Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

02.06.2015р. публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк»\~звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.01.2013 року між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір б/н про надання банківських послуг за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. на картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік строком з 11.10.2006 по 11.10.2008р. В порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Взяті на себе зобовязання по кредитному договору банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу [PERSON] вищевказані грошові кошти. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 28.02.2016 року має заборгованість в розмірі 14092,28 грн., яка складається з наступного: 4946,26 грн. заборгованості за кредитом, 6348,77грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також заборгованість за пенею та комісією 1650,00 грн., а також штрафи - відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф/фіксована частина, 647,25 грн. штраф (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні у зв,язку з відсутністю доказів про укладення між сторонами договору та надання коштів відповідачу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з наступним: Згідно пояснень представника Позивача 11.10.2006 року між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір б/н про надання банківських послуг за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. на картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до положень ст. ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За правилами ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням\~\~ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~\~передбачено, що\~\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний\~\~стороною (сторонами). Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 15.01.2013року відповідачем [PERSON] було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Дана заява на отримання банківських послуг тип кредитної картки не вказано, кредитний ліміт не визначено . В заяві міститься інформація про те, що позичальник ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку та погодився з ними. Позичальник висловив свою згоду з тим, що дана заява\~\~разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком договір про надання\~\~банківських послуг. Дана заява підписана позичальником та представником банку. Довідка про умови кредитування с використанням кредитки «Унверсальна» ,55 днів пільгового періоду не підписана відповідачем [PERSON] . Анкета-заява та довідка про умови кредитування не є договором в силу ст.ст.\~626,\~638 ЦК України. У відповідності до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно\~ст. 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до\~ст. 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору,умови,що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду,а також усі ті умови ,щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч.ч.1,2\~ст. 639 ЦК України\~визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цією форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. При цьому суд виходить з того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не доведено наявності укладеного між сторонами договору, а саме погоджених його суттєвих умов стосовно номеру карткового рахунку,типу картки, грошової суми, наданої відповідачу. Надана довідка про умови кредитування підписана тільки представником банку, що свідчить про відсутність належної домовленості сторін стосовно суттєвих умов договору, щоб у подальшому давало можливість визначити розмір виданого кредиту та відповідно й розмір існуючої заборгованості. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Згідно\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, банком в розумінні\~ст. 60 ЦПК України\~не надано належних та допустимих доказів того, що сторони досягли згоди щодо суттєвих умов договору а надані Умови і Правила надання банківських послуг не містять таких обґрунтувань та умов. Факт зарахування кредиту у сумі 5000,00 грн., на платіжну карту, факт отримання платіжної карти Відповідачем, її номера та строку її дії Суду, Позивачем не було наведено. Виписка за період 01.01.1999 року по 12.12.2015 року, по картковому рахунку, де взагалі номер картки не визначений, було надано суду вже під час судового розгляду без певних обґрунтувань причин несвоєчасного подання що у розумінні положень ч. 2 ст. 131 ЦПК України не можна визнати допустим доказом . Також, відповідно до вимог п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, "ДСТУ 4163-2003" "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів", якими визначено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Фактично ксерокопії письмових доказів, на які посилається Позивач, належним чином не засвідчені (має місце лише відбиток штампу "копія вірна", печатка та підпис невідомої особи без зазначення її посади та повноважень, відсутня дата засвідчення копій). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. На підставі наданих суду письмових доказів позивачем неможливо встановити фактичні обставини якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Взагалі, сам факт отримання кредиту відповідачем, позивачем не доведено, що є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed