Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

У вересні 2018 року позивачі звернулися в суд з позовом в якому просили: Визнати такими, що не відповідають дійсності, ганьблять честь, гідність та ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-слобідський кар`єр піску" та [PERSON] , відомості, розповсюджені на веб-сайті Інтернет-видання « [INFO] » ( [INFO]/ ) у статті автора [PERSON] під назвою «[INFO] » (на сторінці за посиланням [INFO] ) наступного змісту: «...Лише за місяць фірма [PERSON] без необхідних дозволів заробляє на видобутку піску 2 млн. грн., але не сплачує жодної копійки податків. ...З тих пір нічого не змінилося - на території Яцениво-Слобідського родовища піску триває незаконний видобуток у промислових масштабах... ...Фактичний власник фірми - [PERSON] . Однак техніка, яка знаходиться в кар`єрі, не належить [PERSON] . [PERSON] погрозами та шантажем фактично викрав земснаряд та не має на нього жодних документів. Екскаватор, який працює на кар`єрі, належить ВАТ «Яциниво-Слобідський кар`єр піску»... [PERSON] погрозами заволодів і ним, а також викрав документи на дану техніку. З цього приводу зазначу, що сільрада не надавала згоди цьому підприємству на видобуток піску. Справа в тому, що Полтавська райрада пропустила необхідні терміни на відповідь [PERSON] , тому він звернувся до суду, а останній змусив Держгеонадра видати ліцензію без врахування думки місцевої громади. Однак окрім ліцензії фірмі потрібно мати: -гірничий відвід (дозвіл, який дозволяє видобуток піску); -відвід землі в установленому порядку; -план розвитку гірничих робіт; -план робіт підвищеної небезпеки. ТОВ «НВП Яцениво-Слобідський кар`єр піску» жодного із цих документів не має, але продовжує видобувати пісок. При цьому підприємство не сплачує податків: до Сем`янівської сільради - податок на землю і за користування надрами (орієнтовно не 450 тис. грн. за рік); до державного бюджету - ПДВ, за користування надрами, відрахування із зарплати (приблизно більше 2 млн. грн. щорічно). Які ж об`єми крадіжок? Якщо порівнювати площу водойми на момент отримання ліцензії і наявну площу, то за цей час вимито 90 тис. кубометрів піску. Судячи із карти місцевості (а територія кар`єру складає 66 га), тільки за місяць намито 10 тис. кубометрів. Ринкова ціна тонни піску складає 200 грн. Нескладно порахувати, що за місяць підприємство отримує за реалізацію піску 2 млн. грн. І це без податків. ...Сподіваюсь, що на дану інформацію відреагують відповідні органи і держава отримає не сплачені податки із шахрая [PERSON] ». Зобов`язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] в якості спростування помістити на веб-сайті Інтернет- видання «[INFO]» ( [INFO]/ ) текст резолютивної частини рішення суду в 15-денний термін після набрання рішенням законної сили без будь-яких особистих або інших коментарів. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-слобідський кар`єр піску" моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Вирішити питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначали, що [INFO] , о 08:30 год. на веб-сайті Інтернет-видання « [INFO] » ( [INFO]/ ) була опублікована стаття під назвою « [INFO]» (на сторінці за посиланням [INFO] ), автором якої є [PERSON] - депутат Сем`янівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, голова земельної депутатської комісії. У наведеній статті через мережу Інтернет у вигляді, доступному для ознайомлення для необмеженого кола осіб, була розповсюджена інформація наступного змісту, яка містить недостовірну інформацію, а саме: «...Лише за місяць фірма [PERSON] без необхідних дозволів заробляє на видобутку піску 2 млн. грн., але не сплачує жодної копійки податків. ...З тих пір нічого не змінилося - на території Яцениво-Слобідського родовища піску триває незаконний видобуток у промислових масштабах... ...Фактичний власник фірми - [PERSON] . Однак техніка, яка знаходиться в кар`єрі, не належить [PERSON] . [PERSON] погрозами та шантажем фактично викрав земснаряд та не має на нього жодних документів. Екскаватор, який працює на кар`єрі, належить ВАТ «Яциниво-Слобідський кар`єр піску»... [PERSON] погрозами заволодів і ним, а також викрав документи на дану техніку. З цього приводу зазначу, що сільрада не надавала згоди цьому підприємству на видобуток піску. Справа в тому, що Полтавська райрада пропустила необхідні терміни на відповідь [PERSON] , тому він звернувся до суду, а останній змусив Держгеонадра видати ліцензію без врахування думки місцевої громади. Однак окрім ліцензії фірмі потрібно мати: -гірничий відвід (дозвіл, який дозволяє видобуток піску); -відвід землі в установленому порядку; -план розвитку гірничих робіт; -план робіт підвищеної небезпеки. ТОВ «НВП Яцениво-Слобідський кар`єр піску» жодного із них документів не має, але продовжує видобувати пісок. При цьому підприємство не сплачує податків: до Сем`янівської сільради - податок на землю і за користування надрами (орієнтовно не 450 тис. грн. за рік); до державного бюджету - ПДВ, за користування надрами, відрахування із зарплати (приблизно більше 2 млн. грн. щорічно). Які ж об`єми крадіжок? Якщо порівнювати площу водойми на момент отримання ліцензії і наявну площу, то за цей час вимито 90 тис. кубометрів піску Судячи із карти місцевості (а територія кар`єру складає 66 га), тільки за місяць намито 10 тис. кубометрів. Ринкова ціна тонни піску складає 200 грн. Нескладно порахувати, що за місяць підприємство отримує за реалізацію піску 2 млн. грн. І це без податків. ...Сподіваюсь, що на дану інформацію відреагують відповідні органи і держава отримає не сплачені податки із шахрая [PERSON] !...». [PERSON] , повідомляючи про нібито незаконний видобуток піску на території Яциново-Слобідського родовища, при цьому не наводить джерело розповсюдженої інформації та жодного підтверджуючого наведені факти документу. З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не вбачається, що «фактичним власником фірми» ТОВ «НВП «ЯС Кар`єр піску» є [PERSON] , оскільки директором товариства є [PERSON] , а засновником - [PERSON] Стосовно ВАТ «Яциново-Слобідський кар`єр піску», якому нібито належить "екскаватор", що працює на кар`єрі, то з витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань вбачається наявність державної реєстрації від 30.08.2017 року про припинення даної юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом. При цьому, звинувачуючи у своїй статті [PERSON] у крадіжках техніки та документів на неї, називаючи його шахраєм, а ТОВ «НВП «ЯС Кар`єр піску» в ухиленні від сплати податків, автор порушує вимоги ст. 62 Конституції України, якою чітко визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Стосовно посилань автора наведеної статті з приводу того, що «...сільрада не надавала згоди цьому підприємству на видобуток піску...Полтавська райрада пропустила необхідні терміни на відповідь [PERSON] , тому він звернувся до суду, а останній змусив Держгеонадра видати ліцензію без врахування думки місцевої громади», то в даному випадку слід зауважити, що на момент подачі ТОВ «НВП «ЯС Кар`єр піску» заяви про видачу спеціального дозволу на користування надрами існував певний порядок видачі такого дозволу, який не передбачав будь-якого затвердження чи погодження ні з боку Полтавської районної ради, ні з боку Полтавської обласної ради, а тим більше сільради. На підставі постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 року, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції, зобов`язано Державну службу геології та надр України видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-слобідський кар`єр піску" спеціальний дозвіл на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування корисних копалин (пісків), придатних для виробництва будівельних розчинів, терміном 20 років на Яциново-Слобідському родовищі, що розташоване на території Полтавської області, Полтавського району. Тобто спеціальний дозвіл на користування надрами був виданий ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Яциново-слобідський кар`єр піску" на підставі рішення суду, а тому [PERSON] ніяк не міг примусити Держгеонадра видати цей дозвіл. Крім цього, [PERSON] вводить користувачів Інтернету (читачів) в оману, вказуючи, що гірничий відвід є дозволом, який дозволяє видобуток піску, оскільки згідно з вимогами статті 17 Кодексу України про надра передбачено, що «...Гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин. Гірничі відводи для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами і підлягають реєстрації в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. Порядок надання гірничих відводів встановлюється Кабінетом Міністрів України. А вимогами статті 19 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. Отже, по суті гірничий відвід не є дозвільним документом, а посилання автора оскаржуваної статті на відсутність у ТОВ «НВП «ЯС Кар`єр піску» жодного дозвільного документа на видобуток піску не відповідають дійсності. Таким чином, відповідачі, не повідомивши джерело розповсюдженої інформації та не перевіривши її достовірність, розповсюдили широкому колу осіб дану інформацію, яка не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачів. Згідно