Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

15.11.2019 року до суду звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якій просила суд зменшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з неї на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до 500 грн. щомісячно, з подальшою індексацією до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що 15.07.2014 року Московським районним судом м.Харкова було ухвалено рішення, яким було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина - [PERSON] у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.02.2014 року та до його повноліття. Позивач зазначає, що бухгалтерія підприємства, де вона працює, сумлінно перераховує аліменти на утримання дитини. Однак, на цей час у позивача склалася інша сім`я. [INFO] у позивача народилась дитина - [PERSON] . У зв`язку з чим позивач і звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Ухвала про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на зазначену в позові адресу. Відповідач отримав вказаний пакет документів, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву або інших клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило. У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено наступне. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 22.05.2013 шлюб між сторонами - [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про зміну імені, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного цправління юстиції у Харківській області за актовим записом № 20, серії [NUMBER] , 30.09.2015 року [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.18). Згідно долученої копії виконавчого листа, виданого 11.08.2014, Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 15.07.2014 задоволено заяву [PERSON] , та стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.02.2014 року та до його повноліття (а.с.12). Згідно постанови старшого державного виконавця Київського ВДВС Харківського МУЮ про звернення стягнення з заробітної плати від 28.08.2014, з [PERSON] стягуються аліменти на підставі вищевказаного рішення суду (а.с.10). Згідно наявної в матеріалах справи копії виписки з наказу ТОВ "ФК "Здоров`я" від 12.09.2019 № 437-ок, [PERSON] , контролеру ОКК , надано відпустку по вагітності та пологах на 126 календарних днів з 11.09.2019 по 14.01.2020 (а.с.17). Факт перебування позивача в стані вагітності також підтверджується долученою копією обмінної картки з КНП "Місьа поліклініка №11" (а.с.16). З [PERSON] [INFO] у позивача народилася друга дитина - [PERSON] . Тепер на утриманні позивача знаходиться ще донька (а.с.14). З огляду на вищезазначене, обставини свідчать про те, що у зв`язку з народженням дитини у з іншим чоловіком, позивач зобов`язана забезпечувати належне матеріальне становище для всіх своїх дітей, а, відповідно, сплата аліментів у встановленому судом розмірі утискує права на утримання другої дитини позивача. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої статті 182 СК України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовної заяви вбачається, що заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь відповідача, позивач посилається на народження другої дитина, що на думку суду є підставою для зміни розміру аліментів, оскільки обов`язок утримувати двох дітей само по собі вказує на зміни матеріального стану, а саме його погіршення. Тому, розмір аліментів на неповнолітню дитину підлягає зменшенню. Отже, позивач надав суду належні і допустимі докази зміни свого матеріального стану, що у відповідності до ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру вже стягнутих аліментів. Однак, з урахуванням вимог статті 182 СК України та того факту, що позивачем не надано доказів щодо рівня свого заробітку та доказів щодо спроможності сплачувати аліменти саме в розмірі 500 грн., суд приходить до висновку, що зміна розміру аліментів підлягає до зменшення з 1/4 частини від усіх видів доходу до 1/6 частини. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного та

Outcome: partial