Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач КВЕП «Подільськтеплокомуненерго» 19.11.2019 року звернувся в суд з цим позовом, вказуючи, що КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" є виконавцем/виробником послуг з централізованого теплопостачання у житловому фонді м. Подільська з 2001 року, відповідно до рішення органів місцевого самоврядування. Квартира за адресою: [ADDRESS] , перебуває на балансі КВЕП «Подільськтеплокомуненерго», яке забезпечує тепловою енергією вказану квартиру, власником якої є відповідач. Проте, договору на постачання теплової енергії відповідач не укладала. Оплата за надані послуги відповідачем здійснювалась не у повному обсязі, у зв`язку із чим станом за 01.10.2019 року утворилась заборгованість в сумі 20163,55 грн. З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Комунального виробничого експлуатаційного підприємства «Подільськтеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 20163,55 грн., а також судові витрати у розмірі - 1921,00 грн. Ухвалою суду від 06 квітня 2020 року було відкрито провадження у справі та ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18 березня 2021 року представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог шляхом збільшення позовних вимог, мотивуючи, що з моменту звернення КВЕП «Подільськтеплокомуненерго» до суду і призначення слухання справи, відповідач отримував послуги з теплопостачання, однак не проводив розрахунки, в результаті чого сума заборгованості збільшилась, що підтверджується розрахунком по особовому рахунку відповідача. Так, згідно довідки № 164 від 18.03.2021 року виданою КВЕП «Подільськтеплокомуненерго» заборгованість за теплопостачання за [PERSON] станом на 01.03.2021 року складає 14621,94 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої просив задовольнити позов. Справу просив розглянути у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилась та надала заяву в якій позов визнала, та зобов`язалась борг виплатити. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як встановлено судом, [PERSON] зареєстрована та є власником Ѕ частини квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. 06.11.2013 року №1813, разом з нею [PERSON] є власником Ѕ частини квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. 06.11.2013 року №1812 за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення. КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" є виконавцем/виробником послуг з централізованого теплопостачання у житловому фонді м. Подільська з 2001 року, відповідно до рішення органів місцевого самоврядування. КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" надає послуги з теплопостачання в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Договору на постачання теплової енергії між КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" та [PERSON] укладено не було. В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по сплаті вартості наданих послуг, КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за комунальні послуги в сумі 15092,32 грн. 07 червня 2019 року у справі №505/1880/19, Котовським міськрайонним судом Одеської області було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 14621,94 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила). Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 68 ЖК України, ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається теплова енергія до житла відповідача, однак відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином. Оплата за надані послуги відповідачем здійснювалась не у повному обсязі, у зв`язку із чим станом за 01.03.2021 року у [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 14621,94 грн., що підтверджується довідкою КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" №164 від 18.03.2021 року, випискою з особового рахунку від 18.03.2019 року та розрахунком КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" №709/1 від 30.10.2019 року. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи із доведеності факту невиконання зобов`язань відповідачем по оплаті за послуги з централізованого опалення. Посилання відповідача на відсутність факту договірних відносин між сторонами, спростовується висновком Верховного Суду України, викладеним в правовій позиції в постанові від 20 квітня 2016 року по справі № 6-2951цс15, відповідно до якого хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Крім того, в постанові від 18 березня 2019 року по справі № 210/5796/16-ц Верховний Суд зазначив, що хоча відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такі послуги надаються виключно на договірних засадах, стаття 20 цього ж закону передбачає що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Тому у випадку фактичного користування житлово-комунальними послугами відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги за тарифами для населення встановленими виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування. Водночас споживач для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. Докази щодо звернення відповідача в установленому законодавством порядку з пропозиціями укласти договір та з претензіями щодо ненадання або надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Відповідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга статті 355 цього Кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 цього Кодексу). Правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами. Отже, правовідносини власників житлових приміщень з утримання житлового приміщення регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими будинками та прибудинковими територіями. Якщо квартира належить на праві приватної власності декільком особам, то позов про стягнення заборгованості має бути пред`явлений до всіх співвласників квартири. При цьому, в разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВС від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц, постанова ВСУ від 04.11.2015 у справі 6-734цс15, постанова ВС від 01.09.2020 у справі № 352/2163/13-ц). Суд дійшов висновку про те, що позов про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги підлягає частковому задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] несуть спільний обов`язок щодо утримання нерухомого майна, що перебуває у них на праві спільної часткової власності відповідно до частки кожного з них у праві спільної часткової власності. Проте, жодних відомостей про другого співвласника позивачем не надано. Таким чином, [PERSON] , як співвласник вказаного майна, повинна відшкодувати Комунальному виробничому експлуатаційному підприємству «Подільськтеплокомуненерго» 50 % коштів з утримання квартири за адресою: [ADDRESS] , що складає 7310,97 грн. При таких обставинах, оскільки [PERSON] є власником Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що з нього підлягає до стягнення заборгованість за надані КВЕП "Подільськтеплокомуненерго" послуги у розмірі 50 % коштів з утримання квартири, тобто 7310,97 грн. Згідно ст.141 ч.1 ЦПК України на відповідача за первісним позовом слід покласти понесені позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі - 1921,00 грн.

Outcome: partial