Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи позов тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом. До складу спадщини увійшло право на земельну частку (пай), площею 3,6415 га, що розташована на території Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, прийнявши спадщину шляхом визначення йому за рішенням суду додаткового строку для прийняття спадщини, позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки за життя спадкодавець у встановленому законом порядку не оформив право власності на вищевказане нерухоме майно, а лише набув права на нього. Ураховуючи те, що спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини, а таке право позивача невизнається, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, однак в поданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи оповіщеним про день та час розгляду справи в установленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Ураховуючи наведене, суд визнає неявку відповідача в судове засідання не поважною, отож не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні, на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, встановив, що [INFO] року помер [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с. 4). Після його смерті відкрилась спадщина. Як убачається із матеріалів Спадкової справи, заведеної до майна померлого [INFO] року [PERSON], позивач спадщину прийняв, шляхом визначення йому за рішенням Липовецького районного суду від 09.02.2017 року, додаткового строку для прийняття спадщини. Крім позивача, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має. Як убачається із листа відділу Держгеокадастру у Липовецькому районі (а.с.6), згідно розпорядження Липовецької РДА від 30.09.2008 року за №272 «Про затвердження технічної документації з передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю», [PERSON] запроектовано земельну ділянку №607 площею 3,6415 га, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі по Турбівській селищній раді Липовецького району станом на 01.01.2013 року гр. [PERSON] державний акт на право власності на землю із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - не видавався. Наведене підтверджується розпорядженням Липовецької РДА від 30.09.2008 року за №272 (а.с.7), до якого додано список громадян, які померли, до якого увійшов [PERSON], який зазначений під номером 29 (а.с.8). 28.07.2017 року приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії та видачі на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), площею 3,6415 га, що розташована на території Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала покійному [PERSON] Вказаний нотаріальний акт мотивований тим, що заявником не було пред'явлено правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 16.04.2004, № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", судам роз'яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" (пункт 3.5) вказано, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. З урахування зазначеного, суд вважає, що спадкодавець за життя набув права на земельну частку (пай), а відсутність правовстановлюючого документа не позбавляє спадкоємця права на оформлення прийнятої ним спадщини, оскільки належність спадкодавцеві земельної частки (паю) доведено позивачем належними та допустимими доказами. За таких обставин та у контексті правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218-1223, 1225, 1261, 1268-1270 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування",

Outcome: approved