Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він та його бабуся - [PERSON] працювали на Львівській залізниці. Їм, як працівникам залізниці, було надано у користування комунальну квартиру, а також земельну ділянку під городництво (службовий наділ) в с. Підлужжя Дубенського району Рівненської області, у смузі ділянки «Красне-Здолбунів» Львівської залізниці. Факт отримання від Львівської залізниці квартири у користування, а потім її приватизацію підтверджують розпорядження органу приватизації від 23.12.2008 та свідоцтво про право власності на квартиру від 23.12.2008. Факти надання земельних наділів у користування працівникам відмічалися у внутрішніх журналах Львівської залізниці, які до цього часу вже не збереглися. Зазначеною земельною ділянкою після смерті бабусі [PERSON] .3. продовжив користуватися він, як працівник Львівської залізниці. Пізніше відповідна смуга земель із відання Укрзалізниці перейшла у розпорядження Птицької сільської ради, набувши статусу земель комунальної власності. Однак, вказаними ділянками й надалі продовжували користуватися сім`ї працівників Укрзалізниці, а сільська рада жодних спеціальних рішень з даного приводу не приймала. У травні 2019 року він помітив, що земельна ділянка вже оброблена. Із відповіді на адвокатський запит стало відомо про те, що частина його земельної ділянки була передана [PERSON] . Птицька сільська рада 19.06.2018 прийняла рішення № 658 «Про передачу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», яким передала гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,2168 га, в складі якої є і земельна ділянка, що перебувала в його користуванні. Про передачу вказаної земельної ділянки [PERSON] його ніхто не попереджав і з його користування вказану землю ніхто не вилучав. Вважає, що даним рішенням сільської ради порушується його є право на відповідну земельну ділянку, оскільки, саме він є користувачем цієї землі і в подальшому мав право її приватизувати. Факт існування в Державному земельному кадастрі земельної ділянки [PERSON] , як окремо сформованої, не дозволяє йому реалізувати власне право на продовження користування цією землею, а також на отримання відповідної земельної ділянки у свою власність, адже його ділянка включена до складу земельної ділянки [PERSON] з кадастровим номером 5621686000:09:003:0058. Отже, його фактично позбавили можливості приватизувати ту частину земельної ділянки, яка постійно перебувала у користуванні його сім`ї. Площа земельної ділянки, яка перебувала у його користуванні до моменту передачі землі [PERSON] , становить 0, 0319 га. Він постійно користувався даною земельною ділянкою як городом після смерті [PERSON] : з 17.09.2002 і до травня 2019 року, поки не виявилося, що ця земля вже надана іншій особі. Земельна ділянка була передана у власність відповідачці [PERSON] з порушенням порядку, встановленого Земельним кодексом України. У листі-відповіді Птицької сільської ради від 10.07.2019 № 401 зазначено, що надання спірної земельної ділянки у власність гр. [PERSON] сталося помилково, через не проведену інвентаризацію земель. Враховуючи заяву про уточнення позовних вимог, просить визнати незаконним і скасувати рішення Птицької сільської ради від 19.06.2018 № 658 «Про передачу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», та припинити право власності [PERSON] і скасувати державну реєстрацію цього права власності на земельну ділянку площею 0, 2168 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки, та визнати за ним право користування земельною ділянкою площею 0, 0319 га в [ADDRESS] . Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 25.10.2019 відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 11.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Казміруком О.В. подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає його безпідставним та необгрунтованим, зважаючи на те, що у позивача відсутні будь-які письмові докази, які свідчать про надання земельних наділів у користування працівникам залізниці. Як зазначає позивач, земельний наділ, яким він продовжив користуватися після смерті його бабусі і який знаходиться десь у смузі ділянки «Красне-Здолбунів» Львівської залізниці, місце розташування та конфігурацію якого невизначено жодним правовстановлюючим документом. Безпідставними є посилання позивача на те, що спірна земельна ділянка належала його бабусі, а тепер належить йому на підставі відміток згідно внутрішніх журналів Львівської залізниці, які до цього часу вже не збереглися. Земельна ділянка надавалась не позивачу, а його покійній бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачем не додано жодного доказу на підтвердження того, що останнім вчинялись дії щодо прийняття та оформлення права на земельну ділянку у порядку спадкування з моменту смерті його бабусі аж до цього часу. Позивач не реалізував своє право на майно та у нього відсутні будь-які правовстановлюючі документи, що підтверджують право користування службовими наділами, а також на підтвердження того, що у склад спадкового майна [PERSON] 0. 3., взагалі увійшли ці службові наділи. Також відсутні докази, які підтверджують, що Позивач звертався до Птицької сільської ради із відповідними клопотаннями/заявами у порядку визначеному законодавством України щодо питання безоплатної приватизації спірної земельної або передачу її у користування після смерті [PERSON] . Позивач не надав жодних правовстановлюючих документів на підтвердження права користування спірною земельною ділянкою на момент приватизації її Відповідачем, тому ним не доведено порушення його права, як власника або користувача земельної ділянки, а всі посилання ґрунтуються виключно на припущеннях. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з підстав зазначених у позові. Позивач зокрема зазначив, що спірною земельною ділянкою площею 0,0319 га в [ADDRESS] його сім`я користувалась впродовж 60 років, як службовим наділом від Укрзалізниці. Представник відповідача: Птицької сільської ради - Гнатюк Н.В. позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову. Зазначила зокрема, що спірна земельна ділянка була виділена відповідачці [PERSON] помилково, оскільки у погосподарській книзі не вірно був внесений запис. У позивача на даний час землі для обслуговування житлового будинку немає. Спірна земельна ділянка до будинку позивача не дотична. В обслуговування житлового будинку вона не передавалась. Ця земельна ділянка входила у лінію відчуження земель Укрзалізниці. Спочатку [PERSON] звернулась в сільську раду із заявою про приватизацію 20 сотих землі, але коли поміряли земельну ділянку, то з`ясувалось, що її розмір більший і внесли зміни щодо приватизації 0,21 га. Як згодом з`ясувалось, відповідачка отримала ту частину землі, якою не користувалась. Фактично у її користуванні було лише 0,13 га землі. Тому рішення щодо приватизації спірної земельної ділянки винесено безпідставно. Статус цієї земельної ділянки не визначений. АТ "Укрзалізниця" надало технічну документацію, проте рішення про прийняття земельної ділянки на баланс Птицькою сільською радою не приймалось. Представник відповідача: [PERSON] - адвокат Казмірук О.В. позовні вимоги не визнав, з підстав, зазначених у відзиві на позов. Просив відмовити у його задоволенні повністю, оскільки вважає, що усі посилання позивача ґрунтуються виключно на припущеннях, не відповідають вимогам національного законодавства, практиці Верховного Суду з аналогічних спорів та ЄСПЛ. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» , рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. У відповідності до статті 12 ЗК України, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. За змістом ст. ст. 116, 118 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Як з`ясовано судом, [PERSON] з 04.02.1983 року працював на Львівській залізниці, про що свідчать записи у його трудовій книжці [NUMBER] (а.с. 9-11). Згідно розпорядження органу приватизації від 23.12.2008 та свідоцтва про право власності на квартиру від 23.12.2008, [PERSON] передано у приватну власність квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням Львівської залізниці №10541 від 23 грудня 2008 року (а.с. 12, 13). Рішенням № 658 «Про передачу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», Птицька сільська рада 19.06.2018 затвердила технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передала гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,2168 га за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області (а.с. 17). Відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України, яка регламентує порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, земля надається після затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч. 7-9 ст. 118 ЗК України). В інформаційному листі Птицької сільської ради від 10.07.2019 № 401, наданому на запит адвоката, зазначено, що Птицькою сільською радою автоматично надавалась у власність земельна ділянка по [ADDRESS] . Надання спірної земельної ділянки у власність гр. [PERSON] сталося помилково, через непроведену інвентаризацію земель. Крім земель сільськогосподарського призначення, які надавалися сільською радою [PERSON] були ще й службові наділи, місце розташування яких точно не вказано, але, вони однозначно були розташовані у смузі відведення Львівської залізниці, і одну з них приватизувала [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до записів погосподарських книг за періоди з 1986 р. по 1990 р. та з 1991 р. по 1995 р., в користуванні господарства [PERSON] , яка працювала у Львівській залізниці, у складі сім`ї якої зазначений [PERSON] , наявний службовий наділ загальною площею 0.15 га починаючи з 1987 року (а.с. 23-25). 03.06.2018 Відділом у Дубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненське області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проведено державну реєстрацію за [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2168 га, кадастровий номер 5621686000:09:003:0058, місце розташування: [ADDRESS] (а.с. 59-81). Згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06.10.2020, в порядку витребування доказів, зобов`язано АТ «Укрзалізниця» надати рішення уповноваженого органу АТ "Укрзалізниця" щодо передачі земель смуги відчуження Львівської залізниці на дільниці Красне-Здолбунів км.3-км.140 у комунальну власність Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, та відомості щодо правового статусу зазначених земель. Птицьку сільську раду Дубенського району Рівненської області зобов`язано надати відомості щодо прийняття земель смуги відчуження Львівської залізниці на дільниці Красне-Здолбунів км.3-км.140 на баланс сільської ради, та проектну документацію щодо вказаної земельної ділянки, виділеної для передачі у комунальну власність. На виконання зазначеної ухвали суду, АТ "Укрзалізниця" надіслало повідомлення, в якому зазначено, що уповноваженим органом АТ "Укрзалізниця" рішення щодо передачі земель смуги відчуження Львівської залізниці на дільниці Красне-Здолбунів км.3-км.140 у комунальну власність Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області не приймалось. Птицька сільська рада надіслала повідомлення за вих. №835 від 27.10.2020, в якому зазначено, що сільською радою не приймалось рішення щодо прийняття земель смуги відчуження Львівської залізниці на дільниці Красне-Здолбунів км.3-км.140 на баланс сільської ради у комунальну власність (а.с. 127, 128). Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт постійного користування сім`єю позивача спірною земельною ділянкою. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України). Суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України). Як встановлено судом, Птицька сільська рада 19.06.2018 прийняла рішення № 658 «Про передачу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», яким передала [PERSON] земельну ділянку площею 0,2168 га, в складі якої є земельна ділянка площею 0,0319 га, яка перебувала у користуванні позивача як службовий наділ. Представник відповідача - Птицької сільської ради визнала позов і зазначила, що рішення про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] прийнято помилково. Окрім того, уповноваженим органом АТ "Укрзалізниця" рішення щодо передачі земель смуги відчуження Львівської залізниці на дільниці Красне-Здолбунів км.3-км.140 у комунальну власність Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області не приймалось, а Птицькою сільською радою не приймалось рішення щодо прийняття зазначених земель на баланс сільської ради у комунальну власність. Отже, виникла ситуація при якій відповідачем, а саме Птицькою сільською радою прийнято незаконне рішення, яким передано у власність [PERSON] земельну ділянку, яка не балансі сільської ради не перебувала. Тому вимога позивача про визнання незаконним та скасування вказаного рішення підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, враховуючи, що позовна вимога щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки є похідною, то вона також підлягає до задоволення. Окрім того, з метою захисту прав [PERSON] , які порушені відповідачами у справі, суд вважає необхідним визнати за ним право користування земельною ділянкою площею 0, 0319 га. Враховуючи наведене та

Outcome: approved