Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

04 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19 травня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], та з належним позивачу автомобілем "Мерседес" державний номерний знак [NUMBER]. Вказана ДТП сталася за вини [PERSON], що підтверджується постановою від 30.06.2016 р. судді Київського районного суду м. Одеси. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс серія АЕ/7000843 від 12.02.2016 р. ПАТ "СК "Скайд". 14.11.2016 року відповідач був повідомлений про ДТП та 14.11.2016 р. була подана заява про виплату страхового відшкодування. У результаті ДТП була завдана майнова шкода в розмірі 15 561,81 грн., що підтверджується звітом № 195/16 від 29.09.2016, який позивач замовив самостійно, що підтверджується квитанцією № 136 від 29.09.2016р. на суму 1 100 грн. Однак, сума страхового відшкодування на час звернення до суду з позовом відповідачем позивачу не виплачена. У зв'язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 15 051 грн., оплати за проведення Звіту № 195/16 від 29.09.2016 року у розмірі 1 100 грн., пені у розмірі 2 066,44 грн., 3 % річних у розмірі 194,00 грн. та інфляційне збільшення боргу у розмірі 738,98 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року відкрито провадження по справі. (а.с. 43) Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Позивач просила розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 травня 2016 року в м. Одеса по вул. м. Жукова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі [PERSON], який, керуючи автомобілем [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем "Мерседес" державний номерний знак [NUMBER]. Транспортний засіб "Мерседес" державний номерний знак [NUMBER] зареєстровано на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія (а.с. 9). Постановою судді Київського районного суду м. Одеса від 30 червня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 8) В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій водія [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною, не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до полісу серії АЕ/7000843 від 12.02.2016 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було забезпечено транспортний засіб "Мітсубісі" державний номерний знак [NUMBER]., страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза становить 510 грн. (а.с. 11) Згідно цього ж полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З матеріалів справи вбачається, що 14.11.2016 року позивач звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Скайд» із повідомленням про настання страхового випадку та в цей же день - із заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 12,13) Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 3 ст. 34 цього Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику № 195/16 від 29.09.2016. розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Мерседес" державний номерний знак [NUMBER], становить 15 561,81 грн. (а.с. 15), який був виконаний на замовлення позивача та оплачено самостійно, що підтверджується квитанцією № 136 від 29.09.2016р. в сумі 1 100 грн. Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена відповідачем не була. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Пунктом 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування,сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 066,44 грн., 194,00 грн. трьох процентів річних та інфляційні витрати у розмірі 738,98 грн. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, що становить розмір матеріального збитку, згідно звіту № 195/16 від 29.09.2016р., 15 051 грн., оплати за проведення звіту, трьох відсотків річних від простроченої суми, втрат від інфляції, та пені є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Зазначені вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню ПАТ «Страхова компанія «Скайд» у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved