Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (надалі - ТОВ «ОТП-Факторинг») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 618089,65 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що 08 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП-Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № ML-405/034/2008. За вказаним договором відповідачці було надано кредит в сумі 27873,24 доларів США для придбання неруцхомого майна, строком на 22 роки, до 08 жовтня 2030 року зі сплатою 4,99 відсотків річних. 27 травня 2011 року Між ПАТ "ОТП Банк" та TOB "ОТП Факторинг Україна" (Надалі-позивач) було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю відповідно до якого, ЗАТ "ОТП Банк" відступив Позивачу право вимоги за кредитним договором № ML-405/034/2008 укладеними з [PERSON]. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка виконує неналежно. Станом на 30.10.2014 року сума заборгованості за договором № ML-405/034/2008 становить 618089,65, з них: 22885,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.10.2014 року еквівалентно 296426,42 грн. - залишок заборгованість за кредитом, 321663,23 грн. - пеня. Посилаючись на п. 1.9 договору в зв'язку з порушенням позичальником строків та суми сплати щомісячних платежів, позивач має право вимагати від позичальника виконання достроково зобов'язання за кредитним договором. Зазначені обставини дають банку право просити задоволення позовних вимог та стягнути судові витрати. В судове засідання представник банку не з'явився, направив заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідачка в судове засідання не з'явилася двічі. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується розписками про вручення судових повісток. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач в наданій суду заяві вказував, що проти заочного рішення суду не заперечує, тому суд прийняв рішення про розгляд справи заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів передбачених договором. Ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення вимог цього Закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Так, із матеріалів справи вбачається, що між сторонами 08 жовтня 2008 року укладено кредитний договір № ML-405/034/2008. За вказаним договором відповідачці було надано кредит в сумі 27873,24 доларів США для придбання неруцхомого майна, строком на 22 роки, до 08 жовтня 2030 року зі сплатою 4,99 відсотків річних. 27 травня 2011 року Між ПАТ "ОТП Банк" та TOB "ОТП Факторинг Україна" (Надалі Позивач) було укладено Договір купівлі продажу кредитного портфелю відповідно до якого, ПАТ "ОТП Банк" відступив позивачу право вимоги за кредитним договором № ML-405/034/2008 укладеними з [PERSON]. Однак, в порушення умов кредитного договору, погашення належних до сплати сум платежів у встановленому договором розмірі та строк не відбувалися. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка виконує неналежно. Станом на 30.10.2014 року ма заборгованість за договором № ML-405/034/2008 в сумі 618089,65, з них: 22885,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.10.2014 року еквівалентно 296426,42 грн. - залишок заборгованість за кредитом, 321663,23 грн. - пеня. Поскільки відповідачка прострочила повернення чергової частини кредиту, то позивач обгрунтовано ставить питаня про стягнення достроково частини позики. Отже позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved