Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

04 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, а 01 серпня 2016 року з уточненою позовною заявою до Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, треті особи: ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», відділ Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області, Зміївська районна державна адміністрація Харківської області, в якій просить визнати за ним у порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] право на земельну частку (пай) під [NUMBER] в ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» с. Першотравневе Зміївського району Харківської області, що розташована в адміністративних межах Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, загальною площею - 4,1894 га., в тому числі рілля - 4,0249 га., сіножаті - 0,1645 га., яка належала спадкодавцю на підставі протоколу № 4 загальних зборів членів трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» від 15 січня 2002 року про затвердження списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), та протоколу № 2 загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» від 06 грудня 2003 року про розподіл земельних часток (паїв) шляхом жеребкування, та розпорядження № 165 від 02 квітня 2004 року Зміївської районної державної адміністрації «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на землю». В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], який за життя був власником 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]; грошових вкладів з відсотками та всіма компенсаціями, якщо такі є, що знаходяться в Державній ощадній касі № 2838/011 с. Першотравневе Зміївського району Харківської області по рахункам [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на загальну суму 7 208,72 грн., та простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн., в кількості - 1456 шт., з належними по ним дивідендами ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень. Крім того, [PERSON] набув право на земельну частку (пай) в землі, яка перебуває у власності ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень», розміром - 4,1894 га., в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На час смерті [PERSON] був ветераном та інвалідом війни II групи та пенсіонером, що раніше працював на Держплемзаводі «Червоний Велетень», правонаступником якого стало ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень». За життя [PERSON] брав участь у розпаюванні земель колективної власності ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» на загальних зборах трудового колективу і пенсіонерів, що раніше перебували з ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» у трудових відносинах, які відбулися 15 січня 2002 року та був внесений до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) під № 149. У результаті розпаювання земель та передачі їх у приватну власність [PERSON] одержав пай у вигляді земельної ділянки площею 4,1894 га, яка розташована на території Бірківської сільської ради. 15 січня 2002 року відбулися загальні збори членів трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», на яких ухвалено список членів трудового колективу і пенсіонерів, які раніше працювали в ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», та що мають право на земельний пай. Внаслідок розподілу земельних (паїв) шляхом жеребкування, в якому брав участь [PERSON], яке відбулося на загальних зборах власників земельних ділянок (паїв) ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» 06 грудня 2003 року, останньому було виділено земельну ділянку (пай) під [NUMBER], загальною площею 4,1894 га., т.ч. рілля - 4,0249 га., сіножаті - 0,1645 га. Незважаючи на те, що [PERSON] був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) під № 149, що додавався до Протоколу № 4 загальних зборів членів трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» від 15 січня 2002 року, він за час свого життя через свій похилий вік та юридичну несвідомість не встиг одержати державний акт на право на земельну частку (пай). У зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суд за захистом порушеного права. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, просила розгляд справи проводити без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Представник Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, відповідач у справі, в судове засідання не з'явився, 24 жовтня 2016 року до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Племінний завод «Червоний Велетень» у судове засідання не з'явився, у листі за № 1354 від 06 вересня 2016 року просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують. Представник третьої особи управління Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 21 жовтня 2016 року до канцелярії суду надійшли письмові пояснення, які просив врахувати при ухваленні рішення. Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] в с. М - Вихоровичи Столинского району Брестской области республіки БССР, про що Стружскою сільскою радою Столинского району Брестской области БССР в Книзі реєстрації актів про народження зроблено 29.01.1952 року запис за № 17, де батьками записано: у графі батько - [PERSON], у графі мати - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. (а.с. 17) З копії повторного свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що Стружскою селищною радою Столинского району Брестской области БССР в Книзі реєстрації актів про укладання шлюбу було здійснено запис № 10. Після укладання шлюбу були присвоєні прізвища: чоловіку «[PERSON]», дружині «[PERSON]». (а.с. 12) [INFO] помер [PERSON], про що Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за № 42, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 10) За життя [PERSON] був власником 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], грошових вкладів з відсотками та всіма компенсаціями в Державній ощадній касі № 2838/011 с. Першотравневе Зміївського району Харківської області по рахункам [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на загальну суму 7 208,72 грн., та простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн., в кількості - 1456 шт., з належними по ним дивідендами ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстр за № 1 - 382 та договором про розподіл спадкового майна, реєстр за № 1 - 384, виданими Зміївською державною нотаріальною конторою 22 лютого 2008 р., а також сертифікатом серія [NUMBER] (а.с. 12 - 16) Крім того, за життя [PERSON] був власником права на земельну частку (пай) в землі, яка перебуває у власності ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень», розміром - 4,1894 га., в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно Протоколу № 4 загальних зборів членів трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», правонаступником якого є ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», від 15 січня 2002 року, рішенням зборів був затверджений список громадян - членів трудового колективу і пенсіонерів, що раніше працювали у ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», які мають право на земельну частку (пай), до якого під № 149 внесено було [PERSON] (а.с. 22-40) З Протоколу № 2 загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» від 06 грудня 2003 року та додатку до протоколу вбачається, що було проведено розподіл земельних ділянок (паїв) шляхом жеребкування, згідно з яким за [PERSON], який мав право на земельну частку, визначено земельну частку під [NUMBER], загальною площею - 4,1894 га, т.ч. рілля - 4,0249 га, сіножаті - 0,1645 га (а.с. 41-60) Розпорядженням № 165 від 02 квітня 2004 року Зміївської районної державної адміністрації «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на землю» було виділено в натурі на місцевості земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та наданий дозвіл на виготовлення державного акту на право власності на землю [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», розміром 4,1894 (рілля - 4,0249 га, сіножаті - 0,1645 га) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 120-122) Незважаючи на те, що [PERSON] був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) під № 149, що додається до протоколу № 4 загальних зборів членів трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» від 15 січня 2002 року, за час свого життя останній не встиг оформити своє право. З копії довідок Бірківської сільської ради від 14 червня 2016 року № 1601 та від 27.07.2016 року № 2028 про склад сім'ї спадкодавця [PERSON], станом на час його смерті [INFO] вбачається, що [PERSON], 1927 року народження, проживав та був зареєстрований з 1982 року по день смерті - 23.05.2004 року за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON], за вищевказаною адресою були зареєстровані і проживають: [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] - дружина померлого; [PERSON], [INFO] - по 18.01.2006 року - син померлого. З 18.01.2006 року і по даний час - [PERSON], [INFO] - онук померлого. Окрім них, за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживає, в тому числі малолітні і неповнолітні діти (а.с. 19, 20, 77) [INFO] померла [PERSON], про що виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 67, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. (а.с. 11) Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачати за життя спадкодавця та, що народилися після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, право [PERSON] на земельну частку (пай) виникло у нього за життя, та в розумінні ст. 181, ст. 1218, ст. 1219 ЦК України, є майновим правом, яке не припинилось внаслідок його смерті, та входить до складу спадщини, та у будь - якому випадку повинно бути успадковане. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Зі змісту п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України слідує, що одним із шляхів здійснення захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є визнання права. Право власності на землю належить до основних Конституційних прав та свобод, що не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, відповідно до ч. 1 п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Отже, з огляду на вищенаведені положення право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Представником третьої особи ПАТ "Племінний завод "Червоний Велетень" надано копію Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], з якого вбачається, що рішенням Зміївської районної ради народних депутатів від 05 лютого 1998 року за № 70 ПАТ "Племінний завод "Червоний Велетень" надано у постійне користування 4772,3 гектарів землі для ведення сільськогосподарського виробництва. (а.с. 79-86) Таким чином, право [PERSON] на земельну частку (пай) виникло у нього за життя і є майновим правом, яке не припинилось внаслідок його смерті, та входить до складу спадщини. Позивачем [PERSON] надано докази того, що він є спадкоємцем померлого [INFO] батька [PERSON], прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину на майно, право власності спадкодавця на яке підтверджено правовстановлюючими документами, інших спадкоємців не має. Крім того, до складу спадщини входить майнове право на земельну частку (пай), яке також успадковане [PERSON], але враховуючи ту обставину, що на день смерті [PERSON] не було одержано сертифікат на земельну частку (пай), одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі неможливо. За таких обставин, визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява [PERSON] про визнання за ним у порядку спадкування права на земельну частку (пай) є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved