Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що вона є основним квартиронаймачем житлової квартири за адресою: Донецька область, м.Торецьк (колишня назва м. Дзержинськ), смт. Північне (колишня назва смт.Кірове), [ADDRESS]. Окрім позивача в зазначеному вище помешканні також зареєстрована її донька [PERSON], [INFO] та її колишній чоловік [PERSON]. З відповідачем [PERSON] вони припинили фактичні шлюбні відносини ще у травні 2015 року. Восени 2016 року відповідач остаточно разом із особистими речами виїхав з місця своєї реєстрації. На теперішній час їй відомо, що відповідач мешкає за адресою: Донецька область, м.Торецьк, м.Залізне, вул.Комарова, буд.14. З моменту свого переїзду з житлової квартири, у восени 2016 року, відповідач більше в ній не мешкав без поважних на це причин, особистих його речей в житловій квартирі не має, про житло він взагалі не піклується, комунальні платежі не сплачує, грошові кошти на утримання житла не надає. У звязку з тим, що в квартирі зареєстрований відповідач по справі, [PERSON] позбавлена можливості оформити субсидію. Таким чином, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно. Відповідно до ч. 2 \~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке. Згідно з положеннями статей 55, 124 Конституції України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд зазначає, що між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом\~України та іншими нормативно - правовими актами. Судом встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] який було розірвано на підставі рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 08 грудня 2017 року. З вищезазначеного рішення також вбачається, що при реєстрації шлюбу позивачем було змінено дівоче прізвище "Лаврова" на "Міроненко" (а.с.16). З копії свідоцтва про шлюб серії І-НО №483307 від 26 грудня 2017 року вбачається, що позивач вдруге вийшла заміж у зв'язку з чим змінила прізвище з "Міроненко" на "Чопенко" (а.с.8). Відповідно до ордеру №1039 від 30.09.2005 року, виданого на підставі рішення Дзержинського міської ради від 21.09.2005 року [PERSON] (нині [PERSON]А.) є основним наймачем квартири [ADDRESS] (колишня назва смт.Кірове) в місті Торецьку (колишня назва м.Дзержинськ) Донецької області (а.с.9). На імя позивача [PERSON] у Приватному підприємстві «Техноком Н» відкрито особовий рахунок №48304 (а.с.12). Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №б/н від 22.06.2018 року, виданої Комунальним підприємством «Торецьккомсервіс» Торецької міської ради у вказаній квартирі зареєстровані: донька [PERSON], [INFO] та колишній чоловік (відповідач по справі) [PERSON], [INFO] (а.с.10). З акту №б/н від 16.10.2018 року вуличного комітету встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає з 2016 року по теперішній час. В даний час відповідач проживає за адресою: [INFO] (а.с.11). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2016 року проживає за іншою адресою і не має наміру повернутись жити до спірної квартири. За таких обставин, наведені докази у справі вказують про не проживання відповідача у вказаній квартирі. Як передбачено ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1\~ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог. Матеріали справи не містять доказів щодо поважності відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації. На підставі викладеного, враховуючи, що позивач є основним наймачем квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Торецьк (колишня назва м. Дзержинськ), смт. Північне (колишня назва смт.Кірове), [ADDRESS], знайшли підтвердження обставини відсутності відповідача, який є колишнім чоловіком позивача, без поважних причин понад шість місяців у вказаній квартирі, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору, тож сума судового збору в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved