Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] вони народили одну дитину сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. 20.10.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач батьківські обов"язки не виконує, в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає, постійного місця роботи немає, інших утриманців немає. Позивачка просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 800,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовні вимоги та просить суд такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, визнає заявлені до нього вимоги про сплату аліментів на утримання сина. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено наступне. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] сторони народили одну дитину сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. З довідки Королівської селищної ради Виноградівського району №1801 від 01.07.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], має на утриманні неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Рішенням Виноградівського районного суду від 20.10.2010 року у справі №2-1505/2010 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладений 21.07.2007 року, розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище «Кобрін». Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Обовязками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обов"язок піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Тобто обов'язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів наявності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину суду не надано. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивачки із позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини є підставним. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не має регулярного доходу, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У разі зміни матеріального або сімейного стану чи погіршення здоров'я має право звернутись до суду для зменшення розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України. Отже, оцінивши подані сторонами та досліджені під час судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що звернення позивачки є підставним, а її позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved