Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

08 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.03.2013 р. між ПАТ "ОТП Банк" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти, зобов'язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 2003024507 у сумі 37 690,05 грн. з урахуванням відсотків, а також відшкодування судових витрат (а.с.а.с. 2 - 4, 46). Представник позивача до суду не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, якою також не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до суду також не з'явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.03.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2003024507, за умовами якого ПАТ "ОТП Банк" надало відповідачу кредит в сумі 29 997,50 грн. під 9,99 % річних строком до 15.03.2016 р. (а.с.а.с. 5 - 10, 16 - 44). Відповідач неналежно виконує свої зобов'язання з повернення кредиту та відсотків за ним, і у неї перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 37 690,05 грн. з урахуванням відсотків відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с. 11), а саме: - основна заборгованість - 29 997,50 грн.; - відсотки - 7 692,55 грн. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором ПАТ "ОТП Банк" передало відповідачеві певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов'язань у розумінні приведеної норми. Відповідно до кредитного договору в разі порушення відповідачем зобов'язань, покладених на неї договором, вона несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обов'язкових платежів (пеня тощо). Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. За правилами частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. Відповідно до статті 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити, а саме стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків в сумі 37 690,05 грн. У порядку статті 88 ЦПК суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію понесених судових витрат у сумі 376,90 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved