоодержуачем боргових зобов'язань перед Лізингодавцем за договором лізингу, Лізингодавець має право звернутись до Поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі або в частині. Пункт 2.5 договору поруки передбачає, що у випадку невиконання Лізингоодержувачем боргових зобов'язань за договором лізингу Поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання боргових зобов'язань протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної вимоги. Як вбачається з матеріалів справи позивач, листом № 987-04/10 від 28 квітня 2010 року повідомив відповідача про наявність та обсяг заборгованості Лізингоодержувача перед Лізингодавцем по договором фінансового лізингу, в тому числі і за договором №L1206-10/07 від 15 жовтня 2007 року. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" 3123 грн 75 коп комісії за дострокове розірвання договору фінансового лізингу. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо його сумнівів у продажу предмета лізингу, а також щодо заниженої ціни продажу та щодо необхідності задоволення вимог Лізингодавця виключно за рахунок суми від продажу предмета лізингу, оскільки порядок оцінки та продажу предмету лізингу Лізингодавцем не є предметом розгляду даної справи. Крім того, з аналізу положень договорів фінансового лізингу та поруки, вбачається, що право Лізингодавця вимагати погашення заборгованості від боржника та поручителя не пов'язане з фактом реалізації вилученого предмета лізингу. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 171 грн, а саме: судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved