Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності будинку померлому та визнання права власності на будинок у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на одноповерховий житловий будинок з допоміжними господарськими спорудами, за адресою: [ADDRESS], який [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка, батька позивача, [PERSON], померлого [INFO] року. Батьки за життя заповітів не складали і позивач є єдиною спадкоємицею за законом. При зверненні до Шосткинської районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного будинку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому, позивач просить суд визнати за [PERSON], померлим [INFO] року, факт права власності на одноповерховий житловий будинок та допоміжні господарські споруди у вигляді погребу, сараю, навісу, вбиральні, свердловини та огорожі, розташовані в [ADDRESS] та визнати за нею у порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO] року, право власності на одноповерховий житловий будинок та допоміжні господарські споруди у вигляді погребу, сараю, навісу, вбиральні, свердловини та огорожі, розташовані в [ADDRESS] Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає. Третя особа не з'явилась, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Перевіривши та дослідивши матеріали справи і письмові докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Судом встановлені наступні обставини, відповідні їм правовідносини та надано їм таку оцінку. З наданих доказів судом встановлено, що [INFO] року в с. Чапліївка Шосткинського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 9/, який був чоловіком [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про одруження /а.с. 8/ На день смерті [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS], разом із дружиною, [PERSON]. Заповіт від [PERSON] у виконкомі Чапліївської сільської ради не засвідчувався. Вказане підтверджується довідкою від 14.05.2018 № 616, що видана виконкомом Чапліївської сільської ради /а.с. 15/ Згідно з довідкою виданою виконкомом Чапліївської сільської ради 23.04.2018 № 577 на підставі запису в погосподарській книзі № 7 від 01.01.2016 на 2016-2020 роки, номер об'єкта погосподарського обліку 01-0503-5, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], Шосткинського району Сумської області, 1970 року побудови, рахується за померлим [INFO] року [PERSON] /а.с. 13/ Згідно з технічним паспортом на житловий будинок № [ADDRESS] за вказаною адресою знаходяться: житловий будинок літера "А", погріб літера "Пг", сарай літера "Б", навіс літера "В", вбиральня літера "У", свердловина літера "св", та огорожа літера "N1-3" /а.с. 17 - 19/. Вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями, згідно з Висновком експертного дослідження 38/2018, становить 14 650 грн. /а.с. 20/ Архівний витяг № 249/04-04 від 10.05.2018 року з рішення Чапліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області № 33 від 11.12.1993 року , свідчить про те, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,39 га та для обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 0,07 га /а.с.16/. [INFO] року в с. Чапліївка померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 10/ На день смерті [PERSON] сама була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], заповіт від [PERSON] у виконкомі Чапліївської сільської ради не засвідчувався, вказане підтверджується довідкою від 14.05.2018 № 615, що видана виконкомом Чапліївської сільської ради /а.с. 14/ Згідно зі свідоцтвом про укладання шлюбу виданого виконкомом Чапліївської сільської Ради народних депутатів 26 жовтня 1991 року позивач змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]" /а.с. 8/. Згодом відповідно до свідоцтва про одруження виданого виконкомом Чапліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області 08 листопада 2004 року позивач змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]" /а.с. 7/ Позивач прийняла спадщину після смерті [INFO] року [PERSON], як єдиний спадкоємець, та почала її оформлювати, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Шосткинської міської державної нотаріальної контори 11 серпня 2017 року /а.с. 11/. Постановою державного нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори 24 травня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно померлої [INFO] року [PERSON] - житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], Шосткинського району Сумської області, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Відповідно до законодавства колишнього СРСР, чинного на момент побудови будинку, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31 січня 1966 року (наказ втратив чинність 13.12.1995), реєстрації підлягали лише індивідуальні будинки та домоволодіння у містах і селищах міського типу Української РСР. Як зазначено в пункті 6 зазначеної Інструкції, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам і селищам міського типу, але не приєднані до них. Пунктом 20 Інструкції було визначено порядок реєстрації у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу, зокрема: при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам. Отже, законодавством, що діяло на час побудови будинку (1970 рік) не було передбачено реєстрації права власності на нерухоме майно. Тобто момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації. І належним доказом, що підтверджує право власності [PERSON] на будинок з господарськими будівлями є запис в погосподарській книзі. На підставі наведеного суд вважає доведеним факт того, що померлому [INFO] року [PERSON] за життя належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], Шосткинського району Сумської області . На момент смерті [PERSON] спадкові правовідносини регулювалися Цивільним кодексом Української РСР 1963 року. Згідно із ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст. 524), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого та дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ст. 548), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ст. 549). Судом встановлено, що [PERSON] на час смерті чоловік проживала разом з ним та після його смерті залишилась проживати в будинку, тобто фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Отже, померла [INFO] року [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину, після смерті свого чоловіка [PERSON] померлого [INFO] року, але за життя не встигла оформити своїх спадкових прав. На дату смерті [PERSON] спадкові правовідносини регулюються Цивільним кодексом України 2003 року Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1, ч.5 ст. 1268, ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач правомірно претендує як єдиний спадкоємець за законом на визнання за нею права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої матері - [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, що в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку . Відповідно до положень п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця, що свідчить про неможливість отримання ним свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку. На підставі викладеного, проаналізувавши норми чинного законодавства, досліджені докази та встановлені у справі обставини, а також враховуючи, що відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку за необхідне захистити право позивача шляхом його визнання та встановлення факту, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved