Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів в якому просять суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по заробітній платі згідно наданих довідок; стягнути середній заробіток за час затримки її виплати; скасувати наказ № 95-К від 30.11.2014 року щодо підстав та дати звільнення та зміни дати звільнення; стягнути моральну шкоду. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що на підставі наказу № 95-к від 30.11.2014 року ДП "Шахта імені Максима Горького" (відповідач 1) позивачі були звільнені за ст. 40 п. 1 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією підприємства. Однак підприємство фактично продовжує працювати по виконанню певного переліку технологічних процесів, від яких залежить забезпечення безпечної діяльності інших вугільних підприємств району з якими шахта з'єднана підземними гірничими виробітками. На момент звільнення у позивачів мала місце заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2014 року по день звільнення. Суми заборгованості підтверджені довідками відповідача, а саме при звільненні їм була нарахована, але не виплачена заробітна плата, спір щодо розміру якої відсутній. Крім того, зазначають що шахта безпосередньо на 100 % фінансується Міненерговугіллям України через УДКС України, (відповідач - 2) заснована на державній власності і належить до сфери управління міністерства, отже відповідач - 2 повинен нести солідарну відповідальність по грошовим зобов'язанням відповідача - 1. Вважають, що саме в солідарному порядку повинні бути стягнуті суми середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку. Також позивачі вважають що діями відповідачів їм була спричинена моральна шкода, оскільки були грубо порушені їх законні права щодо отримання заробітної плати у встановлені законом строки, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від них додаткових зусиль для організації свого життя. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились згідно письмової заяви (а.с. 5) просять розглянути справу в їхню відсутність, погоджуються на можливий заочний розгляд справи. Представник відповідача ДП "Шахта імені Максима Горького" у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся електронною поштою, причину неявки не повідомив. Представник відповідача Міністерства енергетики та вугільної промисловості України у судове засідання не з'явився, надіслав заперечення на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог, заявлених до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, посилаючись на те, що шахта імені Максима Горького є державним комерційним підприємством, і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном. Міністерство як центральний орган виконавчої влади, в сфері управління якого знаходиться державне підприємство, не перебуває з працівниками підприємства у трудових відносинах та не відповідає за його зобов'язаннями. При звільненні працівників у зв'язку з ліквідацією підприємства повинні бути дотримані норми ст. 49-2 КЗпП України. Крім того, вважає що позивачами не надано доказів завдання їм діями ДП "Шахта імені Максима Горького" моральної шкоди. Враховуючи думку позивачів, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів, заочно, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] перебували у трудових правовідносинах з державним підприємством "Шахта імені Максима Горького". На виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року "Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей" та Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях", з метою поліпшення суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що є додатком до Розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, Міненерговугілля України 25.11.2014 року було видано Наказ № 841 "Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях", зокрема в якому було зазначено у п.1, що з 28 листопада 2014 року припинити виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля України та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля України здійснює управління корпоративними правами держави, які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції. В переліку до наказу № 841 "Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях" про припинення діяльності підприємств зазначено і Державне підприємство "Шахта імені Максима Горького". На виконання наказу № 841 "Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях" головою ліквідаційної комісії ДП "Шахта імені Максима Горького" 30 листопада 2014 року був виданий наказ № 95 к про звільнення працівників ДП "Шахта імені Максима Горького" по ст. 40 п. 1 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства з виплатою одноразової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку (а.с. ). На час звільнення позивачів виникла заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, що підтверджується довідками ДП «Шахта ім. Максима Горького» (а.с. 44-57) Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. На підставі ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення заявленим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні , власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган у всякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті. Крім того, відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників попереджають персонально не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Однак відповідачем ДП «Шахта імені Максима Горького» зазначені вимоги закони не були дотримані при звільнені позивачів. При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював. Таким чином, слід змінити дату звільнення позивачів на 30 січня 2015 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 листопада 2014 року по 30 січня 2015 року відповідно до ст. 235 КЗпП України. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середнього динна) заробітна плата, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів. Позивачами надано довідку про розмір їх середньоденної заробітної плати, розрахованої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 (а.с. 57-59). Середньоденна заробітна плата позивачів складає: [PERSON] - 133 грн. 27 коп., [PERSON] - 147 грн. 18 коп., [PERSON] - 128 грн. 96 коп., [PERSON] - 371 грн., 54 коп., [PERSON] - 293 грн. 95 коп., [PERSON] - 237 грн. 45 коп., [PERSON] - 226 грн. 90 коп., [PERSON] - 96 грн. 41 коп., [PERSON] - 123 грн. 93 коп., [PERSON] - 179 грн. 68 коп., [PERSON] - 221 грн. 06 коп. [PERSON] - 161 грн. 50 коп. Кількість робочих днів за період з 30 листопада 2014 року по 30 січня 2015 року - 43. Середній заробіток за час вимушеного прогулу: [PERSON] - 133 грн. 27 коп. х 43 = 5730 грн. 61 коп., [PERSON] - 147 грн. 18 коп. х 43 = 6328 грн. 74 коп., [PERSON] - 128 грн. 96 коп. х 43 = 5545 грн. 28 коп., [PERSON] - 371 грн. 54 коп. х 43 = 15976 грн. 22 коп., [PERSON] - 293 грн. 95 коп. х 43 = 12639 грн. 85 коп., [PERSON] - 237 грн. 45 коп. х 43 = 10210 грн. 35 коп., [PERSON] - 226 грн. 90 коп. х 43 = 9756 грн. 70 коп., [PERSON] - 96 грн. 41 коп. х 43 = 4145 грн. 63 коп., [PERSON] - 123 грн. 93 коп. х 43 = 5328 грн. 99 коп., [PERSON] - 179 грн. 68 коп. х 43 = 7726 грн. 24 коп. [PERSON] - 221 грн. 06 коп. х 43 = 9505 грн. 58 коп., [PERSON] - 161 грн. 50 коп. х 43 = 6944 грн. 50 коп.. Станом на 30 січня 2015 року (змінена дата звільнення позивачів) заборгованість по заробітній платі складає: [PERSON] - 9815 грн. 15 коп. (а.с. 44), [PERSON] - 20270 грн. 02 коп. (а.с. 45), [PERSON] - 19365 грн. 94 коп. (а.с. 46), [PERSON] - 48454 грн. 99 коп. (а.с. 47), [PERSON] - 47038 грн. 71 коп. (а.с. 48), [PERSON] - 13920 грн. 49 коп. (а.с. 49), [PERSON] - 28891 грн. 66 коп. (а.с. 50), [PERSON] - 7655 грн. 90 коп. (а.с. 52), [PERSON] - 10496 грн. 20 коп. (а.с. 54), [PERSON] - 25526 грн. 84 коп. (а.с. 53), [PERSON] - 25993 грн. 88 коп. (а.с. 56). [PERSON] - 14510 грн. 42 коп. ( а.с. 55). За період починаючи зі зміненої дати звільнення 30 січня 2015 року по день ухвалення судового рішення 07 квітня 2015 року підлягає стягненню на користь позивачів середній заробіток за час затримки розрахунку, як передбачено ст. 117 КЗпП України. Кількість робочих днів у вказаному періоді становить : лютий - 20, березень - 21, квітень - 5, всього - 46. Середній заробіток за час затримки розрахунку: [PERSON] - 133 грн. 27 коп. х 46 = 6130 грн. 42 коп., [PERSON] - 147 грн. 18 коп. х 46 = 6770 грн. 28 коп., [PERSON] - 128 грн. 96 коп. х 46 = 5932 грн. 16 коп., [PERSON] - 371 грн., 54 коп. х 46 = 17090 грн. 84 коп., [PERSON] - 293 грн. 95 коп. х 46 = 13521 грн. 70 коп., [PERSON] - 237 грн. 45 коп. х 46 = 10922 грн. 70 коп., [PERSON] - 226 грн. 90 коп. х 46 = 10437 грн. 40 коп., [PERSON] - 96 грн. 41 коп. х 46 = 4434 грн. 86 коп., [PERSON] - 123 грн. 93 коп. х 46 = 5700 грн. 78 коп., [PERSON] - 179 грн. 68 коп. х 46 = 8265 грн. 28 коп., [PERSON] - 221 грн. 06 коп. х 46 = 10168 грн. 76 коп., [PERSON] - 161 грн. 50 коп. х 46 = 7429 грн. 00 коп. За наявності порушення прав позивачів у сфері трудових відносин, а саме затримки виплати у повному обсязі належних при звільненні сум, суд вважає встановленим факт заподіяння позивачам моральної шкоди. З урахуванням принципу розумності та справедливості суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 500 грн., зважаючи на те, що звільнення з роботи без попередження про це за два місяці та невиплата належних при звільненні сум вимагало від позивачів додаткових зусиль для організації свого життя. Зазначені суми заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди підлягають стягненню з підприємства-роботодавця ДП "Шахта імені Максима Горького", оскільки солідарне стягнення цих сум з роботодавця та центрального органу виконавчої влади, у сфері управління якого знаходиться підприємство, не передбачене діючим трудовим законодавством. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору його необхідно стягнути з відповідача - 1 в дохід держави в сумі 3654 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial