Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Дніпровської міської ради, третя особа: [PERSON] «про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії». 17 жовтня 2018 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача з'явилась в судове засідання, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представники відповідача також з'явилися в судове засідання, заперечували проти задоволення позову та просили відмовити у задоволенні. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила задовольнити позовні вимоги. Надала до суду письмові пояснення, де зазначила про наступне. Рішенням Дніпропетровської міської ради VI скликання від 29 січня 2014 року №56/47 [PERSON] передано в оренду земельну ділянку площею 0,1669 га, кадастровий номер [NUMBER], по фактичному розміщенню незавершеного будівництва, яка знаходиться по [ADDRESS], строком на два роки. На виконання вказаного рішення між [PERSON] та Дніпропетровською міською радою 21 лютого 2014 року укладено договір оренди землі, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В. та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право 4748154). Пунктом 8 укладеного між сторонами договору визначено, що договір укладено на два роки. Після закінчення строку дії договору орендар, має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. На підставі договору іпотеки від 25 липня 2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] передав останньому в іпотеку незавершений будівництвом багатоквартирний житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,1669 га по вулиці Плеханова в місті Дніпропетровську. Відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку добровільного виконання зобов'язання за позикою, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 10 вересня 2015 року, [PERSON] передав останньому право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна. Відповідно до частин першої та другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. За змістом частини третьої статті 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Таким чином, власником об'єкта незавершеного будівництва є [PERSON], тому за приписами статті 120 ЗК України, право на оренду земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] має саме [PERSON] Вказані вище обставини також встановлені постановою Верховного суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 року при розгляді цивільної справи №200/21311/16-ц за позовом [PERSON] до Дніпровської міської ради про поновлення договору оренди. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем - [PERSON] виявлені обставини, які свідчать про незаконне позбавлення його права користування, земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] за місцезнаходженням об'єкту нерухомого майна, який належить мені на праві приватної власності. Рішенням Дніпропетровської міської ради VI скликання від 29.01.2014 р. N 56/47 [PERSON] було передано в оренду земельну ділянку площею 0,1669 га, кадастровий номер - [NUMBER], по фактичному розміщенню незавершеного будівництва, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (Бабушкінський район), строком на два роки. На виконання рішення сесії від 29.01.2014 р. N 56/47 та від 02.02.2011 № 216/8 між [PERSON] та Дніпропетровською міською радою було укладено договір оренди землі від 21.02.2014 р. та зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 21.02.2014 р. номер запису про інше речове право 4748154, земельну ділянку площею 0,1669га, кадастровий номер - [NUMBER], по фактичному розміщенню незавершеного будівництва, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (Бабушкінський район), строком на два роки. Пізніше, власником даного незавершеного будівництва, загальною площею 1088,8 кв.м., квартирний (багатоквартирний) житловий будинок, який складається з цокольного поверху літ. А став [PERSON] на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку добровільного виконання зобов'язання за позикою, серії та номер 1026 від 10.09.2015 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (витяг №106094248), що розташоване за адресою: [ADDRESS] власником зазначеного багатоквартирного житлового будинку, готовністю 44% є [PERSON]. Дата формування витягу 04.12.2017 року 14:11:05 годин. На теперішній час діє договір про спільну діяльність, укладений між [PERSON] та [PERSON], згідно якого сторони об'єднали своє майно (земельна ділянка та об'єкт незавершеного будівництва), з метою досягнення спільної господарської мети, а саме завершення будівництва багатоквартирного будинку та приміщення для дитячо-юнацької спортивної школи, за адресою [ADDRESS]. А отже права третьої особи по справі - [PERSON] також порушуються внаслідок протиправних дій посадових осіб Дніпровської міської ради. На розгляді суду перебуває справа за позовом [PERSON] до Дніпровської міської ради - про поновлення договору оренди землі та визнання укладеною додаткову угоду. Предметом розгляду цієї справи була саме земельна ділянка площею 0,1669 га розташована по фактичному розміщенню нерухомого об'єкту яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (до 15.10.2014 [ADDRESS].) Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2017 року по цій справі позов [PERSON] задоволено, однак рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2017 року по справі №200/21311/16-ц задоволено апеляційну скаргу Дніпровської міської ради та відмовлено в задоволенні позову з огляду на наступне. Згідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Однак, як встановлено з матеріалів справи, з 2015 року на підставі договору іпотеки від 25.07.2015., укладеного між [PERSON] та [PERSON] про передачу в іпотеку нерухомого майна - незавершеного будівництва - багатоквартирного житлового будинку, розташованого на земельній ділянці пл. 0,1669 га по [ADDRESS] (до 15.10.2014 [ADDRESS]), а також на підставі договору від 10.09.2015 року про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі останньому права власності на предмет іпотеки в порядку добровільного виконання зобов'язання за позикою, - власником спірної нерухомості є [PERSON], що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» Переважне право на оренду земельної ділянки, на якій перебуває нерухоме майно [PERSON] виникає саме у нього як власника цієї нерухомості. Статтею 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Наведені норми є правовою підставою для отримання Позивачем прав на земельну ділянку, на якій розташована його власність, а відсутність у нього правовстановлюючих документів на землю не є підставою для обмеження його прав як власника нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці. Главою 19 Земельного кодексу України визначено набуття права на землю громадянами та юридичними особами. Частина друга статті 116 Земельного кодексу України передбачає, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Механізм та порядок реалізації права надання земельних ділянок державної або комунальної власності передбачено статтями 123, 124 Земельного кодексу України. З вищенаведених норм вбачається, що застосування вказаного у статті 123 Земельного кодексу України порядку можливо щодо земельних ділянок, на які нереалізоване відповідне право громадян та юридичних осіб, тобто на вільну земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності. У свою чергу, частиною другою статті 120 Земельного кодексу України визначено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У відповідності до ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної. Згідно ч. 2 ст. 124 цього ж кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч.3 ст. 124 ЗК України). За однієї з умов ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Порядок передачі в оренду зазначених вище земельних ділянок громадянам, юридичним особам здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 Земельного кодексу України. Частиною 1 цієї статті передбачено, що надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Згідно з вимогами ст. 16 Закону "Про оренду землі" юридична або фізична особа, яка бажає отримати земельну ділянку, оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог Закону «Про оренду землі». Сама ж передача земельної ділянки в оренду, межі якої визначено в натурі (на місцевості) та без зміни її цільового призначення здійснюється орендодавцем орендарю без розроблення проекту відведення за актом приймання-передачі. Такий спрощений порядок передачі земельної ділянки в оренду є виправданим і базується на тому, що межі земельної ділянки та цільове призначення її використання визначені. Практично це означає, що земельна ділянка раніше вже відводилася, вона має винесені межі на місцевості, які не змінювалися, а по відведеннях останніх років, має також відповідний кадастровий номер. Згідно листа Відділу у м. Дніпро Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 29.08.2017 року №29-4-0.38-1260/107-17 24.07.2017 року у Державному земельному кадастрі зареєстровані нові земельні ділянки за адресою: [ADDRESS], площею 0,0267 га, кадастровий номер:[NUMBER], та площею 0,1402 га, кадастровий номер [NUMBER] (на якій знаходиться об'єкт незавершеного будівництва), шляхом поділу земельної ділянки площею 0,1669 га, кадастровий номер:[NUMBER]. Державна реєстрація була проведена на замовлення територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради. Об'єкт нерухомого майна, що належить [PERSON], перебуває на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] площею 0,1402 га, кадастровий номер [NUMBER]. Крім цього, Розпорядженням в.о. міського голови Г.І.Булавка від 24.11.2015 року №882-р вул. Плеханова була перейменована на вул. Князя Володимира Великого. Розпорядженням в. о. міського голови С.В. Єпіфанцевої від 12.09.2017 року №1092-р визнано таким, що втратило чинність, розпорядження міського голови від 15.10.2014 року №553-р «Про присвоєння адреси незавершеному будівництву по вул. Плеханова (Бабушкінський район)» та доручено головному архітектурно-планувальному управлінню департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради підготувати проект рішення міської ради про присвоєння адреси не завершеному будівництвом багатоквартирному житловому будинку по вул. Князя Володимира Великого (вул. Плеханова). Згідно рішення сесії Дніпровської міської від 20.09.2017 року №80/24 «Про присвоєння адреси незавершеному будівництвом багатоквартирному нежитловому будинку по вулиці Князя Володимира Великого», зазначеному об'єкту присвоюється адреса: вул. Князя Володимира Великого, буд. 13Б, адреси: 1. [ADDRESS], 2. [ADDRESS] 3. [ADDRESS] є адресами одного й того ж об'єкту незавершеного будівництвом багатоквартирного житлового будинку, що належить [PERSON]. І цей об'єкт нерухомості перебуває саме на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер [NUMBER], яка є зареєстрованою в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр". На виконання вищезазначених норм права 03.01.2018 року [PERSON] було подано до Дніпровської міської ради клопотання про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою для надання земельної ділянки в оренду строком на 49 років. Однак відповіді на його клопотання отримано не було. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України, за приписами якої однією з підстав виникнення цивільних прав і обов'язків є договір. Згідно із ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. У відповідності до ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Слід звернути увагу на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2016 року у справі № 200/8683/16-ц за позовом ТОВ «Ейфель» до [PERSON], про витребування майна з чужого незаконного володіння у позові було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року вказане рішення суду було змінено в частині правового обґрунтування позову. З вказаного рішення суду вбачається, що на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку добровільного виконання зобов'язання за позикою від 10 вересня 2015 року передав [PERSON], право власності на предмет іпотеки нерухоме майно незавершене будівництво квартирний (багатоквартирний) житловий будинок, що розташований на [ADDRESS], що складається з цокольного поверху літ. А, загальною площею 1088,8 кв.м., готовністю 44%. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на цей час право власності на об'єкт незавершеного будівництва зареєстровано за [PERSON], Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Дніпровська міська рада в відзиві на позовні вимоги зазначає «Реалізуючи виключне право розпоряджатися землею територіальної громади міста Дніпра на власний розсуд», що свідчить про те, відповідач діє не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідачем скасовано реєстрацію земельної ділянки площею 0,1669 га за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:[NUMBER] та зареєстровано дві нові земельні ділянки за адресою: [ADDRESS], площею 0,0267 га, кадастровий номер: [NUMBER], та площею 0,1402 га, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно ст.79 Земельного Кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до частин 1, 2, 4, 6, 9 ст. 79-1 ЗК України необхідно сформувати земельну ділянку як об'єкт цивільних прав. Сформованою є та земельна ділянка, площа, межі якої визначені та внесена інформація до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Згідно ст. 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Законом, що регулює правовідносини з державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі є Закон України «Про Державний земельний кадастр». Згідно зі статтею 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором. Відповідно до ч. 6 ст. 16 «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Частиною 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Відповідно до ч. 12 ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок погоджується, зокрема, у разі поділу, об'єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем. Згідно п. е) ч. 1 ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок включає, зокрема, нотаріально посвідчена згода на поділ чи об'єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні). Частиною 1 ст. 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч. З ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи. Частиною 4 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Таким чином для реєстрації нових земельних ділянок за адресою: [ADDRESS], площею 0,0267 га, кадастровий номер: [NUMBER], та площею 0,1402 га, кадастровий номер [NUMBER] та відповідно скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1669 га за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:[NUMBER] необхідним є подання заявником (власником земельної ділянки) оригіналу документації землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер:[NUMBER] з нотаріально посвідченою згодою на поділ вказаної земельної ділянки [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) як орендаря (користувача) зазначеної земельної ділянки. Оскільки [PERSON] такої згоди не надавав, реєстрація нових земельних ділянок за адресою: [ADDRESS], площею 0,0267 га, кадастровий номер: [NUMBER], та площею 0,1402 га, кадастровий номер [NUMBER] та відповідно скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1669 га за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер:[NUMBER] вимогам чинного законодавства не відповідають. Позивач [PERSON] 19.11.2015 року звертався до Дніпропетровської міської ради з заявою надати дозвіл на продаж та згоду на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню майна за адресою [ADDRESS], однак на вказану заяву відповіді не було. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч. 1 ст. 4 цього ж Кодексу закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За нормою ст. 31 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Суд дає критичну оцінку доводам представників відповідача, висловлені ними в письмовому відзиві та в судовому засіданні щодо невизнання позовних вимог позивача, оскільки вони є голослівними, безпідставними та нічим не підтверджені. Суд вважає, що така бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про надання в оренду позивачу земельної ділянки є протиправною, оскільки суперечить як вимогам Конституції України, так і земельному законодавству України та порушує законні права та інтереси позивача по справі. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Дніпровської міської ради, третя особа: [PERSON] «про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved