Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" в особі відокремленого структурного підрозділу Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії. В обґрунтування вимог посилається на те, що у серпні 2013 року він був зарахований на 1 курс вищого навчального закладу 1 рівня акредитації Гірничий технікум Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на денну форму навчання за рахунок коштів державного бюджету, гірнича спеціальність «Підземна розробка корисних копалин», поза конкурсом, на підставі статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особа, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років. Факт наявності підземного стажу роботи батька Позивача, [PERSON], більше 15 років надавав йому право на отримання з вересня 2013 року соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб,відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Але, навчальний заклад, у супереч вимогам законодавства, з вересня 2013 року по червень 2014 року виплачував позивачу лише академічну стипендію за успішне навчання, значно меншу за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб. А з липня 2014 року по грудень 2016 року Відповідач не виплачував стипендію взагалі, не зважаючи на те, що стипендія, на яку Позивач мав право, є соціальною, гарантована державою та не залежить від успішності навчання студента. За цей період навчальним закладом була нарахована та виплачена академічна стипендія на загальну суму 1\~298,00 гривень. Загальна сума соціальної стипендії, яку Відповідач повинен був виплатити за цей період, - 40\~920, гривень. Сума заборгованої соціальної стипендії, що складає різницю між сумою соціальної стипендії відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (40920,00 гривень) та сумою виплаченої стипендії (1\~298,00 гривень), - 39 622,00 гривень. Загальна сума заборгованості по виплаті соціальної стипендії, що підлягає стягненню з Коледжу, в межах позовної давності за період з травня 2014 року по грудень 2016 року, з урахуванням індексу інфляції, складає 51\~309,58 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Позивач та представник позивача звернулись до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника коледжу, проти позовних вимог заперечують, просять відмовити у їх задоволенні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що наказом №61-у від 11.08.2013 року [PERSON] був зарахований на 1 курс вищого навчального закладу 1 рівня акредитації Гірничий технікум Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на денну форму навчання за рахунок коштів державного бюджету, гірнича спеціальність «Підземна розробка корисних копалин», поза конкурсом, на підставі статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особа, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років. Відповідно до наказу № 70 від 17.02.2015 року "Про перейменування відокремлених структурних підрозділів університету»\~Гірничий технікум ДВНЗ «Криворізький національний університет» перейменовано на Гірничий коледж ДВНЗ «Криворізький національний університет». Відповідно до довідки ДП "Кривбасшахтозакриття" № 191 від 09.07.2013 року, батько позивача, [PERSON], працював на шахті ім. «Артема № 1» Державного підприємства "Рудоуправління ім. Кірова" з 22.07.1991 року по 30.04.2001 року, стаж роботи на підземних роботах повний робочий день на видобуванні залізної руди становить 9 років 9 місяців 8 днів. Відповідно до довідки ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" № 05-3115 від 23.07.2013 року батько позивача, [PERSON], працює на підприємстві з 01.05.2001 року, стаж роботи на підземних роботах повний робочий день на видобуванні залізної руди становить 12 років 2 місяці 18 днів. В сукупності загальний стаж роботи на підземних роботах повний робочий день на видобуванні залізної руди [PERSON] становить 21 рік 11 місяців 36 днів. У зв'язку з чим, позивачу [PERSON] надано право на отримання з вересня 2013 року соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, відповідно до\~статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». У відповідності до пункту 8 частини 3 статті 3 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII формування і реалізація державної політики у сфері вищої освіти забезпечується шляхом надання особам, які навчаються у вищому навчальному закладі, пільг і соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Згідно з частиною 2 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищому навчальному закладі за денною формою навчання, за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Частиною 1 статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (із змінами, внесеними згідно із Законом N 5082-VI від 05.07.2012), в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин до 06.12.2016 року, встановлено право осіб, батьки яких є шахтарями та мають стаж підземної роботи не менше 15 років на «зарахування поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб». У відповідності до частини 3 статті 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у розмірі: з 1 січня - 1218 гривень. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у розмірі: з 1 січня по 31 серпня 2015 року - 1218 гривень, з 1 вересня 1378 гривень. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у розмірі: з 1 січня 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня 1600 гривень. Законами України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», «Про Державний бюджет України на 2015 рік», «Про Державний бюджет України на 2016 рік» дія статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не призупинялась. Всупереч статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Університет не здійснював позивачу виплати соціальної стипендії, посилаючись на відсутність коштів та норми Порядку призначення та виплати стипендії, затвердженого постановою КМУ від 12 липня 2004 року № 882, яким виплата стипендії особам, батьки яких шахтарі та мають стаж роботи у підземних умовах більше 15 років, не передбачена. Виплата зазначених стипендій не поставлена в залежність від наявності на це коштів у бюджеті чи кошторисі навчального закладу, в якому навчається студент. А тому функціональність вказаного Закону не залежить від встановленого Кабінетом Міністрів України механізму нарахування та виплати стипендії. Крім того, положення, визначені в Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин,щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до розглядуваного випадку, в частині визначення ним переліку осіб, які мають право на отримання соціальної стипендії, оскільки пізніше прийнятим Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів, які мають стаж підземної роботи більше 15 років. Згідно вимог ст. 8 Конституції України,\~Конституція України\~має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі\~Конституції України\~і повинні відповідати їй. Тому\~Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02 вересня 2008 № 345-У1\~має вищу юридичну силу ніж\~Постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 "Порядку призначення і виплати стипендії". Положеннями цієї статті гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму. Крім того, у відповідності до частини 3 статті 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать цьому закону. Не внесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення моїх прав на отримання стипендії в розмірі, встановленому Законом. Виходячи з передбаченого статтею 8 Конституції України принципу верховенства права, необхідно враховувати положення Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу та прийнятий пізніше. А тому, при встановленні конкретного розміру пільги, Кабінет Міністрів України не вправі його встановлювати у меншому розмірі, ніж це визначено нормою Закону. Обов'язок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі, не може ставитися в залежність до наявності бюджетних коштів. Європейський Суд з прав людини, практику якого, згідно з правилом\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують як джерело права, в своєму рішенні, викладеному в справі «Кечко проти України», встановив, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу за період з травня 2014 року по грудень 2016 року, навчальним закладом було нарахована та виплачена академічна стипендія за успішне навчання на загальну суму 1298,00 гривень. Загальна сума соціальної стипендії, яку відповідач повинен був виплатити за цей період склала 40920,00 гривень. Сума заборгованої соціальної стипендії складає різницю між сумою соціальної стипендії відповідно до\~статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»\~(40920,00 гривень) та сумою виплаченої академічної стипендії (1298,00 гривень). Тому загальна сума заборгованості по виплаті соціальної стипендії за період з 01.05.2014 р. по 31.12.2016 р. складає 39622,00 гривень. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~стипендії відносяться до обєктів, що підлягають індексації. Питання, повязані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані\~Законом\~України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року. Відповідно до статей\~1,\~2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі стипендії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі університетом) добровільно чи на виконання судового рішення. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 18 листопада 2014 року № 21-518а14. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими. З огляду викладеного та з урахуванням інфляційних втрат до стягнення підлягає сума 51309,58 гривень. Дані розрахунки містяться в матеріалах справи, з якими суд погоджується та на їх спростування відповідачем доказів не надано. Таким чином, дослідивши та перевіривши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" в особі відокремленого структурного підрозділу Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії підлягають задоволенню, оскільки позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати На підставі викладеного і

Outcome: approved