Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

У січні 2021\~року представник\~позивача АТ\~КБ «ПриватБанк»\~звернувся до\~Ленінського районного\~суду м.\~Харкова з\~позовною заявою,\~2102\~грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 15.11.2012 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу за її заявою було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитні картки. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 51\~500 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28.10.2020 має заборгованість за простроченим тілом кредита у сумі 98547,31 грн., заборгованість за поточним тілом кредита у розмірі 5637,30 грн., а також заборгованість за простроченими відсотками у сумі 18109,36 грн., а всього 122293,97 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 06.01.2021 відкрито провадження у справі за вказаним позовом в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 14.02.2021 відповідач надала письмові пояснення, у яких зазначила, що позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до неї про стягнення заборгованості є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому повинна бути залишена без задоволення. (а.с. 97-99). Зазначила також, що станом на 24.01.2020 у неї в АТ КБ «ПриватБанк» було відкрито декілька рахунків (у тому числі валютний), а саме: № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] і [NUMBER] , якими вона постійно користувалася до 24 січня 2020 року та у неї не було жодних проблем з користування даними рахунками та не існувало заборгованості перед банком. 24 січня 2020 року невстановлені особи шахрайським шляхом проникли до її особистого кабінету «Приват24» та перерахували з її банківських карток гроші, попередньо збільшився без її відома кредитний ліміт та миттєву розстрочку. Незаконне заволодіння її коштами було нею виявлено безпосередньо під час переказу коштів з її банківських карток та вона намагалась заблокувати банківські картки, телефонуючи до АТ КБ «Приватбанк», але марно. Таким чином, через вказані дії невстановлених осіб та з вини банку з її банківських рахунків 24.01.2020 було викрадено 435,68 доларів США та 103\~093,86 гривень. 25 січня 2020 року вона звернулась до Ленінського ВП ГУНП в Харківській області, в якій просила притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які заволоділи грошима з її банківських карт. За даним фактом відкрито кримінальне провадження № 12017220510000186 від 25.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Також в порядку досудового врегулювання вона звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з претензією, в якій вимагала повернути на її банківські рахунки кошти, незаконно, з вини банку, вкрадені з її банківських рахунків, але до цих пір не отримала відповіді на дану претензію. Крім того, відповідач вважає, що позивачем не було надано суду належних доказів її заборгованості перед банком. Оскільки вона не підписувала та не погоджувалась на кредитування відкритого поточного рахунку, підписання заяв про відкриття рахунку та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг без досягнення згоди сторони щодо всіх істотних умов кредитного договору, не може свідчити про існування будь-яких кредитних відносин та зобов`язань між сторонами. Відповідач не підписував Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи банку, працівники банку його з вказаними документами не ознайомили. Отже вони не є складовою частиною договору, що узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року по справі № 6-240 цс14. 12.03.2021 АТ КБ «ПриватБанк» надав письмові заперечення на пояснення відповідача (а.с. 103-108). У письмових запереченнях позивач зазначив, що відповідачем добровільно надана про себе інформацію щодо персональних даних, адреси проживання та інша додаткова інформація для отримання кредиту. Сторонами при укладанні договору були обговорені усі істотні умови та відповідач було ознайомлена з умовами кредитування, добровільно до певного часу виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, тобто погоджувалася з наданим їй кредитними коштами. З приводу заволодіння кредитними коштами третіми особами позивач зазначив, що на теперішній час відповідач не надала жодної актуальної інформації стосовно кримінального провадження № 12017220510000186. 29.03.2021 відповідач надала суду додаткові письмові пояснення (а.с. 125-129). 07.05.2021 позивач надав суду заперечення на додаткові письмові пояснення (а.с. 189-194). До судового засідання 15.09.2021 представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи сповіщався належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 84). Відповідач та\~її представник\~в судове\~засідання 15.09.2021\~не з`явилися.\~Про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлені\~були належним\~чином,\~причини неявки\~суду невідомі. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2012 [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 21). Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо ознайомлення Відповідача з Умовами кредитування Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 15.11.2012 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчила (в), що Я згодна (єн) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді.... Також до матеріалів позовної заяви долучено Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,3 % (27,60 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Приймаючи до уваги те, що за ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до - запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч.1 ст.634 ЦК, підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору (умов кредитування). Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Пунктом 21 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз`яснено, що Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Статтею 11 ЦК України встановлено, що права сторін виникають на підставі договорів та інших правочинів. Згідно з ст.ст. 3, 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків тільки недійсний правочин. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.. На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується Випискою по рахунку, яка міститься в матеріалах справи) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка міститься в матеріалах справи. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитні картки № [NUMBER] ,\~ [NUMBER] ,\~ [NUMBER] ,\~ [NUMBER] ,\~ [NUMBER] \~і [NUMBER] (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що міститься в матеріалах справи а.с. 19). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 51 500.00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с. 20). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.51. Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Щодо підключення Відповідачем послуг за сервісом "Миттєва розстрочка". Згідно до п. 1.1.1.129 Умов і Правил надання банківських послуг Сервіс "Миттєва розстрочка" - це послуга Банку, яка надається держателям платіжних карток "Універсальна" та "Універсальна Gold" на умовах терміновості, платності та зворотності Терміновість кредиту визначається кількістю платежів, яку вибрав клієнт, але не більше 24 платежів Платність визначається комісією за користування кредитом, яка сплачується одночасно з погашенням кредиту рівними частинами з кожним платежем Повернення визначається вимогою погасити кредит не більше ніж за вибрану клієнтом кількість платежів Кредит з використанням сервісу Миттєва розстрочка, повертається шляхом встановлення клієнтом регулярного платежу з картки клієнта в розмірі щомісячного платежу за кредитом і проводиться Банком на підставі договірного списання. Згідно з п. 2.7.6.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Умов) Утримувач кредитної карти має право користуватися сервісом "Миттєва розстрочка" для отримання споживчого кредиту, якщо Утримувач погодився з умовами даного пункту та отримав кредитні кошти. Згідно з п. 2.7.6.1.2.2 Умов рахунок, спеціального платіжного засобу є карта [NUMBER] , відкривається індивідуально для кожного клієнта в момент авторизації операції по сервісу Миттєва розстрочка шляхом: а. \~ \~ \~ \~введення і відправки ОТП-паролю; б. \~ \~ \~ \~натискання клавіші, що озвучена як згода з умовами кредитного договору; в. \~ \~ \~ \~введення логіна і пароля при авторизації в Приват24; г. \~ \~ \~ \~натисканням клавіші "згоден" або "підтверджую" в ТСО, банкоматах ПриватБанку, при показі умов кредитного договору та після введення пін-коду кредитної карти; д. \~ \~ \~ \~відправка SMS-команди chast2 на номер 10060; е. \~ \~ \~ \~натисканням клавіші "згоден" або "підтверджую" в системі електронних платежів Liqpay, мобільному додатку Sender або Приват24 Sender; є. натисканням клавіші "згоден"при ІVR обзвоні. Згідно з п.2.7.6.1.2.3 Умов дії Клієнта описані в п.2.7.6.1.2.2 даних Умов, вчинені Клієнтом, прирінюються Сторонами до заяви на відкриття карткового рахунку для отримання кредиту по сервісу "Миттєва розстрочка". Відповідно до п.2.7.6.1.2.4 Умов Клієнт доручає Банку щомісячно перераховувати платежі на погашення заборгованості по карті в кількості і розмір, зазначеному в кредитному договорі, який є невід`ємною частиною цих Умов. Згідно з п.2.7.6.2 Умов щомісячна комісія за користування сервісом "Миттєва розстрочка" вказана в розділі 2.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з п.2.7.6.4.1 Умов у разі списання регулярного платежу по сервісу Миттєва розстрочка з кредитних коштів, клієнт сплачує комісію карти в розмірі 4% від суми платежу Комісія картки регулюється п.2.1.1 діючих Умов та правил надання банківських послуг. Отже, як вбачається з виписки по рахункам, Відповідач неодноразово скористався послугою "Миттєва розстрочка", після чого були оформлені переноси заборгованості з карти універсальної за допомогою вище вказанного сервісу Скориставшись даною послугою, Відповідач, "обнулив" свою заборгованість за використаний кредитний ліміт, а саме встановлений кредитний ліміт став доступний до використання Відповідачем Однак, скориставшись даною послугою, у Відповідача виникло зобов`язання в рамках сервісу "Миттєва розстрочка", зі здійсненням регулярних платежів для погашення перенесеної заборгованості. Крім того, послуги, які пов`язані з платіжною карткою надаються при умові володіння особистою інформацією Клієнта Саме тому Банк постійно акцентує увагу про нерозголошення такої інформації. З виписки по рахункам вбачається, що відповідач активно користувався послугами банку, здійснював погашення заборгованості, протягом тривалого часу, в тому числі після підключення до послуги "Миттєва розстрочка". Оскільки послуга "Миттєва розстрочка" не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окремого кредитного договору не вимагається. Розділом VI Постанови НБУ від 05.11.2014 № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» встановлено що користувач карти зобов`язаний: -надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним; -після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Так само п. 14.16. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з дня повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій з електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та / або використання електронного платіжного засобу або його реквізитів. Згідно з умовами договору, а саме п.2.1.1.9.5. обов`язком власника є: -не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію; -не передавати Картку (її реквізити) для здійснення операцій іншими особами, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання Карти; -Нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів; операціями по зміні ПІНу; П. 2.1.1.9.10. Договору встановлено, що у випадку втрати Карти / ПІНу / постійного пароля / одноразових паролів або виникнення у Держателя підозр, що Карта / ПІН / постійний пароль / одноразові паролі могли бути втрачені, або виникнення ризику несанкціонованого використання Картки / ПІНа / постійного пароля / одноразових паролів Держатель повинен негайно виконати одну з таких дій: -Звернутися в Банк по телефону 3700 (безкоштовно по Україні), [NUMBER] (для УІР-кіентів), [NUMBER] (для дзвінків з-за кордону); -Звернутися в Банк для блокування картки (у разі втрати Карти); Держатель несе відповідальність за всі операції з карткою, вчинені: -па дату отримання Банком повідомлення від Клієнта про втрату Карти. Згідно п.2.1.1.9.14. Договору, постановка Картки в СТОП-лист здійснюється на підставі письмової заяви Клієнта відповідно до Тарифів Банку. Відповідач не згодний та просить визнати нікчемними оформлення послуг за сервісом "Миттєва розстрочка", стверджуючи, що не він вчиняв дані операції Однак, жодних доказів того, що Відповідач не здійснював даних транзакцій по кредитній картці, Відповідачем не надано. При оформленні послуг за сервісом "Миттєва розстрочка" були дотриманні всі умови, а тому підстав признати, що дані договори являються нікчемними немає. Також Відповідачем не надано доказів того, що ним було своєчасно повідомлено Банк про втрату/крадіжку карти чи ПІНу, інформації щодо незаконного використання картки. Згідно матеріалів справи Відповідачем не вжито заходів щодо запобігання втрати чи розкрадання картки, ПІНу (персонального ідентифікаційного номера). Тому в даному випадку відповідальність за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесеними на карті даними несе тільки Відповідач. Відповідач у свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку, якщо такі особи будуть виявлені. Щодо посилання Відповідача на заволодіння коштами третіми особами Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено визначення електронного платіжного засобу (п.1.14) - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. - П. 1.27 дається визначення платіжній картці - електронне платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором, ч. 16 ст. 14 встановлено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та / або використання електронного платіжного засобу або його реквізитів. Відповідно до умов Договору клієнт зобов`язаний: - застосовувати заходи до запобігання втрати картки, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання ; - інформувати Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу, або отримання звістки про їх незаконне використання ; У 3-х денний термін після усної заяви про втрату картки, ПІНа надати письмову заяву в Банк . Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування коштів на Картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки до стоп-листа Платіжної системи. Про втрату картки відповідач не заявляв, відповідно особа (або ж сам відповідач) яка отримала кошти мала в наявності платіжну карту і знала ПІН -код властивий даній карті, СУУ код та ін.особисту інформацію Відповідача. У зв`язку з відсутністю доказів звернення Відповідача в Банк із заявою про внесення картки в стоп-лист платіжної системи заперечення Відповідача не можуть прийматися судом до уваги поскільки являються необгрунтованими. Відповідно до наданої відповіді від НБУ відповідачу від 10.03.2020 року вбачається, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було проведено внутрішню перевірку, в результаті якої було встановлено, що операції, заявлені як спірні, здійснені 24.01.2020 року у системі дистанційного обслуговування «Приват24», доступ до якої було здійснено з використанням конфіденійної інформації Відповідача (а.с. 162-165). На теперешній час, Відповідачем не надано жодної актуальної інформації стосовно кримінального провадження № 12017220510000186. Крім того, з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.01.2017 (а.с. 136), а саме з фабули викладу обставин кримінального правопорушення вбачається, що невстановлені особи шахрайським шляхом на території Холодногірського району заволоділи грошовими коштами, чим спричинили матеріальні збитки. Жодної актуальної інформації по даному кримінальному правопорушенню суду надано не було. У ст. 526\~ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054\~ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048\~ЦК України). Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551\~ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1ст. 1050\~ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. Відповідно до ст. ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд вважає, що розмір заборгованості по тілу кредиту в сумі 104184,61 грн., по простроченим відсоткам у сумі 18109,36 грн. відповідає розрахунку Банку, наданого суду та не спростовується наявними в матеріалах справи доказами. За таких обставин, саме зазначена суму заборгованості у розмірі 104184,61 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Банку. Суд вважає, що з наданих позивачем письмових доказів беззаперечно вбачається, що сторонами під час укладення кредитного договору були узгоджені умови щодо кредитної суми та процентної ставки за користування кредитом. Підписавши 15.11.2012 анкету-заяву та довідку про ознайомлення із умовами кредитування, відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування. Зазначений висновок узгоджується з висновками Верховного суду, викладеними в постановах від 04.12.2019 по справі № 750/6058/17 та від 12.02.2020 по справі № 382/327/18. З урахуванням вищевказаного, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 2102 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved