Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

КП «Харківводоканал» (далі позивач) 24.07.2020 року звернулось до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі відповідачі), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 15261,19 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2102, грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем, шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . 16.04.2019 між [PERSON] та КП «Харківводоканал» укладено Договір про погашення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розстрочку на 12 місяців (в період з 16.04.2019 по 16.04.2020) у сумі 9288,70 грн. Відповідачем були здійсненні оплати у розмірі 3308,12 грн. окрім заборгованості за Договором відповідачу за період з 16.04.2019 по 16.04.2020 повинен був сплачувати поточні нарахування у сумі 3397,23 грн. Однак, у визначений Договором строк відповідач не виконав в повному обсязі взяті на нього зобов`язання. У зв`язку з чим, у відповідача утворилась заборгованість в сумі 15261,19 грн., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2015 року по 30.06.2020 року у розмірі 7272,52 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2015 року по 30.06.2020 року у розмірі 6732,02 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням відповідно до ст. 625 ЦК України індексу інфляції в сумі 838,94 грн. та трьох процентів річних в сумі 417,71 грн., а всього 15262,22 грн., а також покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.07.2020 року відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] зазначив, що не заперечує проти наявності заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення, а також розміру останньої. Пояснив, що укладений Договір реструктуризації заборгованості КП «Жилкомсервіс» не зміг сплатити з поважних причин, а саме перебував в лікарні. Підприємство на якому він працював зачинили, у зв`язку з пандемією та три місяці не працював. Також зазначив, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2009 та [INFO] та є єдиним годувальником в сім`ї. Сума заборгованості є значною та погасити її одразу він не зможе. Просив суд зробити розстрочку виконання рішення у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти суми заборгованості та розстрочки виконання рішення на один рік не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , і є споживачем послуг водопостачання та водовідведення, які надає позивач. Заборгованість відповідача за вказані вище послуги, згідно наданих позивачем розрахунків, складає 15261,19 грн., з яких: заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2015 року по 30.06.2020 року у розмірі 7272,52 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2015 року по 30.06.2020 року у розмірі 6732,02 грн., інфляційні витрати 838,94 грн., три відсотки річних від простроченої суми 417,71 грн. Згідно ст. 67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартплати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги в квартирі, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 13 вказаного Закону, одним з видів житлово-комунальних послуг є комунальні послуги, до яких в тому числі відносяться послуги з постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем). Статтею 20 Закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 17 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Пунктом 18 вказаних Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. На підставі викладеного суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у загальному розмірі 15261,19 грн. Відповідно до ст. 435 ЦПК України визначений порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду, беруться до уваги матеріальний стан відповідача, перебування на утриманні відповідача неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], та втрату роботи на три місяця, у зв`язку з пандемією COVID-18 та доходи відповідача та його стан здоров`я. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість виконання судових рішень закріплена також конвенцією "Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав та свобод людини і основоположних свобод" від 17 липня 1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною. Стаття 6 Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України. Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської конвенції з прав людини. Судове рішення підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах. Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року N 14, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Таким чином суд враховує, що невиконання рішення суду тягне за собою порушення майнових прав стягувача, тому вважає за доцільне, з урахуванням добросовісності відповідача та розумності строків виконання рішення суду, допустити розстрочення виконання рішення суду з дати набрання судовим рішенням законної сили. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved