Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

07.11.2018 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Лиманської міської ради в Донецькій області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с. 4-7). Відповідач у справі, [PERSON] - є громадянином Турецької Республіки (а.с. 10). Відповідно до умов Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво у цивільних справах від 23.11.2000, суддею Ткачовим О.М. направлено до компетентного суду Турецької Республіки доручення про виконання окремих процесуальних дій, доручення про вручення документів, повідомлення про день судового розгляду для відповідача у справі [PERSON] (а.с. 31-33). 04.07.2019 відповідно до Розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, які перебували у провадженні судді Ткачова О.М. № 115 від 04.07.2019 цивільна справа № 236/3948/18 (провадження № 2/236/85/19) за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Лиманської міської ради в Донецькій області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, розподілена судді Саржевській І.В., згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с. 37-38). Ухвалою судді від 05.07.2019 вказана справа прийнята до провадження (а.с. 39). Ухвалою судді від 09.07.2019 провадження у справі відкрито та зупинено до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення(а.с. 40-41). 15.02.2021 на адресу суду від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшли документи, складені турецьким судом за результатами виконання доручення про проведення окремих процесуальних дій відносно [PERSON] . Вказані документи складено турецькою мовою без перекладу(а.с. 110-114). Ухвалою суду від 04.03.2021 залучено перекладача для участі в цивільній справі № 236/3948/18 Київського обласного бюро перекладів (з турецької мови на українську мову) (а.с. 117-118). 30.06.2021 Київським обласним бюро перекладівповернута вищевказана ухвала суду з відмовою у наданні послуг через відсутності договору (а.с. 129). Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 02.09.2021 провадження у цивільній поновлено, клопотання представника позивача - адвоката Клечановської Ю.І., задоволено, до матеріалів справи долучено переклади відповідей на запити суду, які надіслані Міністерством юстиції Турецької республіки, які посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області (а.с. 139-147). Судовий розгляд справи призначено на 11.10.2021. Представник позивачки - адвокат Клечановська І.Ю. в судовому засіданні уточнила и просила вважати вірними у зв`язку з технічною помилкою прізвище відповідача у справі та дитини " [PERSON] ". Крім того, просила вважати вірними вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07.11.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підтримала та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Позивачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надала відповідну заяву. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, Роменська В.В., в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважає за можливе позбавити батьківських прав відповідача, який повністю відсторонився від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, станом здоров`я та матеріальним утриманням. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 161), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які допитані в судовому засіданні, кожна окремо підтвердили, що є сусідами родини позивачки. Дитина [PERSON] відвідує учбовий заклад, гарно навчається. Її вихованням займається матір та бабуся. Відповідача, тобто батька дитини, вони ніколи не бачили. Він не займається вихованням та матеріальним забезпеченням своєї дитини. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 11.10.2021 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що 20.11.2013 позивачка та відповідач зареєстрували шлюб у місті Кемер/Анталья Головним управлінням у справах населення і громадянства Турецької Республіки, номер реєстрації шлюбу 1841-0142-00010-0073, номер свідоцтва про одруження 75, дата видачі 27.04.2015 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка народилась у місті Кемер/ Анталья , батьком якої записаний [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження № 76 від 27.04.2015, видане Головним управлінням у справах населення і громадянства Турецької Республіки (а.с. 14). Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 01.09.2017 шлюб між подружжям розірвано (а.с. 11). В матеріалах справи наявні відомості про те, що 13.08.2020 позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , якій після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, відповідний актовий запис № 89 від 13.08.2020, та копією паспорта громадянина України (а.с. 93-94). Відповідно до довідки від 26.08.2021 № 168, характеристики на дитину, виданих Лиманським НВК "гімназія ЗОШ І ступеня", малолітня [PERSON] , [INFO] , є ученицею 2 класу Лиманського НВК "гімназія ЗОШ І ступеня" Лиманської міської ради Донецької області. Батько дитини - [PERSON] не бере участі у шкільному житті дитини (батьківські збори не відвідує, з учителями не спілкується). Належну увагу вихованню та навчанню [PERSON] приділяє мати (а.с. 152-154). Відповідач [PERSON] є громадянином Турецької Республіки. Згідно інформаційних документів, наданих за результатами виконання доручення про проведення окремих процесуальних дій, які надійшла від Міністерства юстиції Турецької республіки, які посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, вбачається, що Республіканська прокуратура Кемера не встановила місцезнаходження відповідача [PERSON] , за вказаною адресою таку особу не знають, при спробі зателефонувати на номери, які записані в системі, встановлено, що такі номери не використовуються, отже немає можливості зв`язатися із вказаною особою, тобто документи повернуті без виконання (а.с. 139-147). З наданих доказів вбачається, що батько дитини - відповідач [PERSON] , участі у житті, вихованні та матеріальному забезпеченні малолітньої [PERSON] , [INFO] , не приймає. Відповідно до ч. 4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування має подавати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Як вбачається з висновку виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області від 07.10.2021 № 32, орган опіки та піклування Лиманської міської ради вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , оскільки він повністю відсторонився від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її долею, життям, станом здоров' та матеріальним утриманням (а.с.____). В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] усунувся від виховання доньки, не піклується про стан її здоров`я, не цікавиться її успіхами, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини знайшло повне відображення в поведінці відповідача, який покинув дитину на позивачку, тривалий час не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток дитини. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, які покладені на нього Конституцією України та сімейним законодавством, бо має змогу їх виконувати. При цьому судом не встановлено, що відповідачу будь-хто чи щось перешкоджало належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Статтею 166 Сімейного кодексу України врегульовані правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд приходить до висновку про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При цьому суд виходить з вимог ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивачки. Отже, позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно позовних вимог позивачки в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Так, згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платників аліментів, наявність чи відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, суд дійшов висновку про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07.11.2018, і до досягнення дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Так, згідно з положеннями ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу майнового характеру, за кожну позовну вимогу немайнового характеру та окремо за вимогу майнового та немайнового характеру. Якщо пред`явлено позов з кількома майновими або немайновими вимогами, то судовий збір сплачується з кожну вимогу окремо. Позовна заява [PERSON] містить вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру. Позивачкою при зверненні до суду сплачений судовий збір за вимогу немайнового характеру (позбавлення батьківських прав) в розмірі 704,80 грн. (а.с. 2-3). Згідно з приписами Закону України "Про судовий збір", позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу щодо стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача. Враховуючи викладене, а також те, що судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 грн. за вимогу щодо стягнення аліментів та на користь позивачки [PERSON] в розмірі 704,80 грн. за вимогу щодо позбавлення батьківських прав. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved