Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Представник Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - позивач або МТСБУ) Тюрін М.М. звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.12.2019 року о 13 год. 40 хв. гр. [PERSON] в смт.Чечельник по вул.Жовтневій, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та вчинив наїзд на припаркований транспортний засіб MITSUBISHI Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , а право на керування та на виплату відшкодування має [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вина [PERSON] у вчиненні ним даної дорожньо-транспотрної пригоди встановлена постановою Чечельницького районного суду Вінницької області від 04.12.2019 року у справі №151/780/19, де відповідача визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та ч.1 ст.130 КУпАП. На час ДТП відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому [PERSON] звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП. На підставі Наказу № 2699 від 05.03.2020 року МТСБУ відшкодовано потерпілій особі - розпоряднику та користувачу автомобіля MITSUBISHI Lancer [PERSON] страхове відшкодування в сумі 45 849,72 гривень, окрім того сплатено АТ "СК Країна" 1 750,00 гривень за виконані роботи (витрати на врегулювання) по справі № 64946. 10.03.2020 року МТСБУ на адресу відповідача було направлено вимогу щодо відшкодування їм суми виплаченого страхового відшкодування внаслідок ДТП, однак до теперішного часу відповідачем жодних дій з відшкодування завданих збитків вчинено не було. Просять стягнути з відповідача на їхню користь суму страхового відшкодування в розмірі 45 849,72 гривень, витрати за виконані роботи в сумі 1 750,00 гривень та судовий збір в сумі 2 270,00 гривень, який сплачено при подачі позовної заяви до суду . Ухвалою суду від 04 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. У судове засідання представник позивача МТСБУ Тюрін М.М. не з`явився, проте надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судові засідання 01.07.2021 року та 17.08.2021 року не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином про, що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 2480000654816 та № 2480000652392, що знаходяться у матеріалах справи (а.с.39, 50). Будь яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою судді Чечелльницького районного суду Вінницької області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за те, що він 03.12.2019 року о 13 год. 40 хв. в смт.Чечельник по вул.Жовтневій, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та вчинив наїзд на припаркований транспортний засіб MITSUBISHI Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постанова набрала законної сили 14.12.2019 року (а.с.6). Як вбачаєтся із довіреності від 22.11.2019 року наданої власником пошкодженого MITSUBISHI Lancer [PERSON] , [PERSON] уповноважена експлуатувати та розпоряджатися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] транспортним засобом. (а.с.24-25) 09.12.2019 року потерпіла [PERSON] звернулась до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, а саме оціненої шкоди завданої вищевказаною ДТП. (а.с.23). Розмір завданих збитків згідно Звіту №56410 від 03.01.2020 року, складеного експертом, був визначений як вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, автомобіля "MITSUBISHI Lancer", реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження внаслідок ДТП в сумі 50 534,42 грн (а.с.7-18). Наказом №2699 від 05.03.2020 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потрепілих, відповідно до норм ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням довідки №1 від 03.02.2020 року про розмір відшкодування шкоди та документів наданих по справі МТСБУ, потерпілій було визначено розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих в сумі 45 849,72 гривень за шкоду заподіяну в наслідок вказаної ДТП (а.с. 26-27). Позивач відшкодував завдані відповідачем внаслідок ДТП збитки, а саме виплатив [PERSON] 45 849,72 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення № 1476200 від 16.03.2020 року (а.с.28). Крім того МТСБУ сплачено ПАТ "СК"Країна" витрати за послуги за врегулювання по справі №64946, а саме надання експертного звіту № 56410 ід 03.01.2020 року, згідно рах. №543/СВ/2020 від 29.01.2020 року в розмірі 1 750,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1476922 від 30.03.2020 року (а.с. 22). 10.03.2020 року на адресу відповідача було надіслано претензію вих.№3.1-02/7921, номер справи МТСБУ 64946 про регресні вимоги, в якій запропоновано в добровільному порядку компенсувати понесені позивачем витрати в сумі 45 849,72 гривень. Однак відповідач в добровільному порядку компенсацію понесених позивачем витрат не здійснив. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України закріплено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Відповідно до п.40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст.41 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі Згідно підпункту 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст.1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, оскільки ДТП сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, а завдані збитки [PERSON] були відшкодовані в порядку ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ, тому з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача у порядку регресу суму вказаного страхового відшкодування та суму витрат за виконані роботи, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, позивачами згідно платіжного дорученням № 1029097 від 15.04.2021 року виданого Укрексімбанком сплачено судовий збір за подачу вказаної позної заяви до суду в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень, який відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на їх користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved