Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізінг Україна», 3-тя особа: Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про усунення перешкод у здійсненні права власності. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд усунути їй перешкоди з боку [PERSON] та товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізінг Україна" у здійсненні права власності на адміністративно-побутовий комплекс за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття арешту з адміністративно-побутового комплексу загальною площею 271,9 кв.м за адресою: [ADDRESS], 1/2 частина якого належала [PERSON] на підставі договору дарування від 02 серпня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4663, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 23 серпня 2007 року. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та усунення позивачці перешкоди з його боку та товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізінг Україна" у здійсненні права власності на адміністративно-побутовий комплекс за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття арешту з адміністративно-побутового комплексу загальною площею 271,9 кв.м за адресою: [ADDRESS], 1/2 частина якого належала йому на підставі договору дарування від 02 серпня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4663, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 23 серпня 2007 року. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізінг Україна», та представник 3-ї особи Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причину своєї неявки у судове засідання суду не повідомили. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши у судовому засіданні думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2012 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус ДРНО [PERSON] про визнання договору дарування недійсним, яке набрало законної сили 27 серпня 2012 року, визнаний недійсним договір дарування від 02 серпня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 4663, зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 23 серпня 2007 року адміністративно-побутового комплексу загальною площею 271,9 кв.м за адресою: [ADDRESS], яке складається з наступного: - літ. «А» - адміністративно-побутова будівля шлакоблочна, обкладена цеглою, загальною площею 271,9 кв.м.; - літ. «Б» - сауна шлакоблочна, обкладена цеглою загальною площею 96,8 кв.м.; - літ. «В» - кухня шлакоблочна, обкладена цеглою загальною площею 96,2 кв.м.; - літ. «Г» - навіс з вольєрами, металевий шиферний; - літ. «Д» - навіс металевий, шиферний; - літ. «Е» - вбиральня, цегляна; - літ. «Ж» - зимовий вольєр цегляний; - літ. «З» - вольєр, металева сітка; - літ. «І» - вольєр, цегляний; - літ. «Л» - теплиця, бетонна, скляна; - літ. «М» - навіс, залізобетонні плити, шиферний; - літ. «Н» - сарай, шлакоблочний, загальною площею 89,0 кв.м.; - літ. «О» - вольєр, шлакоблочний, металевий; - літ. «П» - навіс, металевий шиферний; - літ. «Р» - сарай, цегляний, загальною площею 66,7 кв.м.; - літ. «С» - сарай, шиферний; - літ. «Т» - вольєр, шлакоблочний, загальною площею 27,4 кв.м.; - літ. «У» - вольєр, шлакоблочний; - літ. «Ф» - сторожка, цегляна, загальною площею 71,8 кв.м.; - літ. «Х» - навіс металевий шиферний; - літ. «Ч» - навіс, металевий, шиферний; - літ. «Ш» - навіс, металевий, шиферний; - літ. «Щ» - сарай, залізобетонні плити, шиферний; - літ. «Ю» - літній душ, шиферний; - №№1-10 - огорожа, металева, залізобетонні плити; - І-ІІІ- замощення, бетонні плити; - літ. «з.я» - зливна яма, бетонна. скасовано державну реєстрацію прав на адміністративно-побутовий комплекс загальною площею 271,9 кв.м за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON]. Поновлено державну реєстрацію прав на адміністративно-побутовий комплекс загальною площею 271,9 кв.м за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] в цілому. На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 02 квітня 2012 року Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на примусове виконання стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Порше Лізінг Україна" коштів у розмірі 414 927, 95 грн. згідно виконавчого листа № 2-1830/11, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська від 14 грудня 2011 року, накладено арешт на все майно [PERSON]. На підставі постанови управління ДВС міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 24 жовтня 2012 року виконавче провадження з примусового виконання стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Порше Лізінг Україна" коштів у розмірі 414 927, 95 грн. згідно виконавчого листа № 2-1830/11, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська від 14 грудня 2011 року передано з Ленінського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ до Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ, що також підтверджується постановою про передачу матеріалів виконавчого провадження від 31 жовтня 2012 року. У відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також передбачено нормами ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, а саме: у відповідності до п. З ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право; у відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Таким чином, своїми діями відповідачі, порушують права позивачки як власника майна - адміністративно-побутового комплексу за адресою: [ADDRESS], оскільки накладено арешт на все майно [PERSON], за яким було зареєстровано право власності на 12 частину спірного нерухомого майна на підставі договору дарування від 02 серпня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4663, але який згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2012 року був визнаний недійсним та реєстрацію в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 23 серпня 2007 року за [PERSON] також було скасовано, хоча при цьому поновити державну реєстрацію на зазначене майно позивач не має можливості у зв'язку з накладеним арештом, та також на теперішній час не має можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися належним йому майном. У відповідності до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини, а саме: [ADDRESS] (Дніпропетровський район).

Outcome: approved