Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

11.12.2009 року позивач - комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до суду з дійсним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.07.2005 року по 30.09.2009 року у розмірі 8110,70 грн. та судові витрати покласти на відповідача. 26.10.2012 року позивач уточнив позов, пред'явивши свої вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 47) Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги. За період з 01.07.2005 року по 30.09.2009 року відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 8110,70 грн. Представник позивача Долгарева О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що договір на надання послуг з позивачем він не укладав, особові рахунки між відповідачами розподілені, крім того він має пільгу у розмірі 50 % на оплату комунальних послуг. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на свої письмові заперечення (а.с. 92-93, 108-111 ) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» № 302 від 03.11.2009 року особистий рахунок № 3740 відкрито на відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і є абонентом КП "Харківські теплові мережі". Крім того з зазначеної довідки вбачається, що особові рахунки у зазначеній квартирі розподілені з 01.03.2009 року. (а.с. 2) Відповідачі по справі просили застосувати строки позовної давності. Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. КП «Харківські теплові мережі» звернулись до суду з позовом до [PERSON] в грудні 2009 року, тому з відповідача [PERSON] стягненню підлягає заборгованість за період з грудні 2006 року по30.09.2009 року. В частині стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованості за період з 01.07.2005 року по 30.09.2009 року у розмірі 8110,70 грн., суд відмовляє, бо позивачем без поважних причин пропущено 3-х річний строк позовної давності, оскільки до зазначених відповідачів позивач пред'явив свої вимоги лише 26.10.2012 року (а.с. 47) При цьому суд враховує, що позивач не є банкрутом, постійно здійснював свою діяльність, а тому мав реальну можливість подати позов до суду, чого не зробив без поважних причин. Згідно розрахунку (а.с.146 )заборгованість відповідача за період з грудні 2006 року по 30.09.2009 року складає 5619,58 грн. Також судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером МВС і згідно до вимог ст.. 22 Закону України «Про міліцію» він та члени його сім'ї мають право на 50-% знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг 01.01.1998 року, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.235), копією довідки (а.с. 185) За ч. 4 ст. 22 Закону України «Про міліцію» працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, в межах норм, встановлених законодавством. Згідно ст. 95 Конституції України видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, визначаються виключно Законом про Державний бюджет України. Законами України «Про бюджет України на 2004 рік», «;Про бюджет України на 2005 рік», «Про бюджет України на 2006 рік», «;Про бюджет України на 2007 рік», дію нормативних актів, які дають право на пільги працівникам міліції, було зупинено. Однак рішеннями Конституційного суду №7-рп/2004 від 17.03.2004року, а також рішенням №20-рп/2004 від 01.12.2004 року (справа про зупинення дії обмеження пільг, компенсацій і гарантій) у яких визнано право військовослужбовців на отримання пільг щодо знижки плати за користування житлом визнані неконституційними, втратившими силу законодавчі положення, які обмежували право отримання пільг по сплаті комунальних платежів окремих категорій пільговиків, зокрема, визнано неконституційними положення частин 3, 4 ст. 59 Закону України «Про державний бюджет України на 2003 рік», ч.2, 3, 4 ст. 78 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік». При цьому ст. 60 Закону України «Про державний бюджет України на 2003 рік» та ст. 79 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік», якими передбачено, що при наданні пільг до членів сім'ї пільговика, зокрема, належить дружина (чоловік) їх неповнолітні діти (до 18 років) - залишились чинними. Отже, КП «Харківські теплові мережі» не правомірно не нараховувало пільгу відповідачу [PERSON] у розмірі 50 % на оплату житлово-комунальних послуг . Отже суд вважає, що всю заборгованість, яку нарахував позивач необхідно поділити на 4, оскільки відповідачу [PERSON] на праві власності належить ? частина квартири 68 по вул.. Клочківській в м. Харкові та відняти 50 % (пільга на оплату житлово-комунальних послуг). Таким чином, з урахуванням вище зазначеного, суд приходить до висновку що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає сплаті (5619,58 :4)-50 %=702,45 грн. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн., а також витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн..

Outcome: partial