Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до ПСП „Чайка про розірвання договору оренди земельної ділянки. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які належать їм на праві приватної власності на підставі державних актів. Між ними та відповідачем були укладені договори оренди землі строком до 2020 року. Згідно п.2.3.1. договору орендна плата за земельну ділянку становить в розмірі 3% від щорічно проіндексованої грошової оцінки на момент розрахунку. Орендна плата за орендовану земельну ділянку сплачується в грошовій або натуральній формі шляхом видачі сільськогосподарської продукції, і відробітковій формі наданням послуг, на вищевказану суму по цінам Орендаря, на період видачі продукції та надання послуг, або грошима. Відповідно до п.2.3.2. орендна плата сплачується орендарем на протязі року, але останній платіж не пізніше 30 грудня розрахункового року. Відповідач порушує виконання умов договору, а саме п.2.3.2, оскільки в строк до 30 грудня розрахункового року не розраховується з позивачами. В 2015 році позивачі вже зверталися до суду та рішенням суду з відповідача було стягнено на їх користь заборгованість по орендній платі за 2014 рік. За 2015 та 2016 роки заборгованість з орендної плати відсутня на даний момент, проте, повністю за розрахунковий рік відповідач розрахувалася в лютому-березні 2016 та протягом 2017 року відповідно. В 2014 та 2016 роках позивачі зверталися до директора ПСП «Чайка» [PERSON] з заявою про дострокове розірвання договору оренди землі, проте, їх заяви не прийняли. Це і спонукало їх звернутися до суду з позовом про розірвання договорів оренди з ПСП «Чайка». В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові та просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що заборгованість по орендній платі відсутня, позивачі, виходячі з їх заяв, з якими вони зверталися до відповідача, бажають розірвати договори з метою самостійного господарювання на належним їм на праві власності земельних ділянках, що згідно діючого законодавства не є підставою для розірвання договорів. У зв'язку з чим просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення позивачів та представника відповідача, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 7,6373 га, розташованої на території Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №58386, виданого 15.10.2010 року. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.17). Відповідно до Акту прийому передачі земельної ділянки від 10.10.2010 року [PERSON] передала директору ПСП «Чайка» свою земельну ділянку в оренду строком до 2020 року, про що 10.10.2010р. був укладений договір оренди земельної ділянки. Договір підписаний обома сторонами та зареєстрований у відділі Деркомзему у Білокуракинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.06.2011р. за №442095514000501 (а.с.14-16). [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 29.04.2014 року приватним нотаріусом Білокуракинського районного нотаріального округу [PERSON], є власницею земельної ділянки площею 5,1693 га, розташованої на території Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, яка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЛГ №017265, виданого 13.01.2001 року, [PERSON], який помер 18.09.2012року. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.21-23). Відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.03.2010 року, [PERSON] передав директору ПСП «Чайка» свою земельну ділянку в оренду строком до 31.12.2020 року. Договір підписаний обома сторонами та зареєстрований у Білокуракинському районному реєстраційному округу Луганської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 08.04.2010 р. за № 041041500122 (а.с.24-25). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,7491 га, розташованої на території Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ЛГ № 017281, виданого 13.01.2001 року. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.37). Відповідно до Акту прийому передачі земельної ділянки від 01.03.2010 року [PERSON] передав директору ПСП «Чайка» свою земельну ділянку в оренду строком до 2020 року, про що 01.03.2010р. був укладений договір оренди земельної ділянки. Договір підписаний обома сторонами та зареєстрований у Білокуракинському районному реєстраційному округу Луганської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 28.04.2010 р. за № 041041500156 (а.с.35-36). [PERSON] є власницею земельних ділянок площею 4,7689 га та 6,2326 га, розташованих на території Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ЛГ № 017266, виданого 13.01.2001 року та серії ЛГ № 125901, виданого 25.10.2005 року. Цільове призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 44, 48). Відповідно до Актів прийому передачі земельних ділянок від 10.03.2010 року та 10.05.2009 року [PERSON] передала директору ПСП «Чайка» свої земельні ділянки в оренду строком до 2020 року, про що 10.03.2010р. та 10.05.2009 р. були укладені договори оренди земельної ділянки. Договори підписані обома сторонами та зареєстровані у Білокуракинському районному реєстраційному округу Луганської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 08.04.2010р. за № 041041500123 та 27.07.2009р. за № 209551/040941500092 (а.с.41-43, 45-47). Згідно п.2.3.1. договору орендна плата за земельну ділянку становить в розмірі 3% від щорічно проіндексованої грошової оцінки на момент розрахунку. Орендна плата за орендовану земельну ділянку сплачується в грошовій або натуральній формі шляхом видачі сільськогосподарської продукції, і відробітковій формі наданням послуг, на вищевказану суму по цінам Орендаря, на період видачі продукції та надання послуг, або грошима. Відповідно до п.2.3.2. орендна плата сплачується орендарем на протязі року, але останній платіж не пізніше 30 грудня розрахункового року. Наявність порушення умов договору з боку відповідача в частині несвоєчасної сплати орендної плати за 2014 рік встановлена рішеннями Білокуракинського районного суду Луганської області від 05.03.2015 року та 20.03.2015 року (а.с. 51-56), а також підтверджено листом від 30.10.2015р. на ім'я [PERSON] (а.с.29), відповіддю наданою Білокуракинською РДА на звернення [PERSON] 07.05.2015 за вих.№02-18/524 (а.с.31), відповіддю ПСП "Чайка" від 06.05.2015р. вих№46 на листом Управління агропромислового розвитку райдержадміністрації №42 від 23.04.2015 року стосовно заборгованості по виплаті орендної плати за паї за 2014 рік (а.с.32). Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, наявність порушення умов договору в частині несвоєчасної виплати орендної плати за 2014 рік є встановленою і доказуванню не підлягає. Також порушення умов договору в частині несвоєчасної сплати орендної плати за 2015 та 2016 рік підтверджується видатковим касовим ордером № 38 від 23.08.2017 року, з якого вбачається, що [PERSON] отримала орендну плату за 2016 рік в сумі 6751, 21 грн. 23.08.2017 року (а.с.28, 110), видатковим касовим ордером № 52 від 21.12.2016 року, з якого вбачається, що [PERSON] отримала орендну плату за 2015 рік в сумі 7445,34 грн. 21.12.2017 року (а.с.107), видатковим касовим ордером № 30 від 29.07.2016 року, з якого вбачається, що [PERSON] отримала орендну плату за 2015 рік в сумі 3722,67 грн. 29.07.2017 року (а.с.109), видатковим касовим ордером № 27 від 11.05.2017 року, з якого вбачається, що [PERSON] отримала орендну плату за 2016 рік в сумі 6751,21 грн. 11.05.2017 року (а.с.111). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він разом з батьком [PERSON] навесні 2016 року відгружав зерно кукурудзи на складі ПСП «Чайка» і батько йому казав, що це є орендна плата за 2015 рік. Кукурудзу вони відвезли [PERSON], якому батько продав її. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що дійсно [PERSON] привозив йому кукурудзу чи то весною чи восени 2016 року, казав що він її отримав в рахунок орендної плати за 2015 рік. Позивачі звертались до директора ПСП "Чайка" з заявами про розірвання договорів оренди земельних ділянок у зв'язку з порушеннями умов договору (а.с.18-19, 26-27, 38-39, 49-50). В судовому засіданні позивачі підтвердили, що хочуть самостійно обробляти свої земельні ділянки з огляду на те, що відповідачем несвоєчасно виплачується орендна плата, а тому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що бажання позивачів самостійно обробляти земельні ділянки не є підставою для розірвання договору. Відповідно до вимог ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 13 Закону України „Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону ... Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з п. "д" ч. 1\~\~ст. 141 ЗК України\~\~підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди землі (систематичність згідно норм права - це два і більше разів), разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.\~\~ На підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Крім того, згідно з ч. 2ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність свої вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Отже, з урахуванням підстав позову та наведеної вище презумпції вини боржника за договором, саме відповідач зобов'язаний довести належне виконання умов договору. Таким чином, надаючи до суду відомості про видачу продукції (зернопродукції) в рахунок пая, в яких не зазначені дати видачі продукції, відповідач не довів, що зернопродукція позивачам була видана вчасно (а.с.90-99). Окрім того, відомостей за 2015 рік суду взагалі надано не було. Суд не бере до уваги пояснення представника відповідача про відсутність на даний час заборгованості з орендної плати за 2014, 2015, 2016 роки, оскільки позивачі в позовній заяві посилаються не на наявність заборгованості, а на порушення умов договору в частині своєчасної виплати орендної плати. Також суд не приймає заперечення представника відповідача в тій частині, що позивачі відмовилися отримувати орендну плату зернопродукцією, а на виплату орендної плати в грошовому виразі з заявою до відповідача не зверталися, оскільки п.2.3.1. договору передбачено, що орендна плата за орендовану земельну ділянку сплачується в грошовій або натуральній формі шляхом видачі сільськогосподарської продукції, і відробітковій формі наданням послуг, на вищевказану суму по цінам Орендаря, на період видачі продукції та надання послуг, або грошима. Таким чином саме в договорі зазначено, що орендна плата може бути виплачена в грошовому виразі. Окрім того, відповідач проти цього не заперечував, сплачуючи позивачам орендну плату грошима, що підтверджується видатковими касовими ордерами. Таким чином, в судовому засіданні знайшло підтвердження систематичне порушення відповідачем умов договорів в частині сплати позивачам орендної плати за 2014рік, 2015рік та 2016рік, що є істотним порушенням умов договору, а тому суд вважає можливим розірвати договори оренди, укладені між позивачами та ПСП "Чайка". На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути сплачений останніми судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved