Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернлось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № KGALGK01580021 від 05 травня 2008 року на суму 8\~880,04 доларів США станом на 25 квітня 2017 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10\~200 доларів США, однак порушив умови договору та норми закону щодо повернення боргу. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримв у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань від відповідача також не надійшло. За відсутності заперечень позивача суд у засіданні 06 грудня 2018 року, враховуючи зазначені вище обставини, ухвалив провести заочний розгляд справи згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 05 травня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № KGALGK01580021. Згідно пункту 1.1 договору кредиту ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався [PERSON], як позичальнику, кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 8.1 цього договору. Кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. Відповідно до п. 2.2.4 кредитного договору позичальник зобовязується погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п. 8.1 та п. 2.3.3 даного договору. Пунктом 8.1 кредитного договору передбачено, що ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязалось надати [PERSON] кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 05 травня 2008 року по 05 травня 2018 року включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 12\~002,00 доларів США, в тому числі у розмірі 10\~200,00 доларів США на придбання нерухомості. [PERSON], як позичальник, зобовязується повернути кредит згідно порядку та в строки, які вказані у п. 8.1. Повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказаного в абз. 1 п. 8.1 даного договору (п. 8.1.1 кредитного договору). Відповідно до заяви на видачу готівки № 2 від 05 травня 2008 року [PERSON] отримав в касі банку 10\~200,00 доларів США, про що свідчить підпис отримувача. В звязку з неналежним виконанням боржником договірних зобовязань, станом на 25 квітня 2018 року за кредитним договором № KGALGK01580021 від 05 травня 2008 року виникла заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у сумі 8\~880,04 доларів США. Це підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, правильність якого не заперечувалась відповідачем. Відповідно до листа НБІ від 08.10.2001 №41-204/1948-6044 "Про перелік банків, які мають ліцензію на збійснення банківських операцій, банківську ліцензію або письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями" КБ "Приавтбанк" має відповідну ліцензію. Також віжповідно до розміщеного до офіційному сайті НБУ списку юанків, які отримали генеральну ліцензію НБУ на збійснення валютгих операцій з 01.01.2011 до 29.11.2018 за формою №1.3.ГЛБ ПАТ КБ "приватбанк" має відповідну ліцензію. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050\~ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 192\~ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини 1 та 3 статті 533 ЦК України). Статтею 5\~Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», який діяв на час виникнення правовідносин, які є предметом спору, передбачено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. У правовій позиції, що була висловлена Верховним Судом України в постановах від 16 вересня 2015 року у справі № 6-190цс15 та 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14 зазначено, що вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Також вказано на те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути і проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Оскільки на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, відповідно до положень договору, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № KGALGK01580021 від 05 травня 2008 року в загальній сумі 8\~880,04 доларів США. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до статті 617\~ЦК України судом не встановлено. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову судові витрати у справі у розмірі 3\~485,86 грн. суд покладає на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved