Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.10.2017 року звернулась до суду з позовом до обєднаної територіальної громади в особі [PERSON] міської ради Донецької області про визнання за спадкоємцем права забудовника. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує наступними обставинами. 29.03.2016 року в м. Лиман Донецької області померла матір позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, і позивач є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину в порядку ст.ст. 1268-1270 ЦК України. За життя [PERSON] було надано право на будівництво індивідуального будинку, гаражу та літньої кухні по вул. Пушкіна, 42 в м. Лиман (колишна назва - м. Красний Лиман) Донецької області. Станом на 15.06.2017 року за результатом технічної інвентаризації житловий будинок, гараж та літня кухня закінчені будівництвом (житловий будинок - 2016 року, гараж - 2014 року, літня кухня - 2014 року). Однак після закінчення будівництва [PERSON] не завершила процедуру реєстрації права власності на вказаний будинок, гараж та літню кухню з невідомих позивачеві причин. 01.07.2017 року позивач зверталась до Краснолиманської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів. Того ж дня, державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON]С, на земельну ділянку, розташовану по вул. Пушкіна, 42, м. Лиман, Донецької області, площею 0,0598 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за реєстровим номером 2075. 01.07.2017 року державним нотаріусом було зареєстровано право власності на вказане майно, про що було видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 90944142. У вересні поточного року позивач звернулася до відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету [PERSON] міської ради Донецької області з заявою про введення в експлуатацію житлового будинку, гаражу та літньої кухні, розташованих по вул. Пушкіна, 42, м. Лиман, Донецької області. Проте відділом містобудування та архітектури було відмовлено позивачеві в реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації з тих підстав, що забудовником вказаних об'єктів була [PERSON], яка померла, а отже, і припинилась її цивільна правоздатність. З огляду на це, [PERSON] вважає за необхідне звернутись до суду за захистом свого майнового права, вказує на включення до складу спадщини прав забудовника на нерухоме майно та просить визнати за нею таке право як за єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні не прибула, натомість надала до суду заяву, в якій свої вимоги підтримала повністю та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності (а. с. 44). Відповідача [PERSON] міську раду було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом (а.с.40), однак для участі в судовому засіданні представник міської ради не прибув, натомість надав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності (а.с. 41, 42); заперечень проти позову висунуто не було. З огляду на це, відповідно до ст. 169, ч.2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою. Дослідивши подані позивачем докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм спадкові правовідносини. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) народилася 14.12.1956 року та її батьками, записоно російською мовою, є "Гиревой Владимир Петрович" та "Гиревая Надежда Савельевна". (а.с. 30) Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 420680, виданого 25.06.1977 року Краснолиманським ЗАГС Донецької області, позивач змінила своє дошлюбне прізвище з "Гірєва" на "Сапронова" (а.с. 29). 29.03.2016 року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-НО № 942836, виданим 01.04.2016 року відділом ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області (а.с. 27). Рішенням виконкому Краснолиманської міської ради від 20.07.2011 року №294 [PERSON] було надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки щодо об'єкта містобудування, а саме будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: вулиця Пушкіна, 42 міста Лиман (колишня назва - місто [PERSON]) у кварталі забудови, передбаченого діючим генеральним планом міста [PERSON]. Житловий будинок № 42 по вул. Пушкіна, м. Лиман, Донецької області належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01.04.2000 року за реєстром №474 державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в КП БТІ м. Слов'янськ 13.04.2000 року. (а.с. 20) 24.10.2011 року головним архітектором міста [PERSON] [PERSON] було видано будівельний [NUMBER] на будівництво індивідуального будинку та гаражу, а також вимоги до забудови земельної ділянки за вищевказаною адресою. 01.04.2013 року під №309 [PERSON] було видано будівельний паспорт на будівництво літньої кухні за цією ж адресою. (а.с. 19,32-35) Станом на 15.06.2017 року за результатом технічної інвентаризації житловий будинок, гараж та літня кухня закінчені будівництвом (житловий будинок - 2016 року. гараж - 2014 року, літня кухня - 2014 року) (а.с. 21-23). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 01.07.2017 року [PERSON] є власником земельної ділянки призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,0598 га, кадастровий номер 1413300000:01:013:0167, розташованої у м. Лиман, вул. Пушкіна, 42, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №718665, виданого Краснолиманською міською радою 22.05.2008 року і зареєстрованого у книзі записів реєстрації державних актів за №010815500287 (а.с. 17). Однак [PERSON] за життя процедуру реєстрації свого права власності на будівлі гаражу, житлового будинку та літньої кухні не завершила з невідомих для позивача причин. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її майно. Померла заповіту за життя не склала; єдиною спадкоємицею після її смерті є [PERSON]. Інших спадкоємців, які б реалізували право на спадщину після смерті [PERSON], немає, що не заперечується сторонами по справі, підтверджено повідомленням [PERSON] державної нотаріальної контори від 24.10.2017 року № 1378/02-14 (а.с.43). [PERSON] зверталась до Краснолиманської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], а саме гараж, житловий будинок та літню кухню, розташовані по вул. Пушкіна, 42, в м. Лиман Донецької області, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів. Відмова у вчиненні нотаріальних дій позивачем в судовому чи адміністративному порядку оскаржена не була. В вересні 2017 року [PERSON] звернулась до відділу містобудування та архітектури [PERSON] міської ради Донецької області із заявою про введення зазначених житлового будинку, літньої кухні та гаража в експлуатацію. Проте відділом містобудування та архітектури було відмовлено позивачеві в реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації з тих підстав, що забудовником житлового будинку, літньої кухні та гаража була [PERSON], яка померла, а отже, і припинилась її цивільна правоздатність (лист від 15.09.2017 року № 09-51/70, а.с. 36). Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається\~\~набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена\~судом. Згідно з ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи\~\~припиняється\~\~в момент її смерті. Ст.1216 ЦК України наголошує, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини)\~\~від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини\~\~входять\~\~усі права та обов`язки, що належали\~\~спадкодавцеві\~\~на момент\~\~відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~\~\~\~\~\~ За змістом ст.ст.269-270,1219 ЦК України право померлої [PERSON] на будівлю житлового будинку, літньої кухні та гаража як забудовника не є\~\~таким, що нерозривно пов`язане з особою померлого, а отже, входить до складу спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. З огляду на це, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом. На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має, зокрема, той з подружжя, який пережив померлого. Отже, позивач [PERSON] згідно зі ст. 1261 ЦК України віднесена до числа спадкоємців першої черги за законом, на час смерті спадкодавця мешкала разом з ним. Інших спадкоємців за законом, які б реалізували своє право на спадщину, немає, осіб, які б у порядку ст. 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Судова практика виходить з того, що в разі якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у випадку смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини (п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). У завязку із несвоєчасним вирішенням питання про прийняття житлового будинку, літньої кухні та гаражу до експлуатація померлою [PERSON] позивач позбавлена можливості на сьогодні оформити свої спадкові права на це майно в органах нотаріату, а отже, її право оспорюється. Оскільки будівництво гаража здійснювалось померлою [PERSON] згідно з чинним на той час законодавством на підставі рішення виконкому місцевої ради, дозволу головного архітектора на виконання робіт з будівництва, то після смерті забудовника до завершення будівництва в порядку спадкування позивач [PERSON] набуває прав та обовязків спадкодавця як забудовника на нерухоме майно. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України).\~ Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Outcome: approved