довідки Центру Компетенції УЦПНА за вих. № 174/2018/-Д-ЦК від 23.08.2018 року, зі змісту якої вбачається, що власником веб-сайту [INFO]/ , що адресується доменним іменем poltava .to , може вважатися реєстрант доменного імені [INFO].ua , оскільки тільки з його відома могло бути здійснене налаштування редиректу з доменного імені [INFO].ua на poltava.to . Крім цього, в наведеній довідці вказано, що з дати реєстрації доменного імені [INFO] . ua і до моменту переходу доменної зони (публічного домену) pl .ua з режиму роботи в системі UANICна режим роботи за єдиним регламентом на підставі протоколу EPP (ExtensibleProvisioningProtocol), а саме до 21 листопада 2011 року, реєстрантом доменного імені значився [PERSON] ( [ADDRESS] : [INFO] ). Починаючи з 21 листопада 2011 року відомості про реєстранта доменного імені poltava .pl. ua в сервісі WHOIS перебувають у скритому режимі (статус: notpublished ) та можуть бути витребувані у реєстратора цього доменного імені - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернет Інвест" (ідентифікаційний код: 32493292) відповідно до законодавства. Крім цього, поширивши недостовірну інформацію стосовно позивачів, [PERSON] та власник (реєстрант доменного імені) веб-сайту тим самим принизили їхню особисту честь, гідність та ділову репутацію, оскільки це призвело до негативної соціальної оцінки особистості [PERSON] в очах оточуючих, а також дискредитувало ТОВ «НВП «ЯС Кар`єр піску» серед його контрагентів, внаслідок чого виникла негативна суспільна оцінка ділових і професійних якостей позивачів, у зв`язку з чим, їм була спричинена моральна шкода, яку вони оцінюють в розмірі 20 000,00 грн., по 10000 грн. кожний. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 05.12.2018 року до суду надійшов відзив [PERSON] в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Зазначав, що [INFO] в Інтернеті появилася стаття про те, що бійці «Азова» приймають участь в рейдерському захваті підприємства на Полтавщині. Більше 60 озброєних молодиків на мікроавтобусах незаконно проникли на територію ТОВ «НВП Яциново- Слобідський кар`єр піску», з спробою рейдерського захвату особистого підприємства. Погрожуючи зброєю диспетчеру і працівникам кар`єру, вони назвалися бійцями «Азов» з Харкова, які приїхали від [PERSON] порішати питання. Про це все розказав головний редактор Полтавської газети «Останній Бастіон» [PERSON] . Він стверджує, що спроба рейдерського захоплення підприємства яке належить його дружині [PERSON] , пов`язано з виданням критичних матеріалів на сторінках його видань. Таким чином свідчення відповідача в Інтернет - виданні [INFO] від 02.08.2018р. відповідають дійсним обставинам справи. Вказана ним інформація яка була надана в інтернет - виданні [INFO] спростовуються статтею [PERSON] , де є його підпис і в його статті як головного редактора Полтавської газети «Останній Бастіон» різні покази. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправильно, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Що стосовно наданої ним інформації щодо незаконного видобування піску, то він звернувся до правоохоронних органів і при цьому було відкрито кримінальне провадження №12018170300000977 від 14.08.2018р. по факту незаконного видобування піску на Яциново - Слобідському родовищі піску Полтавського району. Вважає вимоги позивачів безпідставними та необґрунтованими. 18.12.2018 року представником ТОВ «НВП «ЯС Кар`єр піску» надана відповідь на відзив. Вказувала, що у відзиві [PERSON] надав докази того, що: 1) ТОВ «НВП «ЯС Кар`єр піску» є [PERSON] , тобто зазначена особа є кінцевим бенефіціарієм; 2) Полтавська райрада пропустила необхідні терміни на відповідь [PERSON] , тому він звернувся до суду, а останній змусив Держгеонадра видати ліцензію без врахування думки місцевої громади. Так, жодного доказу подання до суду [PERSON] позову до Держгеонадра [PERSON] до суду не надав; 3) ТОВ «НВП «ЯС Кар`єр піску» жодного із цих документів не має, продовжує видобувати пісок. При цьому підприємство не сплачує податків: до Сем`янівської сільради - податок на землю і за користування надрами (орієнтовно це 450 тис. грн. за рік); до державного бюджету - ПДВ, за користування надрами, відрахування із зарплати (приблизно більше 2 млн. грн. щорічно); 4) За місяць підприємство отримує за реалізацію піску 2 млн. грн. і це без податків. 01.02.2019 року надійшла заява від відповідача [PERSON] про відмову від раніше направлених заперечень 30.11.2018 року у зв`язку із допущеними розбіжностями та граматичними помилками. Також надав нові заперечення, в яких зазначав, що позивачам не доведено того, що він є автором оспорюваної статті. Разом із тим, матеріали справи не містять заперечень [PERSON] від 30.11.2018 року. 14.02.2019 року, скориставшись своїм правом, відповідач [PERSON] надав відзив в якому позовні вимоги не визнав, вважає їх необгрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Позивачі вважають його власником веб-сайту [INFO]/ . Такий висновок вони роблять на підставі довідки Центру Компетенції УЦПНА за вих. № 174/20/2018/-Д-ЦК від 23.08.2018. Але висновки Центру Компетенції УЦПНА, з яких слідує що власником веб-сайту [INFO]/ є [PERSON] базуються на припущеннях. З незрозумілих причин експерти вважають, що власником доменних імен [INFO]/та [INFO] . ua є одна і та сама особа. Він не має і ніколи не мав ніякого відношення до доменного імені [INFO]/ . Тим більше, йому невідомо, хто саме є його власником. Він дійсно є власником доменного імені [INFO]. ua , але використовує його виключно як адресу електронної пошти. Дійсно, до грудня 2014 року інтернет-видання " [INFO] " використовувала доменне ім`я [INFO]. ua , але вже більше чотирьох років, і що найголовніше в день розміщення статті " [PERSON] роками незаконно видобуває пісок у Полтавському районі та не сплачує мільйонні податки", а саме [INFO] року інтернет-видакня "[INFO]" доменне ім`я [INFO]. ua не використовувало. В судовому засіданні представник позивачів - [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні посилаючись на підстави наведені у ньому. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , після оголошення перерви, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомляв. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що [INFO] , о 08:30 год. на веб-сайті Інтернет-видання « [INFO] » ( [INFO]/ ) була опублікована стаття під назвою « [INFO] » (на сторінці за посиланням [INFO] ) ( а.с.13-15). Позивачі вважають, що в даній публікації через мережу Інтернет у вигляді, доступному для ознайомлення для необмеженого кола осіб, була розповсюджена недостовірна інформація, а саме: «...Лише за місяць фірма [PERSON] без необхідних дозволів заробляє на видобутку піску 2 млн. грн., але не сплачує жодної копійки податків. ...З тих пір нічого не змінилося - на території Яцениво-Слобідського родовища піску триває незаконний видобуток у промислових масштабах... ...Фактичний власник фірми - [PERSON] . Однак техніка, яка знаходиться в кар`єрі, не належить [PERSON] . [PERSON] погрозами та шантажем фактично викрав земснаряд та не має на нього жодних документів. Екскаватор, який працює на кар`єрі, належить ВАТ «Яциниво-Слобідський кар`єр піску»... [PERSON] погрозами заволодів і ним, а також викрав документи на дану техніку. З цього приводу зазначу, що сільрада не надавала згоди цьому підприємству на видобуток піску. Справа в тому, що Полтавська райрада пропустила необхідні терміни на відповідь [PERSON] , тому він звернувся до суду, а останній змусив Держгеонадра видати ліцензію без врахування думки місцевої громади. Однак окрім ліцензії фірмі потрібно мати: -гірничий відвід (дозвіл, який дозволяє видобуток піску); -відвід землі в установленому порядку; -план розвитку гірничих робіт; -план робіт підвищеної небезпеки. ТОВ «НВП Яцениво-Слобідський кар`єр піску» жодного із них документів не має, але продовжує видобувати пісок. При цьому підприємство не сплачує податків: до Сем`янівської сільради - податок на землю і за користування надрами (орієнтовно не 450 тис. грн. за рік); до державного бюджету - ПДВ, за користування надрами, відрахування із зарплати (приблизно більше 2 млн. грн. щорічно). Які ж об`єми крадіжок? Якщо порівнювати площу водойми на момент отримання ліцензії і наявну площу, то за цей час вимито 90 тис. кубометрів піску. Судячи із карти місцевості (а територія кар`єру складає 66 га), тільки за місяць намито 10 тис. кубометрів. Ринкова ціна тонни піску складає 200 грн. Нескладно порахувати, що за місяць підприємство отримує за реалізацію піску 2 млн. грн. І це без податків. ...Сподіваюсь, що на дану інформацію відреагують відповідні органи і держава отримає не сплачені податки із шахрая [PERSON] !...» Судом, встановлено, що другий абзац статті під назвою «[INFO] » викладено дослівно «У 2017 році я, [PERSON] , депутат Сем`янівської (Кротенківської) сільради, голова земельної комісії, вже висвітлював на сторінках «Полтавщини» проблему незаконного видобутку піску на території сільради. З тих пір нічого не змінилося - на території Яцениво-Слобідського родовища піску триває незаконний видобуток у промислових масштабах.». Крім того, стаття закінчується фотографією та підписом « [PERSON] , депутат Сем`янівської сільради, голова земельної депутатської комісії». Вказане спростовує твердження відповідача [PERSON] , що він не є автором статті. Так, статтею 34 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Одночасно, відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Крім того, кожен має право на повагу до його гідності, що визначено статтею 28 Конституції України. Аналогічні положення закріплені в главі 20 Цивільного Кодексу України. Зокрема, статтею 277 ЦК України передбачено право фізичної особи, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, на відповідь та на спростування цієї інформації. При цьому, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (принцип презумпції добропорядності). За змістом наведених норм, недостовірною інформацією вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій, яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Як роз`яснено в Постанові Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як вбачається з матеріалів справи, в опублікованій інформації під заголовком «[INFO]», розміщена стаття за підписом за підписом « [PERSON] , депутат Сем`янівської сільради, голова земельної депутатської комісії», яка містить вирази стверджувального характеру, стосуються фактичних подій та конкретних фізичних та юридичних осіб, окрім того спростовані наданими доказами. Так, з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробничого підприємства «Яциново-Слобідський кар`єр піску» є [PERSON] , а засновником - [PERSON] , на відміну від зазначеної інформації у статті, що «фактичним власником фірми» ТОВ «НВП «ЯС Кар`єр піску» є [PERSON] ( а.с. 21-28). Твердження, що « Екскаватор , який працює на кар`єрі, належить ВАТ «Яциниво-Слобідський кар`єр піску» не узгоджується із наданим суду витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, який містить запис від 30.08.2017 року про припинення даної юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом ( а.с. 47-49). Крім того стаття містить звинувачення [PERSON] у крадіжках техніки та документів на неї, називаючи його «шахраєм», а ТОВ «НВП «ЯС Кар`єр піску» в ухиленні від сплати податків, автор порушує вимоги ст. 62 Конституції України, якою чітко визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. В ході розгляду справи відповідачем [PERSON] не доведено, що він не є автором оспорюваної статті, що поширена негативна інформація є дійсною, будь-яких доказів на підтвердження цьому не надано, а відтак діє принцип презумпції добропорядності та неправдиву інформацію необхідно спростувати. Згідно ч.7 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Окрім того, під час судового розгляду відповідач [PERSON] не заперечував, що вказану інформацію у статті він не перевіряв. Будь-яких доказів на спростування позовних вимог відповідачем не надано. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 18 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачами доведений факт розповсюдження відносно них недостовірної інформації та її необхідно спростувати. Однак, відповідно до роз`яснень зазначених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 належними відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції. Разом із тим, під час судового розгляд не знайшло свого підтвердження, що власником веб-сайту [INFO]/ є [PERSON] , таке твердження базується на припущеннях та не може бути покладено в основу рішення суду. Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідності зобов`язати [PERSON] , як належного відповідача, в якості спростування помістити на веб-сайті Інтернет- видання «[INFO]» ( [INFO]/ ) текст резолютивної частини рішення суду в 15-денний термін після набрання рішенням законної сили без будь-яких особистих або інших коментарів. Також, відповідно до ст.280 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок поширення недостовірної інформації. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства України є добросовісність , розумність та справедливість. Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України. Позивачі просять стягнути на їх користь моральну шкоду в розмірі по 10 000 грн. кожному та з кожного з відповідачів, що не відповідає критеріям розумності та справедливості. Суд вважає, що позивачам дійсно завдана моральна шкода поширенням недостовірної інформації та за можливе стягнути з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди по 1000 грн. на користь кожного позивача . За змістом ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Тому суд вирішує питання судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial