Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

03.10.2011 року ПАТ "Фідобанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідач не виконує належним чином зобов'язання по виплаті кредиту. На теперішній час позивач змушений звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, яка буде встановлена на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій, та просив стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. З відома представника позивача суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.10.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Ерсте Банк" правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Фідобанк" (надалі -Банк), та [PERSON], укладено кредитний договір №014/ZAXSGX/2/1, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 185000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,49 % на рік з кінцевим терміном повернення 01.10.2021 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором між Банком та [PERSON] укладений договір іпотеки від 03.10.2011 р. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON]. На момент укладання цього договору предмет іпотеки оцінено у сумі 265029,00 грн. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, але [PERSON], в порушення вимог кредитного договору, свої зобов'язання не виконала. В зв'язку з неналежним виконанням позичальником свого зобов'язання станом на 25.08.2014 р. утворилася заборгованість в сумі 198990,28 грн., із яких: строкова заборгованість за тілом кредиту - 137208,23 грн., прострочена заборгованість за тілом кредиту - 23125,05 грн., строкова заборгованість по відсоткам - 954,74 грн., прострочена заборгованість по сплаті відсотків - 33230,08 грн., загальна сума пені за недотримання умов кредитного договору - 4472,18 грн. Як передбачено статтями 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України "Про іпотеку". Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекою держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, в тому числі, на підставі рішення суду. Зі змісту абзацу 5 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Абзацом 7 ст.39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно з положенням ст.5 Закону України "Про іпотеку", вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Крім того, за правилами ч.2 ст.43 ЗУ "Про іпотеку", початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Згідно зі ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду провадиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив умови кредитного договору №014/ZAXSGX/2/1, виконання якого забезпечено договором іпотеки від 03.10.2011 р., а отже позивач отримав право звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи викладене, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягнення судові витрати.

Outcome: approved