Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

в червні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Управління активами" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11992, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Управління активами" коштів у розмірі 8 097 грн. 81 коп. Проте, вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства. Зокрема позивачка зазначала, що останній вчинений без належної перевірки безспірності боргу та надання необхідних для вчинення обумовленої нотаріальної дії документів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ Банк «Платинум Банк» та [PERSON] 08.04.2013 року в письмовій формі був укладений договір № 76587/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту (право вимоги за обумовленим кредитним договором перейшло згідно Договору факторингу № 20160524-Г від 24.05.2016 року до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яке в подальшому, відповідно до Договору факторингу № 20180724-1/2 від 24.07.2018 року, відступило свої права ТОВ «ФК «Управління активами»). 13.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11992, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Управління активами" заборгованості за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі 7 947 грн. 81 коп., яка виникла за період з 23.05.2016 року по 04.10.2019 року, та складається з: - заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 000 грн. 00 коп., - заборгованості за процентами в розмірі 1 253 грн. 30 коп., - заборгованості за комісією в розмірі 1 094 грн. 50 коп., - заборгованості за пенею в розмірі 600 грн. 01 коп. Також з боржника на користь стягувача стягнуті витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 150 грн. 00 коп. 04.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з примусового виконання обумовленого виконавчого напису (ВП № 61957387). Так, аналізуючи доводи позивача суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Разом з тим, ст. 18 ЦК України передбачено здійснення захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Останній вчиняється, як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Стаття 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 року. Проте, нотаріусу визначений вказаною постановою необхідний обсяг документів для вчинення спірного виконавчого напису надано не було. Зокрема, не було надано засвідчену виписку з рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (первинний документ, який фіксує факт виконання господарської операції та служить підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах («Перелік типових документів», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5)), що, в свою чергу, свідчить про порушення встановленої законом процедури вчинення виконавчого напису. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, заборгованість не є безспірною, оскільки її безспірність не підтверджена необхідними доказами (документами) та оспорюється позивачкою. Так, відсутність у розпорядженні нотаріуса необхідних документів унеможливлює перевірку обґрунтованості розміру нарахованої стягувачем заборгованості за кредитом, як в загальному розмірі, так і за складовими частинами, в тому числі, спростувати доводи позивачки щодо погашення нею заборгованості за кредитним договором протягом дії останнього. Крім того, нарахування банком комісії за обслуговування кредитної заборгованості (комісії, яка не передбачає надання позичальнику будь-яких послуг та встановлена виключно в інтересах кредитора), є неправомірним та суперечить вимогам закону (правовий висновок, наведений у постанові ВП Верховного Суду у справі № 666/4957/15-ц від 20 лютого 2019 року), а тому вказана комісія не могла бути включена до стягнення у виконавчому написі. В силу ч.1 ст. 133, ч. 2. ст. 137, ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в загальному в розмірі 1 261 грн. 20 коп. (420 грн. 40 коп. судовий збір (забезпечення позову), 840 грн. 80 коп. судовий збір (звернення з позовом до суду).

Outcome: approved