Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO], є його двоюрідною прабабою, та визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку, площею 4,36 га, що розташована на території Недригайлівськогої селищної ради Недригайлівського райлгну Сумської області та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Свої позовні вимоги підтримав повністю, з наведених у позовній заяві підстав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача, Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд даної справи без його участі, просив прийняти рішення на підставі документів, що наявні в матеріалах справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла двоюрідна прабаба позивача по лінії матері [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.7). На даний час позивач хоче юридично оформити спадщину двоюрідної прабаби позивача по лінії матері [PERSON], але позбавлений можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку у зв'язку з відсутністю належних документів, які б підтверджували факт родинних відносин між ним, [PERSON] та [PERSON]. Так, позивач [PERSON], народився в м. Вишневе Києво - Святошинського району, Київської області, [INFO]. Відповідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER]) позивач записаний як "[PERSON]" [INFO]. В графі батьки записані: Батько - [PERSON], Мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серія ([NUMBER]) матері позивача, вона зазначена як "[PERSON]" [INFO], в графі батьки записані: Батько - [PERSON], мати - [PERSON]. 03 лютого 1979 р. зареєструвала шлюб з [PERSON], та змінила своє дівоче прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Як вбачається із свідоцтва про народження (серія [NUMBER]), рідної баби позивача по материнській лінії, вона заначено як "[PERSON]" [INFO], в графі батьки зазначені: Батько - [PERSON], Мати - [PERSON]. 26 червня 1955 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER], та змінила своє дівоче прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]". Як вбачається із матеріалів справи, що після смерті [INFO]. гр. [PERSON], 10 лютого 2004 р. Вишневою міською державною нотаріальною конторою Київської області була заведене спадкова справа за №42 за заявою [PERSON] (рідна баба по материнській лінії споріднення позивача по справі), але юридично спадщину [PERSON], вона не оформила. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON], підтверджується письмовим свідченням свідка [PERSON], яка посвідчила, що [PERSON], яка померла [INFO]. дійсно є двоюрідною бабою [PERSON], [INFO]. Також, факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON], підтвердили допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON], які пояснили, кожний окремо, що покійна [PERSON], дійсно є двоюрідною бабою [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Отже, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], яка померла [INFO], є двоюрідною прабабою [PERSON], [INFO], позивача по справі. Крім того, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом також у зв'язку з втратою оригінала правовстановлюючого документа на об'єкти спадкового майна, яким в даному випадку є право власності на землю. Так, право власності на вказану землю [PERSON] набув в порядку спадкування після смерті двоюрідної прабаби [PERSON], яка померла [INFO]. Оскільки на даний час зазначений Державний акт на право приватної власності на землю, втрачений, про що в "Недригайлів сьогодні" опубліковане оголошення про їх втрату (а.с.25-26), а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю його власника, позивач не може отримати у нотаріуса Свідоцтва про право на спадщину на дану землю за законом. Так як зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У відповідності до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Ст. 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У зв'язку з неможливістю отримати позивачем правовстановлюючого документа на вищезазначену землю, яку [PERSON] успадкував за законом після смерті двоюрідної прабаби [PERSON], суд вважає за необхідне задовольнити його позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за ним права власності на дану землю. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved