Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

11.08.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 16.10.2015 був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №206. Від шлюбу вони дітей не мають. З червня місяця 2016 року шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору сторони не мають. Позивач вважає, що зберегти сімю неможливо, просив позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, зазначила, що основною причиною втрати почуття любові та поваги одне до одного стало психологічне і фізичне насильство з боку відповідача. Відповідач [PERSON], не погоджуючись з доводами позивача, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно ст.\~51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно до\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Вислухавши учасників процесу, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм сімейні правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами 16.10.2015 був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №206 (а.с.6). В червні місяці 2016 року шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору сторони не мають. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається - ч.1 ст.24 СК України. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.3,4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини з червня 2016 року, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення та вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що надання строку на примирення є недоцільним. Враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище з "Бондаренко" на "Мирошниченко" і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем "Мирошниченко", її клопотання слід задовольнити, відповідно до положень ст. 113 СК України.

Outcome: approved