Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області площею 8,02га. 01 жовтня 2006 року між ним та TOB «Запорізькі лани» в особі директора Новікової К.С. укладено договір оренди належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 8,02 га строком на 7 років. Договір зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів 12.08.2010 року за № 041027500209 на 7 років. Пунктом 9 договору визначений розмір орендної плати, що становить 1200,00 грн. або 3 тони зернових та 200 кг соняшнику на рік, яка згідно пункту 11 договору вноситься до 31 жовтня кожного року. В порушення зазначених умов договору, орендна плата за 2012-2013 роки позивачу досить не виплачена. Просить розірвати договір оренди землі земельної ділянки розміром 8,02 га розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 01.10.2006 року укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани» в особі директора Новікової К.С. зареєстрований 12.08.10 за № 041027500209 в Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК». Стягнути з ТОВ «Запорізькі лани» не сплачену орендну плату у натуральному вигляді у розмірі 2400 гривень та пеню в розмірі 0,1% за кожен день прострочення з 31.10.12 по 31.10.13 в розмірі 240грн. 11.12.2014 року від представника позивача надійшла доповнена та уточнена позовна заява, в якій він просить розірвати договір оренди землі від 01.10.2006 року укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани» в особі директора Новікової К.С., зареєстрований 12.08.2010 року за № 041027500209 в Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК», стягнути з ТОВ «Запорізькі лани» на користь позивача не сплачену орендну плату за 2012, 2013, 2014 роки в розмірі 9 тонн зернових та 600,00кг насіння соняшника. Стягнути з ТОВ «Запорізькі лани» на користь позивача пеню в розмірі 0,1% за кожен день прострочення з 01.11.2012 по 31.10.2014року. В судове засідання представник позивачки не з'явився. До суду подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, прохає задовольнити їх у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Просить в позові відмовити. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази надані сторонами та заперечення, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні [PERSON] є власником земельної ділянки, розміром 8,02 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району, Запорізької області. 01.10.2006 року між ТОВ « Запорізькі лани» та позивачем, укладено договір оренди земельної частки (паю), що належить останньому на праві власності, площею 8,02 га, який був зареєстрований 12.08.2010 року в у Оріхівському районному відділі земельних ресурсів, про що зроблено запис у Державному реєстрі земель №04102750004 на 7 років. За приписами статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За визначенням статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. За умовами укладеного між сторонами договору оренди землі від 01 жовтня 2006 року орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у формі та розмірі 1200,00 грн. або 3 тони зернових та 200 кг соняшнику на рік, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Пунктом 10 цього договору визначено, що орендна плата вноситься Орендарем щорічно в термін до 31 жовтня поточного року. Частиною 1 ст.24 Закону України «Про оренду плати землі» передбачається, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Також судом встановлено, що договір оренди землі між ТОВ « Запорізькі лани» та позивачкою укладено 01 жовтня 2006 року строком на 7 років, який був зареєстрований 18.05.2010 року в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів, тобто строк дії договору закінчується 18.05.2017 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. На підставі ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до статей 31, 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Судом проаналізовані докази, надані представником відповідача, а саме відомості на видачу орендної плати за 2012, 2013 рік, видаткові касові ордери, квитанції про перерахування орендної плати за 2014 рік позивачу та встановлено, що орендна плата позивачу була виплачена з порушенням строків, причиною яких були несприятливі погодні умови, згідно довідки про агрометеорологічні умови на території Запорізької області у період 25 квітня-31 липня 2012 року, які призвели до загибелі сільськогосподарських культур на площах Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани», що за висновком Торгово-промислової палати України визнано форс-мажорними обставинами. Згідно з квитанціями, наданими представником відповідача, розрахунок за даним позовом на теперішній час з позивачем відбувся у належній мірі. Також відповідачем, як орендарем за 4 квартал 2012 року та 3 квартал 2013 року був сплачений податок із орендної плати у дохід держави, що підтверджується відповідними податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку. В позовній заяві позивач посилається на те, що , що відповідач порушив умови договору оренди землі і підставою припинення права користування земельною ділянкою , відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України, є систематична невиплата орендної плати. Статтею 141 ЗК України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як позивачкою не доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог про припинення права користування земельною ділянкою. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Outcome: dismissed