Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яку він, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв, так як на день смерті проживав з нею, доглядав та здійснив поховання, та втупив в управління і розпорядження спадковим майном. В березні 2019 року йому стало відомо, що його мати мала право на земельну частку (пай), розміром 5,49 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності СВАТ «Прогрес» на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, однак сертифікату на право на земельну частку (пай) за життя не отримала, оскільки була пропущена у списках пайщиків. З метою отримання Свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), він звернувся до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Панітлєєвої І.П. Проте, нотаріусом йому було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який посвідчує реєстрацію права за матір`ю на земельну частку (пай) в СВАТ «Прогрес» на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області В зв`язку з чим, позивач просить визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги, право на земельну частку (пай), розміром 5,49 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності СВАТ «Прогрес» на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області. Позивач до судового засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач представник Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області в судове засідання не з`явився, але надав суду відзив, в якому позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~200,\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України\~суд, за\~результатами підготовчого\~провадження,\~ухвалює рішення\~у випадку\~визнання позову\~відповідачем на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.01.2019 року Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. (а.с. 6 ) Як вбачається із довідок Управління соціального захисту населення Балтської райдержадміністрації Одеської області № 1203/01-11 від 03.07.2019 року та № 791/01-11 від 26.04.2019 року [PERSON] , [INFO] , в січні 1947 року прийнято в члени колгоспу «Дружба», вийшла на пенсію [INFO] . (а.с. 7, 16) Згідно архівної довідки про стаж № Л-141/01-15 від 26.03.2019 року, у книгах обліку праці і розрахунків Радгоспу «Прогрес» с. Плоске Балтського району Одеської області, колишній колгосп «Дружба» с. Плоске Балтського району Одеської області за 1964-1970 роки значиться «Ласкуринська Федося [PERSON] », за 1973-1977 роки « [PERSON] Федося [PERSON] » із зазначенням її відпрацьованих трудоднів (а.с. 8) Відповідно до\~Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям",\~право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Державний Акт на право колективної власності на землю серії ОД-03 №0027 на СВАТ «Прогрес» с. Плоске Балтського району Одеської області видано 18 грудня 1999 року, про що свідчить довідка Відділу у Балтському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області № 952/103-19 від 02.09.2019 року (а.с. 49) та копія Державного акту на право колективної власності на землю (а.с. 50-51). Тобто, на день паювання земель СВАТ «Прогрес», [PERSON] , як пенсіонер, яка була його членом, мала право на земельну частку (пай), однак помилково не була включена до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, тому в свій час не отримана сертифікат на право на земельну частку (пай), про що свідчить довідка Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області № 135 від 02.04.2019 року (а.с. 9) Згідно викопіювання зі схеми поділу Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, є наявна земельна ділянка сільськогосподарського призначення (землі резерву), яка розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області (за межами населеного пункту) для ведення товарного виробництва загальною площею 5,49 га (а.с. 47). \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадковим майном є земельна частка (пай) земель СВАТ «Прогрес» без визначення меж цієї частки в натурі на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, родинний зв`язок яких підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.11.1980 року Добрянським рай бюро ЗАГС Пермської області (а.с.5 ), відповідно до вимог ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, 1963 року, прийняв спадщину після смерті матері і фактично вступив в управління її майном, оскільки день смерті проживав з нею, доглядав та здійснив поховання, що підтверджується довідкою Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області № 190 від 15.03.2019 року (а.с. 12). Позивач, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), звернувся до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П., однак йому було відмовлено в оформлені права на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який посвідчує право спадкодавцяна земельну частку (пай), про що свідчить довідка приватного нотаріуса Балтського РНО Пантілєєвої І.П. № 766/01-16 від 13.05.2019 року (а.с. 11). При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, що спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 року, Указу Президента від 08.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень ЗУ України від 25.10.2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність, необхідної для цього землі, остання відповідно до пункту 7 Указу Президента від 08.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пленум Верховного Суду України у п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7, роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтями \~256,\~257 ЦК України\~передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач пропустив строк звернення до суду через те, що дізнався про свої порушені права лише у\~ березні 2019 року, а тому порушене право підлягає захисту. Враховуючи,\~що позивач,\~як спадкоємець\~за законом\~фактично прийняв\~спадщину після\~смерті [PERSON] ,\~померлої \~ [INFO] ,\~так як\~на день\~смерті спадкодавця\~проживав з\~нею за\~однією адресою,\~проводив її\~поховання,\~\~вступив\~в управління\~та розпорядження\~спадковим майном,\~однак в\~зв`язку із\~відсутністю правовстановлюючого\~документу,\~який б\~підтверджував право\~померлої на\~земельну частку\~(пай),\~через не\~включення до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину, та враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача цілком обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved