Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом (т.1а.с.3-6, 208-209, т.2 а.с.150), який в судовому засіданні разом з представником уточнила, свої вимоги мотивує тим, що в травні 1999 року вона познайомилась із [PERSON], з яким їх стосунки стали близькими, вони їх не приховували ні від рідних, ні від близьких друзів. В серпні 2002 року за пропозицією [PERSON] переїхала проживати у м. Суми, проживала з ним в квартирі [ADDRESS]. Починаючи з жовтня 2002 року і по січень 2012 року працювала на посаді бухгалтера в ТДВ "Горобина", акціонером якого був [PERSON] Проживаючи однією сім'єю, вони вели спільне господарство, мали спільний побут, мали спільний бюджет, придбавали майно, мали взаємні права та обов'язки, піклувалися одне про одного, спільно вирішувати усі життєві проблеми і негаразди, які виникали. На початку 2003 року вони переїхали проживати в квартиру [ADDRESS], яка була придбана [PERSON] В подальшому, в період спільного проживання однією сім'єю з [PERSON] за взаємною згодою були придбані та оформлені на його ім'я автомобіль Lexus RХ350. Також в період їх проживання однією сім'єю на ім'я [PERSON] в серпні 2011 року були відкриті депозитні рахунки у ПАТ КБ "Приватбанк" м. Суми. Починаючи з 2007 року стан здоров'я [PERSON] суттєво погіршався, йому зробили операцію, а [INFO] року помер. Під час його хвороби лише [PERSON] піклувалась за його здоров'я, доглядала під час хвороби вдома, під час його лікування у лікувальних закладах м. Сум та м. Києва, забезпечувала необхідними ліками. Наведене вище належним чином доводить те, що в період з 2002 року по [INFO] року вона проживала однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, з [PERSON], який за життя офіційно визнавав факт їх спільного проживання у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. Тому, [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким: встановити факт проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 05квітня 2010 року по [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля Lexus RX350, реєстраційний номер [NUMBER], на 1/2 частину суми грошових коштів на рахунку №[NUMBER] тип DЕ03 СТАНДАРТ, відкритому 20.09.2011 року в ПАТ КБ "ПриватБанк", на 1/2 частину суми грошових коштів на рахунку № [NUMBER] тип DЕ03 СТАНДАРТ, відкритому 20.09.2011 року в ПАТ КБ "ПриватБанк"; виключити зі складу спадкового майна, яке підлягає спадкуванню за законом після смерті [PERSON].а наступне майно: - ? частину автомобіля Lexus RX 350, реєстраційний номер [NUMBER], ? частину грошових коштів на рахунку №[NUMBER] тип DE03 СТАНДАРТ, відкритому 20.09.2011 року в ПАТ КБ "ПриватБанк", ? частину суми грошових коштів на рахунку №[NUMBER] тип DE03 СТАНДАРТ, відкритому 20.09.2011 року в ПАТ КБ "ПриватБанк". В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] вимоги позивача не визнав, відповідно до приписів ст.74 СК України. Також, зазначив, що відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, з'ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до пункту 24 зазначеного Пленуму, не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. В період часу з 05 квітня 2010 року по [INFO] року ні позивачка ні [PERSON] не мали доходів які б дозволили їм накопичити кошти які є предметом спору, про що свідчать письмові докази наявні в матеріалах справи, довідки про доходи [PERSON] та [PERSON] ( т.1 а.с. 23,24,72). Майно, яке є предметом позовних вимог, а саме кошти на депозитних рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] у ПАТ КБ «Приватбанк» м. Суми, були набуті особисто [PERSON] не в період часу з 05 квітня 2010 року по [INFO] року, а раніше, задовго до квітня 2010 року, тому, відповідно до ст. 57 ч.1 п.1 СК України в будь-якому разі були його особистою приватною власністю. Зазначені кошти на депозитні рахунки були внесені [PERSON] за рахунок коштів повернення боргу за договором позики, яку він надавав у 2008 році [PERSON] Автомобіль Lexus RX 350, реєстраційний номер [NUMBER], придбаний на початку серпня 2011 року куплений [PERSON] також за кошти які належали йому особисто, виручених від продажу автомобіля Тойота Ленд Крузер Прадо та коштів, що були йому повернуті за договором позики [PERSON] На початку серпня 2011 року [PERSON] продав автомобіль Тойота Ленд Крузер Прадо, який було знято з реєстраційного обліку 03.08.2011 року, а вже 09 серпня 2011 року [PERSON] придбав та зареєстрував автомобіль Лексус. Тому, все спірне майно є особистою власністю [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви, в яких вимоги позивача визнали. Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Репетун О.Є. просить справу розглядати без її участі. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює в Київській республіканській клінічній лікарні з [PERSON] він познайомився більше 10 років тому, [PERSON] представляв [PERSON] як дружину, вона завжди була з [PERSON] були разом на офіційних заходах, проживали на вул. Дзержинського. Він зустрічався з [PERSON] та [PERSON] у них вдома та на дачі. Сина та дочок [PERSON] він бачив кілька разів, а [PERSON] бачив завжди з [PERSON], яка до смерті [PERSON] піклувалась про нього, разом перебувала в лікувальних закладах м. Києва. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знав [PERSON] близько 20 років, [PERSON] представляв [PERSON] як дружину. Він 2-3 рази на місяць бачився з [PERSON] і [PERSON], стосунки між ними були близькі, як у подружжя. Зустрічався з ними як на офіційних заходах, так і в неофіційній обстановці. Він був в будинку, де постійно проживали [PERSON] з [PERSON], там були її речі. Він постійно їх бачив разом. Досить теплі стосунки були між [PERSON] та [PERSON] Коли він провідував [PERSON] в лікарні, то [PERSON] доглядала за [PERSON] Останні два роки життя [PERSON] [PERSON] завди була поруч з ним, піклувалась за нього. Свідок [PERSON] суд пояснила, що вона працює в туристичній фірмі «Престиж трепел», була знайома з [PERSON] та [PERSON] на протязі останніх 5 років до смерті [PERSON], які в період 2010 - 2011 років користувались послугами фірми, оформляли документи для виїзду за кордон на лікування [PERSON], в квітні 2011 року [PERSON] сплачувала кошти за вказані послуги. Також, бувала в гостях у [PERSON], вони проживали з [PERSON] по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з дитинства знайома з [PERSON], а з 2002 року з [PERSON], які спільно проживали по [ADDRESS], бувала у них в гостях. Відносини у них були притаманні подружжю, оскільки [PERSON] піклувався про здоров'я [PERSON], звертаючись до неї за допомогою, як до лікаря - гінеколога. Останні роки життя [PERSON] [PERSON] слідкувала за призначенням та вживанням ліків. Свідок [PERSON] суду пояснила, що сім'ю [PERSON] знала з 1999 року, а з 2003 року знайома з [PERSON] на дні народження [PERSON]. [PERSON] представляв [PERSON] як дружину. Часто були в гостях у [PERSON], він проживав з [PERSON] в будинок в районі вул. Троїцької. Відвідували вони [PERSON] в лікарні, поруч з [PERSON] була [PERSON] [PERSON] трепетно відносилась до [PERSON], слідкувала за його харчуванням, щоб він дотримувався дієти. [PERSON] також трепетно відносився до [PERSON] [PERSON] разом з [PERSON] ходили на ринок, все разом купляли. Коли вони телефонували [PERSON], відповідала на дзвінки [PERSON] Вона з чоловіком з 2003 року і до 06 травня 2011 року зустрічалися з [PERSON] та [PERSON] в цьому будинку. Взимку їх сім'ї зустрічалися близько двох разів на місяць, а влітку кожну суботу та неділю зустрічались. [PERSON] та [PERSON] їздили разом за кордон. [PERSON] говорив, що коли він вилікується, то зіграє весілля. Вона вважала, що [PERSON] був розлучений. Свідок [PERSON] суду пояснила, що давно була знайома з [PERSON], останні декілька років до його смерті він відвідував магазин «М. Воронін» по вул. Харківській, де вона працює, разом з [PERSON], купували речі, за які розраховувались разом. Свідок [PERSON] суд пояснив, що майно, що є предметом спору, є особистою власністю його покійного батька. В липні та вересні 2011 року [PERSON] повернув батькові борг в сумі 100 000 доларів США, які позичав раніше і вказані кошти були поміщені на депозитні рахунки в ПАТ «Приватбанк». Автомобіль Lexus RX 350 придбавався батьком за кошти, виручені від продажу автомобіля «Тайота», що раніше був у власності батька, частину коштів для його придбання давав він особисто. Свідок [PERSON] суду пояснив, що був знайомий з [PERSON] тривалий час, були дружні стосунки. В 2008 році він позичив у [PERSON] 100 000 доларів США, які використовував для підприємницької діяльності - орендував приватний готель в АР Крим, який в потім здавав в оренду відпочиваючим. На вимогу [PERSON] гроші повернув в липні 2011 року - 40 000 доларів США, а у вересні 2011 року - 60 000 доларів США. Позика оформлялась розпискою, оригінал якої не зберігся. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з червня 1961 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. До дня смерті [PERSON] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний не був. Викладені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб (а.с.74 т.1), свідоцтвом про смерть (а.с.92 т.1). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] є син [PERSON], дочки [PERSON], [PERSON]. Згідно з ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя. Отже, шлюб між [PERSON]. та [PERSON] був припинений у зв'язку зі смертю [PERSON] Свідки, допитані судом підтвердили, що [PERSON] представляв [PERSON] як дружину. [PERSON] та [PERSON] разом проживали, як у квартирі по [ADDRESS], так і в будинку по [ADDRESS], що підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Всі свідки підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] разом відпочивали, разом були на офіційних заходах, разом відвідували своїх друзів та знайомих, разом були в звичайній домашній обстановці, приймали гостей. Свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] разом з [PERSON] ходили на ринок, все разом купувалии, між ними були сімейні стосунки. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] вела домашнє господарство, спільно проживаючи з [PERSON] [PERSON] піклувалась про [PERSON], коли погіршився стан його здоров'я. свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що під час лікування в лікарні поруч з [PERSON] завжди була позивачка. Свідок [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] слідкувала за правильним харчуванням [PERSON] та вживанням ліків. Отже, [PERSON] до останніх днів життя [PERSON] піклувалась про нього, доглядала за ним. Не заслуговують на увагу доводи відповідача [PERSON] та його представника, що [PERSON] не здійснювала догляд за [PERSON], коли він хворів, їх відносини не були сімейними. [PERSON] з грудня 2003 року зареєстрована за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту (а.с.7-8 т.1). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 06.10.2008 року (а.с.44 т.1) останній стверджував, що перебуває з [PERSON] у фактичних шлюбних стосунках, називаючи [PERSON] дружиною, зазначивши, що договір, який укладається його дружиною ([PERSON]) - укладається в інтересах сім'ї, за взаємною згодою і волевиявленням. Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Незважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали, мали спільний побут, взаємні права та обов'язки, до припинення шлюбу [PERSON] з [PERSON] суд не вбачає правових підстав для встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з серпня 2002 року по [INFO] року. Показаннями свідків, письмовими доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали, мали спільний побут, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки. Особисте ставлення [PERSON] до [PERSON], як до своєї дружини, підтверджується, поряд з іншим, і листом туристичної фірми «Престиж тревел» (т. 2, а.с, 154), з якого слідує, що при оформленні документів для виїзду за кордон у 2010-2011 роках [PERSON] у анкетах зазначав [PERSON], як свою дружину. Аналогічні пояснення надана допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка додатково пояснила, що саме таке зазначення [PERSON] не вимагалось і не мало ніяких юридичних наслідків, а було власним волевиявленням [PERSON] Вказаний вище лист туристичної фірми «Престиж тревел» (т. 2, а.с.154) та додатки до нього (т. 2, а.с.155-159) належним чином свідчать про наявність у [PERSON] та [PERSON] саме в період 2010-2011 років спільного бюджету та здійснення ними спільних витрат, оскільки із вказаних вище доказів слідує, що [PERSON] у квітні 2011 року оформляла документи (договір) для виїзду разом з [PERSON] на лікування з кордон та сплачувала кошти по цьому договору. У той же час [PERSON] надавала пояснення про те, що аналогічні дії у 2010 році вчиняв [PERSON], діючи при цьому також і в інтересах [PERSON] Факт виїзду [PERSON] за кордон у 2010-2011 роках підтверджується наявними у матеріалах справи копіями сторінок паспорта [PERSON] [NUMBER] (т.2, а.с.152-153). Товарними чеками на придбання ліків (т.2 а.с. 160-163) підтверджується факт їх придбання для лікування [PERSON] За таких обставин, суд вважає встановити факт, що [PERSON] проживала з [PERSON]. однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 05 квітня 2010 року по [INFO] року. За правилами ч.2 ст.74 СК України на майно, що об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України. Згідно з ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважється, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З 2004 року [PERSON] була зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с.16 т.1). [PERSON] мала дохід від здійснення підприємницької діяльності (а.с.17-24 т.1), з 2002 року працювала в ТДВ "Горобина" м.Суми (а.с.9-15 т.1), отримувала заробітну плату. Оскільки [PERSON] та [PERSON] мали спільний побут, спільно проживали, вели спільне господарство, їх спільні кошти за встановлений судом період спільного проживання без реєстрації шлюбу, вкладались в придбання майна, речей господарського вжитку, заощаджувались на рахунках в банку. Тому, майно, набуте [PERSON] та [PERSON] за час їх спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 05 квітня 2010 року по [INFO] року , є їх спільною сумісною власностю. Твердження представника [PERSON] про те. що грошові кошти, розміщені на рахунках №[NUMBER] та №[NUMBER] в ПАТ КБ «ПриватБанк», є особистою власністю [PERSON], бо були розміщені на вказаних рахунках у зв'язку із поверненням позики, яку він надавав у 2008 році [PERSON] Такі твердження представника [PERSON] не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на законі та спростовуються наявними у справі доказами. В обґрунтування своєї позиції представник [PERSON] посилається на довідку ТДВ «Горобина» від 27.01.2012 року (т.1, а.с.72) про розмір заробітної плати [PERSON] за період з 01.12.2010 року по 30.11.2011 року. Таке посилання не враховує тих обставин, що як [PERSON] так і [PERSON] крім заробітної плати у ТДВ «ГОРОБИНА» отримували дохід від підприємницької діяльності, оскільки обоє були зареєстровані, як фізичні особи-підприємці. При цьому, у матеріалах справи наявні звіти фізичної особи-підприємця [PERSON] за 2010-2011 роки (т.1, а.с. 23-24), відповідно до яких її дохід за 2010 рік становив 497 306 грн., за 2011 рік 451 004 грн. Також, не може бути прийнятим та покладеним в основу судового рішення твердження про те, що грошові кошти на банківських рахунках були розміщені у зв'язку із поверненням позики, яка була надана [PERSON] у 2008 році. Як підтверджується матеріалами справи (т.1, а.с. 174) на рахунках ПАТ КБ «Приват Банк» у вересні 2011 року були розміщені грошові кошти у сумі 60 000 доларів США. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що саме така сума була ним повернута [PERSON] Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Тому, договір позики грошових коштів у сумі 100 000 доларів СІЛА мав бути укладений у письмовій формі. На підтвердження факту передачі позикових коштів та їх повернення можуть складатися розписки або інші документи. Тому, суд вважає, що належним доказом надання [PERSON] у 2008 році позики [PERSON] та її повернення у 2011 році мав би бути укладений у письмовій формі договір позики. Ні свідком [PERSON] ні представником [PERSON] належних доказів підтверджуючих укладення договору позики суду не надано. З огляду на викладене критичній оцінці підлягають свідчення допитаних в якості свідків [PERSON] та відповідача [PERSON] Так, [PERSON] повідомив суду, що для забезпечення господарської діяльності у 2008 році мав намір отримати кредит, але [PERSON] ніби то сам запропонував йому вільні грошові кошти у сумі 100 000 доларів СІЛА, за умови повернення на першу вимогу. [PERSON] також пояснив, що використовував отримані від [PERSON] гроші для оплати за оренду закладів відпочинку в АР Крим в період курортного сезону, оплату здійснював у іноземній валюті, документів на підтвердження факту оренди нерухомого майна та здійсненні оплати не надав. Як наслідок, посилання представника [PERSON] на те, що розміщені на рахунках №[NUMBER] та №[NUMBER] в ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти є особистою власністю [PERSON], оскільки вони були розміщені на вказаних рахунках у зв'язку із поверненням позики, яку він у 2008 році надавав [PERSON], не можна уважати доведеними, оскільки відсутні належні та допустимі докази укладання [PERSON] договору позики, не враховані фактичні доходи, які [PERSON] і [PERSON] одержували, як фізичні особи-підприємці, та наведені вище обставини Згідно з інформацією Управління ДАІ УМВС України в Сумській області (а.с.141, 242 т.1) автомобіль Lexus RX 350 р.н. [NUMBER] 09.08.2011 року був зареєстрований за [PERSON] Крім автомобіля Lexus RX 350, [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність було набуте таке майно: грошові кошти на рахунку №[NUMBER] тип DE03 СТАНДАРТ, відкритому 20.09.2011 року в ПАТ КБ "ПриватБанк" та грошові кошти на рахунку №[NUMBER] тип DE03 СТАНДАРТ, відкритому 20.09.2011 року в ПАТ КБ "ПриватБанк". Викладене підтверджується інформацією ПАТ КБ "ПриватБанк" про відкриття зазначених рахунків в вересні 2011 року (а.с.174, 244 т.1). Так, станом на 07.12.2011 року на ім'я [PERSON] 20.09.2011 року відкритий рахунок №[NUMBER], сума коштів - 30443,01 долл.США та рахунок №[NUMBER], сума коштів на рахунку - 30443,01 долл.США. Відповідно до листа ПАТ КБ "ПриватБанк" сума по договору на рахунку №[NUMBER] з урахуванням відсотків становить 33356,67 доларів США, сума по договору на рахунку №[NUMBER] з урахуванням відсотків становить 33356,67 доларів США (а.с.244 т.1). Отже, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на ? частину майна, набутого [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність у період з 05 квітня 2010 року по [INFO] року, а саме на ? частину автомобіля Lexus RX 350, д.н.[NUMBER], ? частину грошових коштів на рахунку №[NUMBER] тип DE03 СТАНДАРТ, відкритому 20.09.2011 року в ПАТ КБ "ПриватБанк", ? частину суми грошових коштів на рахунку №[NUMBER] тип DE03 СТАНДАРТ, відкритому 20.09.2011 року в ПАТ КБ "ПриватБанк". Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. У зв'язку з визнанням за [PERSON] права власності на ? частину автомобіля Lexus RX 350, д.н.[NUMBER], ? частину грошових коштів на рахунку №[NUMBER] тип DE03 СТАНДАРТ, відкритому 20.09.2011 року в ПАТ КБ "ПриватБанк", ? частину суми грошових коштів на рахунку №[NUMBER] тип DE03 СТАНДАРТ, відкритому 20.09.2011 року в ПАТ КБ "ПриватБанк", суд вважає необхідним виключити зі складу спадкового майна, яке підлягає спадкуванню за законом після смерті [PERSON] наступне майно - ? частину автомобіля Lexus RX 350, д.н.[NUMBER], ? частину грошових коштів на рахунку №[NUMBER] тип DE03 СТАНДАРТ, відкритому 20.09.2011 року в ПАТ КБ "ПриватБанк", ? частину суми грошових коштів на рахунку №[NUMBER] тип DE03 СТАНДАРТ, відкритому 20.09.2011 року в ПАТ КБ "ПриватБанк". При зверненні з позовом до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 107,30 грн. за вимогу про встановлення факту проживання однією сім'єю та в максимальному розмірі - 3219 грн. за вимогу про визнання права власності на майно. Судом визнано за [PERSON] право власності на ? частину грошових коштів на рахунках в КБ "ПриватБанк" (залишок грошових коштів по двом рахункам - 66712 доларів США, ? частина -33356 доларів США). На час пред"явлення позову - 23.04.2012 року 33356доларів США становить 266371 грн. Вартість автомобіля Lexus RX 350 становить не менше 500000 грн. За [PERSON] визнано право власності на ? частину цього автомобіля. Отже, сума судового збору за вимогою про визнання права власності на ? частину грошових коштів мала б становити 2663,71 грн. і за вимогу про визнання права власності на ? частину автомобіля 2500 грн. Сума судового збору максимально визначена Законом України "Про судовий збір" і за вимогами майнового характеру становила 3219 грн. станом на 2012 рік і 107,30грн. за вимогою немайнового характеру, що і було сплачено [PERSON] при зверненні з позовом до суду. Враховуючи, що були задоволені вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю за період з 05.04.2010 року по 07.12.2011 року і визнано право власності на ? частину грошових коштів в ПАТ КБ "ПриватБанк" та на ? частину автомобіля Lexus RX 350, з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений судовий збір в дольовому порядку по 1108грн.76коп. з кожного (3326,30грн. :3 = 1108,76грн.).

Outcome: approved