Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Голова правління Кредитної спілки «Харківське ощадно-кредитне товариство» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь Кредитної спілки «Харківське ощадно-кредитне товариство» заборгованість за кредитним договором № ДКД-00061 від 11 вересня 2018 року у сумі 28 194, 23 грн., а також судові витрати у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 вересня 2018 року між Кредитною спілкою «Харківське ощадно-кредитне товариство» та її членом - [PERSON] було укладено кредитний договір № ДКД-00061, згідно з яким відповідач отримала кредит у вигляді кредитної лінії на суму 20 000 грн. з фіксованою щомісячною ставкою 48 відсотків річних та кінцевим строком повернення кредиту 11 березня 2019 року. Свої зобов`язання, визначені договором кредиту, позивачем виконано належним чином у повному обсязі, що підтверджується документами, доданими до позовної заяви, однак відповідач не виконала умови договору кредиту, порушила строки повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим станом на 30 квітня 2019 року заборгованість складає 28 194, 23 коп., з яких заборгованість за кредитом - 19 991,64 грн., заборгованість за відсотками 8 202,59 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2019 року головуючим у справі визначений суддя [PERSON]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 червня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного провадження. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 жовтня 2019 року у зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] , головуючим у справі визначений суддя Савченко Д.М. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2019 року справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М. Представник позивача у судове засідання не зявився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти постановлення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач, яка була повідомлена про день, час та місце проведення судового засідання своєчасно і належним чином, у засідання не з`явивлась, про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що у засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно з кредитним договором (кредитна лінія) № ДКД -00061 від 11 вересня 2018 року, укладеним між Кредитною спілкою «Харківське ощадно-кредитне товариство» та [PERSON] , відповідач отримала кредит у порядку кредитної лінії у сумі 20 000 грн. і зобов`язалась повернути одержаний кредит у повному обсязі та у терміни, встановлені кредитним договором, а також проценти за користування кредитом у розмірі 48 % річних. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № ДКД-00061 від 11 вересня 2018 року позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачеві кредит, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 11.09.2018 року та від 17.09.2018 року. Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, за весь час користування кредитом не здійснила жодного платежу з повернення кредиту і сплати процентів, що призвело до утворення заборгованості, у зв`язку з чим 14 лютого 2019 року позивачем на адресу реєстрації відповідача [PERSON] було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № ДКД-00061 від 11 вересня 2018 року. У результаті невиконання відповідачем умов кредитного договору станом на 30 квітня 2018 року в останньої виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 28 194,23 грн., яка складає: 19 991,64 грн. - сума заборгованості по кредиту; 8 202,59 грн. - сума заборгованості по процентах за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 Закону України "Про кредитні спілки" кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших законів України та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом третім ч. 1ст.21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до положень ст.ст.525, 526,530,610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п.3.1-3.5, п.5.1.3 кредитного договору № ДКД-00061 від 11 вересня 2018 року відповідач [PERSON] зобов`язалась вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом на умовах, передбачених договором, проте умови договору не виконала. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за генеральною угодою у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що через невиконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 30 квітня 2019 року у неї утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 19 991, 64грн. 09 коп. та заборгованість за відсотками у розмірі 8 202,59 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Згідно з платіжним дорученням №57 від 14 травня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 гривня. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а сааме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 гривня. На підставі викладеного і

Outcome: approved