Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В листопаді 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 36099,95 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, та відповідачкою було укладено кредитний договір № б/н. В той же день відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторони домовились, що заява відповідачки на отримання кредиту, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою складає договір. При укладанні якого сторони керувались положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно умов надання банківських послуг (п. 6.5) позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п. 8.6 умов надання банківських послуг). Однак відповідачка не виконує взятих на себе кредитних зобов'язань, внаслідок чого станом на 23 жовтня 2013 року в неї виникла заборгованість на загальну суму 36099,95 грн., з яких 9726,19 грн. заборгованість за кредитом; 22478,52 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1700,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована сума) і 1695,24 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі в порядку заочного розгляду на підставі наявних в справі доказів. Відповідачка, яка про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 20 січня 2014 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що 02 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, та відповідачкою було укладено кредитний договір № б/н. В той же день відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладанні договору сторони керувались положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Сторони вирішили, що заява відповідачки на отримання кредиту, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою складають договір. Згідно п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно умов надання банківських послуг (п. 6.5) позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п. 8.6 умов надання банківських послуг). Відповідачка належним чином не виконує взятих на себе кредитних зобов'язань, внаслідок чого станом на 23 жовтня 2013 року в неї виникла заборгованість на загальну суму 36099,95 грн., з яких 9726,19 грн. заборгованість за кредитом; 22478,52 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1700,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована сума) і 1695,24 грн. штраф (процентна складова). Стосовно заявленого представником позивача розрахунку кредитної заборгованості, суд виходить з положень ч. 3 ст. 61 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суд визнає наявною кредитну заборгованість в частині пред'явленого розміру в сумі 36099,95 грн. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором № б/н від 02 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, та відповідачкою; розрахунком заборгованості; заявою відповідачки на отримання кредиту; умовами та правилами надання банківських послуг. Положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу положень ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. За обставинами справи, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала у визначені кредитним договором строки взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів позивачу, який відповідно до умов кредитного договору вправі стягнути неповернутий кредит, проценти та комісію за користування кредитом, а також штрафи за порушення умов погашення кредиту, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати розподілити відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved