Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15.06.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 536129102. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 536129102. 03.01.2019 між ТОВ Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 20190103 , у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Згідно з п.2.1 Договору факторингу , згідно умов цього договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги , зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги , а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах , визначених цим договором. Згідно з п. 4.1 Договору факторингу, Сторони погодили, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги по формі встановленій у Додатку до цього Договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 30.01.2019 року до Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 7957,92 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати. Ухвалою від 23.12.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с. 26) . У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] просить в позові ТОВ «ФК ЄАПБ» відмовити в повному обсязі , оскільки вважає його необґрунтованим та таким , що не відповідає обставинам справи, зазначає що позивачем не доведено факту підписання відповідачем кредитного договору , крім того наголошує на тому, що наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості (а.с.50-56). У наданій ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповіді на відзив, позивач відхиляючи заперечення відповідача зазначені у його відзиві, вказав, що доводи зазначені відповідачем [PERSON] у відповіді на відзив не підтверджені належними та допустимими доказами, просив відзив [PERSON] на позов залишити без задоволення, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ » до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити в повному обсязі (а.с. 67-73, 87-90). Крім того 24.02.2021 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування якого зазначив, що договір №536129102 від 15.06.2018 не має юридичної сили, оскільки не містить жодних підписів, відповідач за зустрічним позовом не надав жодних доказів, які б свідчили про те, що оспорюваний договір дійсно укладений та підписаний обома сторонами, також відсутні докази про передачу грошових коштів. Крім того вважає , що відповідачем не виконано переддоговірної роботи з Позичальником. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перебувають в загальному доступі, оскільки опубліковані на сайті www.moneyveo.ua. Відповідач не надав до суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки Правила надання грошових коштів неодноразово змінювались самим ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Тому Умови, що розміщенні на сайті відповідача не можна вважати складовою частиною договору. Посилаючись на вищевикладені обставини , [PERSON] просив визнати недійсним договір №536129102 від 15.06.2018 укладений між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та [PERSON] ( а.с. 57-65). Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2021 року, прийнято до провадження зустрічну позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання кредитного договору недійсним та об`єднано в одне провадження із позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором( а.с.77-78). На зустрічну позовну заяву [PERSON] про визнання кредитного договору недійсним , відповідач ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» подав відзив в якому просив суд відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви у повному обсязі , оскільки доводи, зазначені позивачем у зустрічному позові не підтверджені належними та допустимими доказами, та спростовуються матеріалами справи, в тому числі і наданими додатками до відзиву на зустрічну позовну заяву , а саме: копією договору № 536129102 від 15.06.29018 року, копією платіжного доручення(заяви) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську карту отримувача, яким є [PERSON] , копією Заявки на отримання кредиту від 15.06.2018 року, яка містить персональні дані отримувача, суму кредиту та номер карти для зарахування кредитних коштів. Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що при укладанні договору з [PERSON] ними було дотримано вимоги законодавства і щодо форми договору - електронна форма, яка у відповідності до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми, і щодо підпису - договір підписано позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором , у відповідності до ст. 11 Закону України про електронну комерцію». Договір містить усю необхідну інформацію передбачену законодавством України, в той час як доводи Позивача зводяться виключно до цитування норм закону та власних припущень та без жодної аргументації та відсутності доказової бази ( а.с. 99-106). Представник позивача за первинним позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи судом був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача наполягає на задоволенні позову у повному обсязі, на підставі наявних у справі доказів. (а.с. 34-35, 43-44). Про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначено також і у відповіді на відзив (а.с. 72, 89 (зворотній бік)-90). Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 75, 159). Представник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - відповідач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за зустрічним позовом [PERSON] за відсутності представника ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заперечує проти зустрічної позовної заяви в повному обсязі , позовні вимоги вважає необґрунтованими, просить відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви(а.с.160). Треті особи за зустрічним позовом в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.06.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 5361291029 (а.с. 5-6). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 536129102 (а.с.7). 03.01.2019 між ТОВ Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 20190103 , у відповідності до умов якого, ТОВ «Талін плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги(а.с. 8-9). Згідно з п.2.1 Договору факторингу Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги , зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги , а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах , визначених цим договором. Згідно з п. 4.1 Договору факторингу, Сторони погодили, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги по формі встановленій у Додатку до цього Договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 30.01.2019 року до Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 7957,92 грн. , з яких : 5910 грн. -заборгованість по основному боргу(тіло кредиту), 2047 грн.