Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суд до відповідача [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки посилаючись на те, що у грудні 2007 року [PERSON] звернувся до Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» з метою отримання кредиту. 27.12.2007 року між [PERSON] і Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» був укладений кредитний договір №49.4/170/07-Сз, яким була встановлена відновлювальна кредитна лінія на споживчі цілі в національній валюті України, в межах загальної суми 37536310 грн. на умовах сплати 13,6% річних за користування кредитними коштами, строком до 26.12.2012 року, а також взаємні права та обовязки сторін. 27.12.2007 року з метою забезпечення зобовязань третьої особи за кредитним договором, між Банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір №49.12/170/1742/07, за яким були передані в іпотеку Банку 4 земельні ділянки, розташовані в с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області. Додатковою угодою №1 від 01.08.2008 року до кредитного договору, починаючи з 01.08.2008 року процентна ставка за кредитом була встановлена на рівні 17% річних. Шляхом укладання додаткової угоди № 2 сторонами в порядку ст.. 651 ЦК України було домовлено викласти з розділу 1 по розділ 8 кредитного договору у новій редакції. Як вбачається з договору купівлі - продажу прав вимоги від 27 вересня 2013 року укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №2466 останній купив (прийняв) право вимоги за кредитним договором № 49.4/170/07-Сз від 21.12.2007 року, що підтверджується додатком 1 (перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги) до цього договору купівлі-продажу прав вимоги. Внаслідок такої передачі та за правилами, передбаченими ст.ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України, ПАТ «Дельта Банк» став стороною (новим кредитором) як за Кредитним договором № 49.4/170/07-Сз від 27.12.2007 року, так за Іпотечним договором № 49.12/170/1742/07 від 27 грудня 2007 року. Взяті на себе зобовязання за кредитним договором третя особа не виконала. Станом на 26 листопада 2015 року розмір заборгованості за сумою нарахованих та не сплачених процентів Позичальника перед Позивачем за договором кредиту № 49.4/170/07-Сз від 27 грудня 2007 року за період з 27.09.2013 по 31.05.2014 р. складає: 4 318 218,23 гривень (чотири мільйони триста вісімнадцять тисяч двісті вісімнадцять гривень 23 копійки). Пунктом 4.2. Договору іпотеки Сторони домовились. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення Боржником умов Кредитного договору, або порушення Іпотекодавцем умов цьог о Договору. У пункті 4.3. Договору іпотеки Сторони визначили, що при настанні випадків, передбачених п. 4.2. цього Договору Іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із таких способів: набуває право власності на майно. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] (паспорт серії СН №996212, виданий Мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10.11.1998 р., ідентифікаційний номер за ДРФО [NUMBER], місце реєстрації : місто Київ, вул. Пирятинська, будинок 27) заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 27.09.2013 по 31.05.2014 р. у розмірі - 4 318 218,23 гривень. (Чотири мільйони триста вісімнадцять тисяч двісті вісімнадцять гривень 23 копійки), шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №49.12/170/1742/07, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 27 грудня 2007 року за № 3292 із змінами, а саме: земельну ділянку площею 1,7499 га, кадастровий номер №3222480601:01:042:0028, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Бобриця, вул. Заозерна,168,170,172,174,176,178, 180, шляхом продажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, пояснюючи наступне. В липні 2011 року ПАТ «Кредитпромбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 49.4/170/07-Сз від 27.12.2007 року в сумі 51\~523\~784,00 грн. за період з 27.12.2007 року по 31.05.2011 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.06.2012 року позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 49.4/170/07-Сз від 27.12.2007 року задоволено. Представник позивача наголошує, що вищевказане рішення на сьогоднішній день невиконане. Заборгованість за кредитним договором не погашена. Тому позивач звернувся з позовом до суду до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за сумою нарахованих та несплачених процентів за період з 27.09.2013 року по 31.05.2014 року . У той час як ПАТ «Кредитпромбанк» зверталося до суду в липні 2011 року та в липні 2013 року з іншим предметом позову , нарахувавши заборгованість за кредитом , процентами та пенею за періоди з 27.12.2007 року по 31.05.2011 року та з 27.12.2007 року по 08.07.2013 року відповідно. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на наступне. В липні 2011 року ПАТ «Кредитпромбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 49.4/170/07-Сз від 27.12.2007 року в сумі 51\~523\~784,00 грн. за період з 27.12.2007 року по 31.05.2011 року. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11.10.2012 року рішення від 13.06.2012 року по справі № 2-2049/2012 року за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без змін. Тобто на спірні земельні ділянки, що є предметом іпотеки вже звернуто стягнення , а тому повторне стягнення не можливе. Представник третьої особі в судовому засіданні позов підтримав, просив суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із матеріалів справи 27.12.2007 року між [PERSON] і Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» був укладений кредитний договір №49.4/170/07-Сз, яким була встановлена відновлювальна кредитна лінія на споживчі цілі в національній валюті України, в межах загальної суми 37\~536 310 грн. на умовах сплати 13,6% річних за користування кредитними коштами, строком до 26.12.2012 року, а також взаємні права та обовязки сторін. Додатковою угодою №1 від 01.08.2008 року до кредитного договору, починаючи з 01.08.2008 року процентна ставка за кредитом була встановлена на рівні 17% річних. Шляхом укладання додаткової угоди № 2 сторонами в порядку ст. 651 ЦК України було домовлено викласти з розділу 1 по розділ 8 кредитного договору у новій редакції. 27.12.2007 року з метою забезпечення зобовязань [PERSON] за кредитним договором, між Банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір №49.12/170/1742/07, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3292 за яким були передані в іпотеку Банку 4 земельні ділянки, розташовані в с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, а саме: 1) земельну ділянку площею 1,5001 га., кадастровий номер 3222480601:01:035:0007, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилих будинків, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бобриця, вул. Заозерна, 128, 130, 132, 134, 136, 140 та належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯД №964205, виданий на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 01 грудня 2005 року за №1772, №1762, №1718 від 27 грудня 2006 року за №4907, №4911 та від 26 грудня 2006 року за №4767 та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010732900291 в Києво-Святошинському районному відділі земельних ресурсів від 12 жовтня 2007 року; 2) земельну ділянку площею 1,7499 га., кадастровий номер 3222480601:01:042:0028, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бобриця, вул. Заозерна, 168, 170, 172, 174, 176, 178, 180 та належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯД №964211, виданий на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 01 грудня 2005 року за №1814, №1818, №1822, №1826, №1830 від 27 грудня 2006 року за №4923 та від 26 грудня 2006 року за №4815 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010732900284 в Києво-Святошинському районному відділі земельних ресурсів від 12 жовтня 2007 року; 3) земельну ділянку площею 1,9053 га., кадастровий номер 3222480601:01:042:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилих будинків, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бобриця, вул. Заозерна, 137, 139, 141, 143, 145, 147, 149, 151 та належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯД № 964206, виданий на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 01 грудня 2005 року за №1758, №1834, №1754, №1750, №1746, №1742, №1738, №1778 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010732900290 в Києво-Святошинському відділі земельних ресурсів від 12 жовтня 2007 року; 4) земельну ділянку площею 1,8734 га., кадастровий номер 3222480601:01:042:0025, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилих будинків, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бобриця, вул. Заозерна, 153, 155, 157, 159 та належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯД №964208, виданий на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 01 грудня 2005 року за №1798 та від 26 грудня 2006 року за №4759, №4811, №4807 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010732900288 в Києво-Святошинському районному відділі земельних ресурсів від 12 жовтня 2007 року, шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, згідно експертного висновку субєкта оціночної діяльності, що буде здійснений в процесі виконавчого провадження з виконання рішення суду. Взяті на себе зобовязання за кредитним договором [PERSON] не виконував. Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором 49.4/170/07-Сз від 21.12.2007 року заборгованість третьої особи перед банком за період з 27.09.2013 року по 31.05.2014 року виключно за нарахованими відсотками складає 4\~318\~218,23 грн. Згідно з п. 1.4 іпотечного договору, за згодою сторін, загальна заставна вартість земельної ділянки на яку пропонується звернути стягнення за згодою сторін складає 15\~329\~000,00 грн. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки позовні вимоги задоволено. У рахунок погашення заборгованості [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк за кредитним договором №49.4/170/07-Сз від 27.12.2007 року у сумі 51523784 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №49.12/170/1742/07 від 27.12.2007 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством Кредитпромбанк і [PERSON], на наступне нерухоме майно: Земельну ділянку площею 1,5001 га., кадастровий номер 3222480601:01:035:0007, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилих будинків, що знаходиться за адресою: Кивська область, Києво-Святошинський район, село Бобриця, вулиця Заозерна, 128, 130, 132, 136, 140 та належить відповідачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯД №964205, виданий на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 01 грудня 2005 року за № 1722, № 1762, № 1718 від 27 грудня 2006 року за № 4907, № 4911 та від 26 грудня 2006 року за № 4767 та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010732900291 в Києво-Святошинському районному відділі земельних ресурсів від 12 жовтня 2007 року; б) земельну ділянку площею 1,7499 га., кадастровий номер 3222480601:01:042:0028, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Кивська область, Києво-Святошинський район, село Бобриця, вулиця Заозерна, 168, 170, 172, 174, 176, 178, 180 та належить відповідачі на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯД №964211, виданий на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 01 грудня 2005 року за № 1814, № 1818, № 1822, № 1826, № 1830 від 27 грудня 2006 року за № 4923 та від 26 грудня 2006 року за № 4815 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010732900284 в Києво-Святошинському районному відділі земельних ресурсів від 12 жовтня 2007 року; в) земельну ділянку площею 1,9053 га., кадастровий номер 3222480601:01:042:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилих будинків, що знаходиться за адресою: Кивська область, Києво-Святошинський район, село Бобриця, вулиця Заозерна, 137, 139, 141, 143, 145, 147, 149, 151 та належить відповідачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯД № 964206, виданий на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 01 грудня 2005 року за № 1758, № 1834, № 1754, № 1750, № 1746, № 1742, № 1738, № 1778 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010732900290 в Києво-Святошинському відділі земельних ресурсів від 12 жовтня 2007 року; г) земельну ділянку площею 0,8734 га., кадастровий номер 3222480601:01:042:0025, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилих будинків, що знаходиться за адресою: Кивська область, Києво-Святошинський район, село Бобриця, вулиця Заозерна, 153, 155, 157, 159 та належить відповідачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯД №964208, виданий на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 01 грудня 2005 року за № 1798 та від 26 грудня 2006 року за № 4759, № 4811, № 4807 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010732900288 в Києво-Святошинському районному відділі земельних ресурсів від 12 жовтня 2007 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.03.2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Кредипромбанк» у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття права власності. Відповідно до ч. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Згідно ст. 12 Закону України Про іпотеку у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Стаття 33 даного Закону визначає що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. У частині 3 ст. 33 Закону визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). При цьому правовою підставою для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (або відсутність застереження в іпотечному договорі). Договором іпотеки на іпотекодержателя покладається зобовязання надіслати іпотекодавцю повідомлення, оформлене відповідно до вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку". Надіслання такого повідомлення є обовязковою умовою для подальшого вчинення виконавчого напису на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Частиною 2 ст. 35 Закону встановлено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодаржателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Тобто, у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобовязання (ст. 37 Закону), він має право звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 Закону, якою передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку". На підставі вищевикладеного, суд, приходить до висновку що, оскільки на підставі рішення суду на користь позивача вже було звернуто стягнення в тому числі на спірну земельну ділянку (земельну ділянку площею 1,7499 га., кадастровий номер 3222480601:01:042:0028, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Кивська область, Києво-Святошинський район, село Бобриця, вулиця Заозерна, 168, 170, 172, 174, 176, 178, 180 та належить відповідачі на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯД №964211, виданий на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 01 грудня 2005 року за № 1814, № 1818, № 1822, № 1826, № 1830 від 27 грудня 2006 року за № 4923 та від 26 грудня 2006 року за № 4815 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010732900284 в Києво-Святошинському районному відділі земельних ресурсів від 12 жовтня 2007 року) суд не може в рахунок погашення суми заборгованості повторно звернути стягнення на предмет іпотеки, оскільки в такому випадку відбудеться подвійне стягнення з боржника коштів. Посилаючись на вищевикладене суд приходить до наступних висновків. Зважаючи на наявне в матеріалах справи рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки,яке є чинним та на сьогодні не виконано, що сторонами не оспорювало ся, суд має стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 27.09.2013 по 31.05.2014 р. у розмірі - 4 318 218,23 гривень (чотири мільйони триста вісімнадцять тисяч двісті вісімнадцять гривень 23 копійки). Однак, з урахуванням рішення Києво-Святошинського районного суду від 07.03.2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття права власності суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги щодо шляху стягнення коштів, тобто звернення стягнення на майно, вказане позивачем. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial