Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання договору поруки припиненим. Свою заяву обґрунтовує тим, що 24.05.2007 р. між її чоловіком відповідачем [PERSON] та ВАТ "Електронбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Фольксбанк" ) укладено кредитний договір №KF 40343 з подальшим внесенням змін до нього додатковими угодами №2, №3 та №7., а також 24.05.2007 р. між нею та відповідачами було укладено договір поруки. Згідно умов договору поруки вона зобов'язалася перед банком відповідати за порушення зобов'язань [PERSON] Однак, укладені додаткові угоди до кредитного договору призвели до зміни зазначеного зобов'язання, внаслідок чого збільшився обсях відповідальності позивача як поручителя за договором поруки від 24.05.2007 року. Позивач зазначає, що не давала згоди на внесення якихось змін і доповнень в основний договір і це питання банк з нею не погоджував. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити в повному обсязі, визнати договір поруки від 24.05.2007р. припиненим, оскільки після підписання додаткових угод збільшилась сума процентів, що підлягала сплаті за користування кредитними коштами. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, причини його неявки суду невідомі. Представник відповідача ПАТ "ВіЕс Банк" Михайлишин В.М. в суді позов не визнав, заперечивши його тим, що відповідно до умов договору поруки позивач надала згоду на зміну основних зобов'язань, вважає посилання позивача про те, що вона не давала жодних погоджень на збільшення розміру процентів за користування кредитом безпідставними, тому просив відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що на час укладення між сторонами по справі іпотечного договору та додатків до нього щодо житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою [ADDRESS] працювала державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори та нею були посвідчені всі відповідні документи. Зі змістом договорів позивачка була ознайомлена. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 24.05.2007р. між відповідачем [PERSON] та ВАТ "Електронбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Фольксбанк" ) на даний час ПАТ "ВіЕс Банк", було укладено кредитний договір №KF 40343 (а.с. 5-7). 24.05.2007 р. між позивачем та відповідачами було укладено договір поруки. Згідно умов договору поруки позивач [PERSON] зобов'язалася перед банком відповідати за зобов'язаннями відповідача [PERSON] (а.с. 8-9). Договір підписаний всіма сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з його умовами. Відповідачі між собою 01 квітня 2008 р. уклали додатковий договір №2 до кредитного договору №KF 40343 (а.с. 12 ), згідно якого банк збільшив позичальнику суму кредиту ще на 30000 дол. США. з продовженням строку користування кредитними коштами на 15 років. 29.07.2010 року між позичальником [PERSON] та банком укладено додатковий договір №3 до кредитного договору №KF 40343 ( а.с. 13) згідно якого змінено розмір процентів за користування кредитом за період з 01.07.2010 р. по 31.12.2010р. в розмірі 8%. З 01.01.2010 р. базова ставка встановлюється в розмірі 13,5% річних. Також, 21.10.2011 року між відповідачами укладено ще одну Додаткову угоду №7 до кредитного договору №KF 40343 (а.с.14), якою було збільшено відсоткову ставку до 15% річних. З договору поруки вбачається, що позивач була проінформована про умови кредитування відповідача, оскільки у п. 2.1. договору поруки від 24 травня 2007 р. передбачено, що у випадку порушення боржника своїх зобов'язань перед кредитором за кредитним договором кредитор має право пред'явити вимогу до поручителя про виконання нею в повному обсязі зобов'язань боржника Також в п.2.2 договору поруки зазначено, що у разі не виконання або неналежного виконання боржником своїх зобов'язань перед кредитором в строки і на умовах, визначених кредитним договором, поручитель зобов'язується виконати в повному обсязі зобов'язання боржника.. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. П. 22 Постанови від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Крім цього, як вбачається із заяви - анкети від 20.07.2010 року та 06.01.2011 року позивач надала згоду на зміну до договору кредиту Тобто, позивач була ознайомлена з можливим підвищенням відсоткової ставки і ніяких заперечень не мала. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, підстав передбачених ст. 559 ЦК України для визнання договору поруки припиненим не має, оскільки рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 20 травня 2013 року за позовом ПАТ "Фольксбанк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено повністю (а.с. 108-109). Дане рішення суду набрало законної сили. В силу ч. 2 ст.223 ЦПК України оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини заборонено. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для визнання поруки припиненою, а тому позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то судові витрати, понесені позивачем відповідачами не відшкодовуються відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed