Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13 травня 2019 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним було відмовлено, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом задоволено. 17 травня 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. У заяві про ухвалення додаткового рішення [PERSON] вказував, що ним на підтвердження розміру коштів витрачених на адвоката, надано до матеріалів справи, разом з відзивом від 18 червня 2018 року: договір про надання правової допомоги від 14 червня 2018 року; попередній розрахунок суми судових витрат від 14 червня 2018 року; квитанцію до прибуткового касового ордера № 498 від 14 червня 2018 року; ордер № 498 від 14 червня 2018 року. В подальшому між ним та адвокатом складено: додаткову угоду від 22 червня 2018 року, якою визначена вартість однієї години роботи адвоката на рівні прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому на початок року у якому укладено основний договір, тобто 1762 гривні за одну годину; детальний опис від 16 травня 2019 року, згідно якого загальна вартість витрачених коштів [PERSON] склала 22589 гривень 75 копійок; акт прийому передачі фактично виконаних робіт від 17 травня 2019 року, яким затверджено та фактично підтверджено надання та отримання робіт, визначених в детальному описі від 16 травня 2019 року, за вартістю визначеною в додатковій угоді від 22 червня 2018 року. Також просив врахувати, що [PERSON] є донькою спадкодавця, а отже була обізнана, про відсутність у її матері психічних захворювань. Відповідно її первісний позов є зловживанням правом на судовий захист. Підставою для зустрічного позову стала протиправна поведінка [PERSON] , яка утримувала у себе оригінали правовстановлюючих документів, та не надала їх на запит нотаріуса. Факт знаходження у неї оригіналів підтверджено у її позові. Відповідно, [PERSON] штучно створила йому перешкоди для оформлення спадщини за заповітом у нотаріальній конторі. Отже, обидва спори виникли внаслідок неправильних дій [PERSON] , що є підставою, для покладення на таку сторону судових витрат в повному обсязі. Просив суд врахувати, що фактично загальна вартість витрачених коштів у сумі 22 589 гривень 75 копійок, не є завищеною, оскільки вона стосується розгляду двох окремих позовів, тобто двох справ, які були об`єднані в одне провадження, яке тривало майже рік. В заяві [PERSON] просив ухвалити додаткове рішення суду про стягнення з [PERSON] на його користь коштів, витрачених на послуги адвоката, сплату судового збору та вартість проїзду адвоката, в сумі 22589 гривень 75 копійок, з підстав та в порядку визначеному ч. 8 ст. 141, ч. 3 ст. 259, п. 3 ч. 1 ст. 270, ч. 1 ст. 368 ЦПК України. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Заява [PERSON] подана у встановлений строк. Згідно ч. 3 ст. 259, п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Частинами 3 та 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідач [PERSON] в заяві про ухвалення додаткового рішення просив її розглянути у його відсутність. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, у з в`язку з чим суд розглянув справу у її відсутність. Представник позивача [PERSON] із заявою погодився частково, враховуючи співмірність витрат на правову допомогу із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, розумність їх розміру, майновий стан позивача, не заперечував проти стягнення з позивача судових витрат, які складаються із судового збору, в сумі 860 гривень 00 копійок, та витрат на правову допомогу, в сумі 3000 гривень. Вислухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення заяви частково. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається із матеріалів справи відповідачем [PERSON] за подачу зустрічного позову було сплачено судовий збір в сумі 860 гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Ч. 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Надання адвокатом Сердюком Р.В. Шевченку О.В. адвокатських послуг у Новомиколаївському районному суді Запорізької області при розгляді справи № 322/461/18 підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2602 від 13 серпня 2012 року; ордером на надання правової допомоги серії ДП № 1229/027-81; договором про надання правової допомоги № 498/215/18 від 14 червня 2018 року; додатковою угодою від 22 червня 2018 року до цього договору; детальним описом робіт виконаним адвокатом та затверджених клієнтом від 16 травня 2019 року; актом прийому передачі фактично виконаних робіт від 17 травня 2019 року. Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом Сердюком Р.В. було надано консультацію [PERSON] , написано відзив на позовну заяву, підготовлено додатки, направлено відзив учасникам справи, підготовлено заяву про виклик свідків за первісним позовом, підготовлено зустрічну позовну заяву, додатки. Також адвокат приймав участь в семи судових засіданнях, два із яких були відкладені. Враховуючи вказане, [PERSON] згідно з вимогами ст. 74 ГПК України було доведено надання йому адвокатом Сердюком Р.В. вказаних послуг у Новомиколаївському районному суді Запорізької області. Однак, з огляду на те, що такі витрати у сумі 21142 гривні 00 копійок є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 10000 гривень витрат на професійну правничу допомогу у Новомиколаївському районному суді Запорізької області. Також квитками ПРАТ "Запоріжавтотранс" підтверджуються витрати адвоката на проїзд з м. Запоріжжя до смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області для участі в судових засіданнях, та назад, в сумі 585 гривень 75 копійок. Таким чином суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, та стягнення з позивача на користь відповідача понесених нею судових витрат в сумі 11445 гривень 75 копійок.

Outcome: partial