- заборгованість за відсотками( а.с. 10). Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу, Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права Клієнта за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не замінює попередній. На виконання п. 5.2.4. Договору факторингу, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, ТОВ «ФК «ЄАПБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги (а.с.11). Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором.Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. На вимогу п. 6 ч.3 ст. 175 ЦПК України та з метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитного договору, Позивачем, який набув право грошової ввимоги на адресу Відповідача було направлено Повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу . Статтею 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Попереднього кредитора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога» , які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним , відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відома від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. З Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин ) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між -Позичальником та Товариством (заснованих як на першому Договорі, так і на всіх наступних договорах, інших договорах і угодах, які будуть укладені між Відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у майбутньому) в якості електронного підпису Позичальника буде використовуватись Логін Особистого кабінету та Пароль Особистого кабінету. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 30.01.2019 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій . Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № 536129102 в сумі 7957,92 грн. , з яких : 5910 грн. -заборгованість по основному боргу(тіло кредиту), 2047 грн.- заборгованість за відсотками (а.с. 12). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розроблені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Правила , а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як доказ укладення договору з [PERSON] ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надав копію заявки на отримання кредиту договору від 15.06.2018 року, Правила надання грошових у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 109, 110-111) . Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду України (постанова від 03.07.2019, справа№ 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що: « роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) . За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Правила надання грошових у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відсутність у Заявці на отримання кредиту домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Правила надання грошових у кредит не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Заявка на отримання кредиту від 15.06.2018 року року не містить даних щодо домовленості сторін договору про сплату конкретних відсотків за користування кредитними коштами, сплати пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Також матеріали справи не містять доказів про те, що Правила надання грошових у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», які містяться в матеріалах справи , визнавались відповідачем як беззаперечні умови кредитного договору, більш того зазначений документ не містить підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15.06.2018 року шляхом підписання Заявки на отримання кредиту . За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Беручи до уваги вищевказаний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, слід дійди до висновку про те, що відповідач фактично отримав та використовував кошти надані фінансовою установою на кредитну картку, але не повернув їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача фактично отриманої суми кредитних коштів, яка на час розгляду справи не повернута відповідачем. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Кредитору не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником лише обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.10.2020 року заборгованість за тілом кредиту (за основним боргом) становить 5910 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу. Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року. Суд критично ставиться до твердження позивача за зустрічним позовом [PERSON] щодо неналежної форми оскаржуваного правочину , відсутності на ньому підпису обох сторін, відсутності доказів про передачу грошових коштів , як підстави для визнання його недійсним, оскільки зі змісту оспорюваного кредитного договору № 536129102 від 15.06.2018 року вбачається , що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить його заявка до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»(а.с. 109). Без отримання листа на адресу електронної пошти та СМС-повідомлення, беї здійснення входу на сайт Товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Паролю Особистого кабінету, без заповнення Заявки, кредитний договір між Позивачем і Відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Пр електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ч.1 ст.125 ЦК України передбачено , що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третьою , п`ятою та шостою статті 203 цього Кодекс, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства , а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа , яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків , що обумовлені ним. Відповідно до ст.ст. 12,80 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, факт передання грошових коштів позивачу підтверджується копією платіжного доручення(заяви) на переказ та зарахування грошових коштів в розмірі 5910 грн. від 15.06.2018 року на банківську карту отримувача, яким є [PERSON] . В платіжному дорученні зазначено: «Перерахування грошових коштів згідно кредитного договору № 536129102 від 15.06.2018 року» ( а.с. 108). Посилання [PERSON] на те , що він не підписував договору № 536129102 від 15.06.2018 року не підтверджується належними та допустимими доказами . Матеріалами справи підтверджено , що договір був підписаний Позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Доказів вчинення шахрайських дій матеріали справи не містять . З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» є обґрунтованим, а тому підлягає частковому задоволенню. Зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки доводи зустрічної позовної заяви не підтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами судової справи. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1555,48 грн.

Outcome: partial