Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

04 квітня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про повернення дітей, яких було відібрано за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2015 року, посилаючись на те, що на даний час обставини, які були піставою для відібрання дітей відпали. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали. Суду пояснили, що вони зі співмешканцем відремонтували залу кімнату у будинку за місцем прживання, облаштували дві кімнати для дітей, окремо для хлопчиків і дівчинки, навели лад у дворі, завезли воду, отримали від благодійного фонду одяг для дітей, придбали предмети гігієни. Сім"я проживає за рахунок пенсії [PERSON], тимчасових заробітків [PERSON] і соціальних виплат на молодшого сина [INFO]. Вони відвідують дітей за місцем їх перебування - Новопетрівській спеціалізованій загальноосвітній школі-інтернаті, привозять солодощі, іграшки, одяг, учнівські приладдя. Найменшого сина [PERSON] мати відвідувала за його перебування у відповідному закладі м.Миколаєва. Представник органу опіки та піклування Снігурівської міської ради позов не визнала. Пояснила суду, що санітарні умови у будинку покращилися. Дітям приготовані спальні місця та місце для навчання і відпочинку. Позивачі забезпечили завоз води. Прибрали сміття. Купили одяг дітям і постільну білизну. У наявності продукти харчування. Вважала, що прийняті міри є недостатніми. Представник органу опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації позовні вимоги не визнала. Зазначила, що ремонт проведено не у всіх кімнатах будинку. У позивачів низький рівень матеріального забезпечення, тоді як умови проживання і утриманні дітей у інтернаті набагато кращі. Позивачі прийняли міри до поліпшення житлових умов, але лише під контролем соціальних служб і ситуація може змінитися на гірше у будь-який час. Представник Новопетрівської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату залишила вирішення спору на розсуд суду, вказавши, що позивачі неодноразово протягом року приїздили до дітей, привозили їм солодощі, іграшки, шкільне приладдя та одяг. Постійно цікавляться життям дітей, телефонують як самим дітям так і їх класним керівникам. Діти люблять своїх батьків і чекають на повернення додому. Директор Лисогірської спеціалізованої школи-інтернату письмово повідомила суд, що [PERSON], [INFO] перебуває у закладі з 17 березня 2016 року, батьки його не відвідували. Просила провести судовий розгляд справи без представника закладу. Дослідивши докази по справі, суд прийшов наступного. Позивачі є батьками синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. [PERSON] по відношенню до сина [PERSON], [INFO] року є матір"ю одиначкою. За витягом з державного реєстру цивільного стану громадян про народження відомості про батька хлопчика записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2015 року у батьків відібрано без позбавлення батьківських прав всіх неповнолітніх дітей з передачею органу опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації для подальшого влаштування та із стягненням аліментів на їх утримання. Як вбачається з вказаного судового рішення, висновку про необхідність відібрання дітей від батьків суд прийшов з підстав свідомого нехтування ними своїми обов"язками, оскільки дітям не було забезпечено належних умов проживання, в будинку відсутній косметичний ремонт, не прибрано і не дотримано санітарних умов, не облаштовано місце для навчання дітей, відсутні одяг, шкільні приладдя та інші предмети першої необхідності. При постановленні рішення суд врахував висновок органу опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації про доцільність відібрання дітей, датований 22 квітня 2015 року. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2015 року позивачам відмовлено у задоволенні позову про повернення дітей. На підтвердження заявлених вимог позивачі надали акти обстеження матеріально-побутових умов проживання сім"ї від 02 березня 2016 року, складений спеціалістами соціальних служб та датований 13 березня 2016 року від депутата міської ради Зіньковського Ю.Г., з яких вбачається, що санітарно-гігієнічні умови в жилих кімнатах будинку задовільні. Мати придбала два комплекти постільної білизни, в наявності засоби особистої гігієни. Є запас продуктів харчування. З представленого суду акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім"ї, складеного 12 квітня 2016 року представниками відповідачів санітарно-гігієнічні умови проживання позивачів в межах норми, є електропостачання, опалення пічне, є запас дров. Продукти харчування в асортименті. Для старших дітей приготована одна кімната. В кімнаті зали на підлозі багато сміття, вона не придатна для проживання. Засоби особистої гігієни (зубні щітки, зубна паста, шампунь), пральний порошок відсутні. Є мінімум дитячого одягу і взуття. Позивачі висадили город з картоплею, цибулею, овочами. У підсобному господарстві тримають козу. При проведенні судом огляду домоволодіння позивачів за адресою вул.Г.Плієва,45 виявлено наступне. У житловому будинку велика кімната звільнена від сміття, проведено косметичний ремонт. Кімната умеблювана. На вікнах занавіси, на підлозі коврове покриття. Для дітей приготовані дві кімнати, окремо для дівчинки та хлопців. Є постільна білизна. Мати показала предмети особистої гігієни, придбані для кожної дитини та пральний порошок. У благодійному фонді "Крокуємо з надією" сім"я отримала одяг для старших дітей і харчування для молодшої дитини. Також встановлено наявність продуктів харчування, і те, що позивачі завезли воду в басину. Згідно інформації, яку містять характеристики на дітей з Новопетрівської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату, батьки тримають зв"язок з дітьми засобом мобільного зв"язку, мати відвідує дітей особисто. Привозить їжу, речі, іграшки, для сина [PERSON] придбано мобільний телефон. Мати телефонує класним керівникам дітей, цікавиться їх навчанням і станом здоров"я. Дітки люблять своїх батьків, стосунки між ними доброзичливі. В силу ч.ч.1,3 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Суд вважає, що причини, які стали підставою для відібрання дітей у позивачів на час розгляду позову відпали, що знайшло підтвердження дослідженням вищенаведених доказів. Суд визнає необґрунтованою позицію відповідачів в частині необхідності досягнення позивачами достатнього матеріального забезпечення як умови повернення дітей і щодо нестабільності виконання ними вимог працівників соціальних служб стосовно санітарно-гігієнічних умов у будинку. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі "Савіни проти України" (Заява № 39948/06), Страсбург, 18 грудня 2008 року, у п.50 якого зазначено, що сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. За такого, суд ухвалює про задоволення позовних вимог. За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на позивача [PERSON] обов'язок по сплаті на користь держави судового збору, відстроченого при подачі позовної заяви до ухвалення судового рішення, у сумі 551грн.20коп.

Outcome: approved