Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказує, що від спільного життя з відповідачем [PERSON] вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається в Медичному коледжі Запорізького державного медичного університету. Відповідач з сином не проживає, матеріальної допомоги на його утримання, після досягнення сином повноліття, не надає, син знаходиться на її утриманні. В позові позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення сином навчання, а також додаткові витрати, пов'язані з навчанням, у сумі 16299 грн. Сторони, а також третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, [PERSON], в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи суд доходить до наступних висновків. [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ЖС № 310068, виданим 18 червня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиколаївської райдержадміністрації Запорізької області. Як вбачається з довідки Медичного коледжу Запорізького державного медичного університету від 30 червня 2015 року № 167, [PERSON] навчається у вказаному коледжі на 1 курсі відділення "Сестринська справа", на денній формі навчання. Згідно рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2006 року із [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] однією сімєю з сином [PERSON] не проживає, після досягнення сином повноліття матеріальної допомоги на його утримання не надає. Як вбачається із довідки Новомиколаївської селищної ради Запорізької області від 14 липня 2015 року № 1343 [PERSON] проживає з матірю [PERSON] Згідно довідки ТОВ "Терра" від 27 липня 2015 року № ТЕ000000023 [PERSON] працює у вказаному товаристві на посаді охоронника, та отримав заробітну плату з січня по червень 2015 року в загальній сумі 11866 грн. 02 коп. [PERSON] вказаної заробітної плати були проведені утримання, в тому числі на стягнення аліментів, які утримувалися до 26 червня 2015 року, у загальній сумі 7049 грн. 01 коп. Виплачена сума становить 4817 грн. 01 коп. Таким чином відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. За таких обставин суд вважає позов в частині стягнення аліментів обґрунтованим, за виключенням вимоги про встановлення мінімального розміру аліментів, який позивач просить визначити на рівні 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки ст. 199 Сімейного кодексу України, яка регулює вказані правовідносини, не передбачає такої межі. Що стосується позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, які позивач просить стягнути в сумі 16299 грн., то вказана вимога не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Як на норму закону, який регулює правовідносини по стягненню додаткових витрат на утримання дитини, позивач посилається на ст. 185 Сімейного кодексу України. Згідно вказаної норми закону той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином у вищевказаній нормі мова йде про стягнення витрат на утримання дитини. Поняття "дитина" наведено у ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України, згідно якої правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У зв'язку з тим, що [PERSON] 26 червня 2015 року досяг повноліття, він не може вважатися дитиною. Крім того, статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. Таким чином суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, до припинення навчання [PERSON] але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. В іншій частині позову суд вважає необхідним відмовити.

Outcome: partial