Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

14 січня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 жовтня 2007 року ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ "Комерційний банк "Надра", та [PERSON] уклали кредитний договір № 100/П/20/2007-840, згідно якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит на придбання автотранспорту в сумі 12404,52 доларів США з відсотковою ставкою 14,40%, з кінцевим строком повернення кредиту до 25 жовтня 2014 року. Згідно п.3.2 договору № 100/П/20/2007-840 від 26 жовтня 2007 року [PERSON] зобов'язалась відповідати перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит, а відповідачі належним чином свої зобов'язання не виконують, в результаті чого утворилася загальна заборгованість по кредиту, яка станом на 13 грудня 2013 року становила 14570,46 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13 грудня 2013 року становить 116 461,66 грн. Кошти по кредитному договору [PERSON] не сплачує, тому поручитель [PERSON] є солідарним боржником за вказаним вище кредитним договором. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просив стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованості по кредиту в сумі 116461,66 грн. Також він просив стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати. Представник позивача Федоренко С.В. в судове засідання не з'явився, під час звернення з позовом до суду просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, конверт з повідомленням про виклик до суду, направлений їй рекомендованим листом за місцем реєстрації, повернувся з відміткою про закінчення встановленого строку зберігання листа. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, на підставі ст. 74 ЦПК України [PERSON] належним чином була сповіщена про час, день і місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами в заочному провадженні та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 жовтня 2007 року відповідач [PERSON] звернувся до ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ "Комерційний банк "Надра", з заявою про отримання кредиту на купівлю автомобіля за програмою "Автопакет". Цього ж дня відповідачка [PERSON] заповнила анкету поручителя. 26 жовтня 2007 року на підставі анкети-заяви [PERSON] та анкети поручителя [PERSON] між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ "Комерційний банк "Надра", та [PERSON], [PERSON] було укладено договір "Автопакет" № 100/п/20/2007-84, згідно якого банк зобов'язався надати [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 12404,52 доларів США на придбання автотранспортного засобу із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,4% річних на залишок заборгованості. Кінцевий термін погашення кредиту до 25 жовтня 2014 року (а.с.6-9). Згідно договору [PERSON] та [PERSON] зобов'язались відповідати перед банком як солідарні боржники (а.с.6-9). [PERSON] зобов'язалась безвідзивно та безспірно відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з договору № 100/п/20/2007-84. Позивачем згідно договору зобов'язання перед [PERSON] були виконані та надані кредитні кошти, що підтверджується меморіальними ордерами від 26 жовтня 2007 року № NL-1, № NL-2 (а.с.20-21). [PERSON], в свою чергу, не виконує умови договору, кошти без поважних на те підстав згідно графіку повернення кредиту належним чином не сплачує і тому згідно розрахунку по договору № 100/п/20/2007-84 станом на 13 грудня 2013 року виникла загальна заборгованість по кредиту в сумі 14570,46 грн., що за курсом НБУ станом на 13 грудня 2013 року становить 116 461,66 грн., з яких: 72684,27 грн. - залишок по тілу кредиту; 26051,25 грн. - відсотки за користування кредитом; 7811,21 грн. - пеня та 9914,93 грн.- несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу (а.с.10-12, 22). Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 2.2.1 договору позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п.1.1.3.1 цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок у порядку, передбаченому п.2.2.3 цього договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 238 доларів США. Пунктом 2.2.3 договору визначено, що позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту щомісячно до 20 числа поточного місяця. Відповідно до п.4.2.5 договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. Пунктом 5.1 договору передбачена відповідальність позичальника у разі прострочення строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, згідно якого позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що за порушення вимог п.п.4.3.1, 4.3.2, 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1 договору, за кожен випадок. Крім того, відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Свої договірні зобов'язання [PERSON] по зазначеному кредитному договору належним чином не виконує. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту в сумі 72684,27 грн., відсоткам за користування кредитом в сумі 26051,25 грн. та пені в сумі 7811,21 грн. підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення штрафу згідно п.5.2 договору № 100/п/20/2007-84 від 26 жовтня 2007 року задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вже було зазначено вище, пунктом 5.1 договору передбачена відповідальність позичальника у разі прострочення строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, де зазначено, що позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Пунктом 5.2 договору передбачено, що за порушення вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1 договору, за кожен випадок. Представник позивача, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначив, що відповідачу [PERSON] нарахований штраф відповідно до п.5.2 договору за порушення строків сплати мінімально необхідного платежу, тобто фактично за порушення п. 4.3.3 Договору. Однак згідно п.5.2 договору № 100/п/20/2007-84 від 26 жовтня 2007 року відповідальність за порушення вимог п.4.3.3 взагалі не передбачена. За порушення строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту відповідно до п.5.1 позивачем вже нарахована пеня. Крім того, виходячи з вимог ч.2 ст. 549 ЦК України штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а виходячи з умов договору, обчислення штрафу прив'язується до всієї суми отриманого кредиту, що є неправильним і суперечить нормам статті 549 ЦК України . Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів порушення відповідачем [PERSON] вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. відповідач суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. Статтею 61 Конституції України про те, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача штрафу згідно п.5.2 договору № 100/п/20/2007-84 від 26 жовтня 2007 року за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу суд не вбачає Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позову частково і необхідність стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь позивача заборгованість по договору № 100/п/20/2007-84 від 26 жовтня 2007 року в загальній сумі 106546,73 грн., з яких: 72684,27 грн. - залишок по тілу кредиту; 26051,25 грн. - відсотки за користування кредитом; 7811,21 грн. - пеня В частині стягнення штрафу в сумі 9914,93 грн. суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів у дольовому порядку на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір пропорційно до задоволеної суми позову у розмірі 1059,80 грн. (а.с.3). На підставі викладеного,

Outcome: partial