Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про про поділ в натурі житлового будинку, господарських будівель та споруд, встановлення порядку користування присадибною ділянкою. Позов мотивований тим, що 28.11.2014 року в с. Томашпіль Хмільницького району Вінницької області помер чоловік позивача [PERSON], після смерті якого позивач успадкувала за законом належне йому майно, зокрема ? частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Хмільнику Вінницької області по пров. Коцюбинського, 24. Вищезазначений будинок належав на праві власності чоловікові позивача та його братові відповідачу [PERSON] в рівних частках, однак першочергово власником житлового будинку і господарських будівель був батько покійного чоловіка позивача та відповідача [PERSON], якому рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області від 24.04.1969 року № 9 "Про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки" було надано земельну ділянку площею 600 кв.м. для забудови житлового будинку із подальшим відведенням в натурі, закріпленням відповідних межових знаків та виданням дозволу на виконання будівельних робіт. А рішенням виконкому Хмільницької міської ради від 16.11.1972 року за № 22 було затверджено акт прийомки домоволодіння. Після того, як [PERSON] в 1992 році став співвласником будинковолодіння, між ним та відповідачем було встановлено фактичний порядок користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами і присадибною земельною ділянкою, згідно якого позивач із чоловіком [PERSON] користувались в житловому будинку двома кімнатами (кімнати 2-3 площею 13,6 кв.м. та 2-4 площею 13,1 кв.м.), а іншими приміщеннями в житловому будинку користувався відповідач. З метою поліпшення умов проживання, позивач з чоловіком за власні кошти збудували прибудову літ. "А1", веранду літ. "а2", літню кухню літ. "Д", сарай літ. "Е", сарай літ. "е", гараж літ. "З", погріб літ. "П/Е", погріб літ. "п/а2" та огорожу № 3. Частину зазначених будівель та прибудов було узаконено як самовільно збудовані, однак збудовані чоловіком самовільні добудова та господарські будівлі до складу спадкового майна не ввійшли, окрім погребу літ. "П/Е", погребу літ. "п/а2" та огорожі № 3. Позивач вважає, що спорудження учасником спільної власності на жилий будинок з відповідного дозволу господарських будівель створює для нього право власності на них, проте це не є підставою для зміни розміру часток у власності на будинок. А тому споруджені чоловіком позивача [PERSON] в 1994, 1996 та 1999 роках погріб літ. "П/Е", погріб літ. "п/а2" та огорожа № 3 є лише його власністю, не змінює розміру часток у будинку та при поділі будинку в натурі ці будівлі до спільного майна не включаються. Рішенням 82 сесії Хмільницької міської ради 6 скликання від 27.08.2015 року за № 2318 позивачу, як співвласнику будинковолодіння № 24 по пров. Коцюбинського у м. Хмільнику, надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку. Однак, у звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку не бажає розподілити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і присадибну земельну ділянку, позивач змушена звертатись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, а саме просила задовольнити її позовні вимоги відповідно до висновку експерта № 2251-2254/15-21 від 26.12.2016 року та поданих судовим експертом [PERSON] доповнень до висновку експертиз. Зокрема згідно перерахунку варіанту 1 розподілу спірного домоволодіння у співвідношенні наближеному до ? та ? частки, без урахування вартості огорожі № 3, що тягне за собою зміну розміру часток співвласників після поділу (із 44/100 та 56/100 на 41/100 та 59/100 частини) та зміну розміру грошової компенсації із 33046,34 гривень на 47701,95 гривень, оскільки огорожа № 3 була збудована в 1994 році особисто [PERSON], відповідач участі у будівництві не приймав. Відтак позивач просить житловий будинок, господарські будівлі та споруди розподілити у відповідності до першого варіанту висновку експертизи від 26.12.2016 року із врахуванням доповнень експерта від 02.08.2017 року. Відповідач первісних та уточнених позовних вимог не визнав повністю, своїх бачень поділу не надав, стосовно наданих у висновку експерта варіантів поділу спірного майна, визначитись не зміг. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області від 24.04.1969 року № 9 "Про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки", [PERSON] було надано земельну ділянку площею 600 кв.м. для забудови житлового будинку (а.с.12). 18.06.1969 року [PERSON] зазначена земельна ділянка відведена в натурі із закріпленням відповідних межових знаків, та видано дозвіл на виконання будівельних робіт. Між виконкомом Хмільницької міської ради та [PERSON] було укладено договір про надання земельної ділянки в безстрокове користування для будівництва житлового будинку, який посвідчений Хмільницькою міською державною нотаріальною конторою 22.07.1969 року за реєстровим № 1496 (а.с.13). Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.06.1992 року Хмільницькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1392 та реєстраційного свідоцтва КП "ВООБТІ", 20.07.1992 року записаного в реєстрову книгу за № 3583, [PERSON] та відповідач [PERSON] в рівних частках по 1/2 кожен, є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Хмільнику Вінницької області по пров. Коцюбинського, 24 (а.с.16,17,18-21). Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.11.1980 року, що підвтерджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 298606, [PERSON] помер 28.11.2014 року в с. Томашпіль Хмільницького району (10). Після смерті чоловіка [PERSON] позивач [PERSON] успадкувала належне йому майно - ? частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Хмільнику Вінницької області по провулку Коцюбинського, 24 від 16.07.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.07.2015 року, виданим нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] Згідно вищевказаного свідоцтва обєкт нерухомого майна складається із: житлового будинку літера "А", веранди літера "а", ганку, погребу з шиєю літера п/а, веранди "а1", погребу літера "п/а2", ганку, сараю літера "Б", погребу літера "П/Б", літньої кухні літера "Б1", сараю літера "б", гаража літера "«В", вбиральні літера "Г", погребу літера "П/Е", огорожі № 1, воріт № 2, огорожі № 3. Самочинно зведені прибудова літера "А1" загальною площею 14,5 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м., веранда "«а2" загальною площею 21,0 кв.м., літня кухня літера "Д", сарай літера "Е", сарай літера "е", гараж літера "З" в свідоцтво про право на спадщину не ввійшли (а.с.29-30, 31-37). З пояснень сторін та матеріалів справи (а.с.18-28) вбачається, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] збудували прибудову літ. "А1", веранду літ. "а2", літню кухню літ. "Д", сарай літ. "Е", сарай літ. "е", гараж літ. "З", погріб літ. "П/Е", погріб літ. "п/а2" та огорожу № 3, які як самовільно збудовані до складу спадкового майна не ввійшли, окрім погребу літ. "П/Е", погребу літ. "п/а2", огорожі № 3, оскільки відповідно до пункту 3.2. розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва зведені на земельній ділянці погреба та паркани . Відповідно до Правових позицій Верховного Суду України спорудження учасником спільної власності на жилий будинок з відповідного дозволу господарських будівель створює для нього право власності на них, проте це не є підставою для зміни розміру часток у власності на будинок. При поділі будинку в натурі ці будівлі до спільного майна не включаються. Споруджені [PERSON] погріб літ. "П/Е", погріб літ. "п/а2" та огорожа № 3 були лише його власністю і не змінюють розміру часток у будинку та при поділі будинку в натурі ці будівлі до спільного майна не включаються. З моменту прийняття спадщини в 1992 році між чоловіком позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] було встановлено фактичний порядок користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами і присадибною земельною ділянкою згідно якого позивач та її чоловік користувались в житловому будинку двома кімнатами, позначеними в технічному паспорті на житловий будинок від 07.12.1999 року як кімнати 2-3 площею 13,6 кв.м. та 2-4 площею 13,1 кв.м., а іншими приміщеннями в житловому будинку користувався відповідач. Ці обставини встановлені поясненнями сторін у справі і ними визнаються. Як встановлено судом, [PERSON] в липні 2015 року зверталася з листом до [PERSON] з пропозицією укласти між ними договір про порядок володіння та користування спільним майном ( житловим будинком з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по пров. Коцюбинського,24 у м. Хмільнику) із визначенням реальних часток у спадковому майні і порядком користування, який між ними склався. Вказана обставина підтверджується листом [PERSON] від 28.07.2015 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.43,44). Поясненнями сторін встановлено, що сторони у справі згоди між собою не дійшли, що стало підставою для позивача [PERSON] для звернення до суду з даним позовом. Рішенням 82 сесії Хмільницької міської ради 6 скликання від 27.08.2015 року за № 2318 позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON], як співвласникам будинковолодіння № 24 по пров. Коцюбинського у м. Хмільнику, надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшого оформлення права власності на присадибні земельні ділянки (а.с.39). Згідно схеми поділу земельної ділянки виготовленої АПНВП "Візит" загальна площа присадибної земельної ділянки складає 0,0599 га. Земельна ділянка площею 0,0318 га перебуває у фактичному користуванні [PERSON], а земельна ділянка площею 0,0281 га перебуває у фактичному користуванні [PERSON] (а.с.40). Згідно висновку комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи проведеної Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.12.2016 року № 2251-2254/15-21 та доповнень до нього від 02.08.2017 року, експертом було запропоноваано три варіанти поділу житлового будинку у м. Хмільнику Вінницької області по провулку Коцюбинського, 24 та порядку користування земельною ділянкою (а.с. 130-165, 234-235). Відповідач [PERSON], на протязі розгляду справи судом позов не визнавав, не погоджувався з жодним із запропонованих експертом варіантів поділу, свого бачення поділу спірного майна не вказав. Позивач в уточнених позовних вимогах від 28.08.2017 року виявила згоду на проведення поділу за першим варіантом із запропонованих експертом та просила суд: розподілити в натурі житловий будинок з госпо\-дарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Хмільнику Вінницької області по провулку Коцюбинського, 24, у відповідності до першого варіанту ви\-сновку комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 26.12.2016 року № 2251-2254/15-21 та доповнень до нього від 02.08.2017 року, проведеної експертом Вінницького відділення Київсь\-кого науково-дослідного інституту судових експертиз, а саме: - виділити [PERSON] 41/100 частини житлового будинку з господарськими будів\-лями та спорудами, що знаходиться в місті Хмільнику Вінницької області по про\-вулку Коцюбинського, 24, які складаються із кімнати 1-3 площею 10,1 кв.м., кімнати 2-4 площею 13,3 кв.м., кімнати 2-5 площею 13,1 кв.м., сараю літ. "Б", сараю літ. "б", вбиральні "Г"; - виділити [PERSON] 59/100 частини житло\-вого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Хмільнику Вінницької області по провулку Коцюбинського, 24, які складаються із тамбура І площею 6,2 кв.м., кухні 1-1 площею 9,9 кв.м., ванни 1-2 площею 3,9 кв.м., коридору 1-4 площею 6,4 кв.м., кімнати 1-5 площею 15,1 кв.м., погребу з шиєю літ. "п/а", ґанку, літ\-ньої кухні літ. "Б1", погребу літ. "П/Б", гаражу літ. "В", огорожі № 1, огорожі № 2. Зобов'язати [PERSON] за власний рахунок провести наступні ремонтно-будівельні роботи: - закласти дверний отвір між приміщеннями 1-3 та 1-4; - улаштувати дверний отвір між приміщеннями 1-3 та 2-5. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 47701,95 гривень грошової компенсації за відступ від ідеальної частки у спільній влас\-ності. Встановити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння № 24 по пров. Коцюбинського в м. Хмільнику Вінницької області відповідно до плану схеми варіанту № 1 (додаток № 5 висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 26.12.2016 року), виділивши [PERSON] в окреме користування земельну ділянку площею 339 кв.м., а від\-повідачу [PERSON] - площею 261 кв.м. Відповідно до ст.ст. 30, 42 ЗК України в редакції Закону від 13.03.1992 року № 2196-ХІІ, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих обєктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у звязку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обовязковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі. Відповідно до п. 7 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року та статті 88 цього Кодексу громадяни, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Верховний Суд України у пункті 21 Постанові Пленуму № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" розяснив судам, що виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на житловий будинок і для яких зазначена угода також є обовязковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Відповідно до ст.ст. 358, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно з законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Таке ж право співвласників передбачено і ч. 3 ст. 358 ЦК України. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статетю 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: approved