Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з вказаною заявою, у якій просить видати обмежувальний припис [PERSON] на строк шість місяців з заборонами щодо перебування в місці її проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] ; наближення на 50 метрів до місця її проживання (перебування), навчання, роботи та інших місць частого відвідування, а саме - дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 26 "Веселка" за адресою: м. Бердичів, вул. Сергія Ковтуна, 36, Навчально-виховного комплексу № 4 за адресою: м. Бердичів, вул. Вінницька, 53, Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" за адресою: м. Бердичів, вул. Низгірецька, 1, вести телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб, посилаючись на те, що вона постійно потерпає від психологічного та фізичного насильства зі сторони [PERSON] протягом певного часу. [PERSON] проти задоволення заяви заперечив. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; Згідно з частиною другою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. З вказаних норм випливає, що обмежувальний припис може бути видано щодо кривдника, тобто особи, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Разом з тим, у матеріалах відсутні докази, які б ґрунтовно вказували на те, що [PERSON] вчиняв домашнє насильство щодо [PERSON] , зокрема, заяви [PERSON] до правоохоронних органів з приводу вчинення щодо неї насильницьких дій [PERSON] , показання (пояснення) свідків щодо такого насильства, постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вироки про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтями 121, 122, 125 Кримінального кодексу України. Наведена у листі від 16.07.2019 р. Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області інформація по те, що [PERSON] згідно аналітичної бази "АРМОР" 06.12.2018 р. притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення спростовується листом № 16686/19-Вих Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, у якому зазначено, що [PERSON] з 2016 р. по 2019 р. до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення не притягувався, постанова від 06.12.2018 р. у системі документообігу відсутня, а також поясненнями [PERSON] , про те, що до адміністративної відповідальності за домашнє насильство він не притягувався. [PERSON] з 06.12.2018 р. перебуває на обліку у категорії "сімейний дебошир", щодо нього заведено профілактичну картку, що підтверджується листами від 16.07.2019 р. та від 02.08.2019 р. Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області. Разом з тим, оскільки, як вказувалось вище, відсутні докази, які б ґрунтовно вказували на те, що [PERSON] вчиняв домашнє насильство щодо [PERSON] , у матеріалах справи відсутні відомості, у зв`язку з чим [PERSON] перебуває на вказаному обліку (за яких обставин йог було поставлено на цей облік), Суд вважає, що лише перебування на обліку не є достатньою підставою для видачі стосовно [PERSON] обмежувального припису. Суд не може взяти як беззаперечний доказ того, що [PERSON] вчиняв домашнє насильство щодо [PERSON] , акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 421, оскільки обставини щодо отримання [PERSON] легких тілесних ушкоджень, які у ньому містяться, наведені зі слів [PERSON] , та будь-якими іншими доказами не підтверджені. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed