Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У грудні 2014 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРКС.КАПІТАЛ" (далі по тексту - позивач, ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ") звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON]) про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.07.2012 в м. Бровари, на регульованому перехресті Броварської окружної дороги сталась дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю автомобіля АЗЛК 2140, д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля ГАЗ, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2012 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення. На момент ДТП між відповідачем та Приватним акціонерним товариством "СК "Лафорт" був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 04.07.2012 потерпілий звернувся до ПрАТ "СК "Лафорт" із повідомленням про події ДТП та 30.07.2012 із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була задоволена 06.09.2012. 01.07.2013 між позивачем та ПрАТ "СК "Лафорт" було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників. З огляду на те, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо ДТП визначена в установленому порядку безпосереднім наслідков невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 3525,77 грн. В судове засідання, яке відбулося 07.04.2015, представник позивача не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву, відповідно якої просить розглядати справу у відсутність сторони позивача. Відповідач в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення позовних вимог, просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення відповідача, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Договору про надання фінансових послуг факторингу від 01.07.2013, ПрАТ "СК "Лафорт" відступило ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" свої права грошових вимог боржників, у зв'язку з чим ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" є належним позивачем у даній справі. В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2012 в м. Бровари, на регульованому перехресті Броварської окружної дороги сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля АЗЛК 2140, д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача та автомобіля ГАЗ, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2012 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплачено відшкодування. Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції закону, що діяв на момент спірних правовідносин) (далі по тексту - Закон), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу АЗЛК 2140, д.н.з. [NUMBER], була застрахована у ПрАТ "СК "Лафорт" відповідно до Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА/5687196 від 04.07.2011. 04.07.2012 потерпілий звернувся до ПрАТ "СК "Лафорт" із повідомленням про події ДТП та 30.07.2012 із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Платіжного доручення №4436 від 26.09.2012, ПрАТ "СК "Лафорт" виплатило власнику транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. [NUMBER], [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 3525,77 грн. Відповідно до пп. "г" п. 38.1.1. ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Як вбачається з постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2012, ДТП, яка мала місце 02.07.2012, трапилась внаслідок порушення правил дорожнього руху [PERSON], а саме, перед виїздом відповідач не переконався та не забезпечив технічного стану транспортного засобу, що під час руху призвело до відмови гальмівної системи. З огляду на наведене, а також на те, що ПрАТ "СК "Лафорт" сплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 3525,77 грн., до позивача перейшло право регресної вимоги. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд дійшов висновку, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved