Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.10.2006 року між ТОВ "Український промисловий банк", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір №116/Zk-06, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15000 доларів США з розрахунку 13,5% річних за весь час фактичного користування кредитом, на строк до 11.10.2021 року. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки №116/Zk-06 від 12.06.2006 року, відповідно до умов якого поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник. Станом на 25.06.2014 року заборгованість по кредитному договору становить 101238 грн. 69 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги змінив, просив стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованість по договору №116/Zk-06 від 29.05.2012 року в сумі 95422 грн. 25 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту в сумі 91686 грн. 06 коп., заборгованості за відсотками в сумі 3736 грн. 19 коп.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти суми існуючої заборгованості за вищевказаним кредитним договором не заперечував, але заперечував проти її дострокового стягнення, пояснивши, що прострочення ним платежів відбулося в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, проте, на теперішній час він здійснює платежі відповідно до графіку, встановленого умовами договору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглядати в її відсутність. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за умовами договору №116/Zk-06 від 29.05.2012 року позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 110744 грн. 90 коп. на споживчі потреби на строк до 28.10.2021 року, відкривши, відповідно до пункту 1.2 вищевказаного договору позичковий рахунок № 22332135238301, де обліковується заборгованість позичальника за кредитом. Відповіднодо пункту 2.1. моментом надання банком позичальнику кредиту є день отримання позичальником коштів в сумі кредиту на умовах, визначених договором. У відповідності до умов договору позичальник зобов'язаний щомісяця в строки, визначені договором, здійснювати платежі в строки визначені договором. У разі порушення строків сплати платежів, сплатити на користь Кредитора штрафні санкції в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості. Проте, уклавши з АТ "Дельта Банк" кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] з січня 2014 року, в порушення вимог п. 2.6 Кредитного договору щодо сплати мінімального платежу, не виконував взяті на себе зобов'язання та сплатив черговий платіж лише в листопаді 2014 року, внаслідок чого його заборгованість на 23.12.2014 року становить 95422 грн. 25 коп. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між АТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено договір поруки №116/Zk-фпор-06 від 29.05.2012 року, відповідно до умов якого, поручитель відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник. Після укладення договору між позивачем і відповідачами, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання, згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В разі порушення зобов'язання, у відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п. 5.4 Кредитного догвору у випадках невиконння умов договору Банк має право вимагати дострокового та повного виконання зобов'язань за таким договором. Оскільки відповідач [PERSON] порушив умови договору, сплачував кредит несвоєчасно та не в повному обсязі за графіком, у суду є підстави для дострокового стягнення грошових коштів, наданих в кредит, солідарно з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON], відповідно до умов договору поруки від 29.05.2012 року. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору, у рівних частках з кожного. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 1050, 1054, 1282 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved