Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У червні 2016 року позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що сторони перебували у шлюбних відносинах з червня 2009 року по 25.10.2012 року, від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. У період шлюбу, колишньому подружжю було видано ордер №04623 серії Б на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08.10.2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою та зобов"язання укладення окремого договору найму жилого приміщення постановлено договір найму спірної квартири змінити шляхом укладення ТОВ "ЕК "Комфорт-Майстер"окремого договору найму з [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] на кімнату площею 18,4 кв.м. Крім того, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.10.2014 року у справі за позовом [PERSON] до ТОВ "ЕК "Комфорт-Майстер", останнє було зобов"зано укласти із позивачем окремий договір найму вказаної жилої кімнати площею 18,4 кв.м. Вказані судові рішення було виконано та виділено у користування позивача із дитиною жилу кімнату площею 18,4 кв.м. на умовах найму та відокремлений рахунок по сплаті житлово-комунальних послуг за вказану кімнату, а відповідачу виділено жилу кімнату площею 12,2 кв.м.; приміщення загального користування вказаної квартири залишені в спільному користуванні. Однак, з 15.03.2016 року відповідач перешкоджає позивачу повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, замінив замок у вхідних дверях спірної квартири, позивача до квартири не пускає. Враховуючи, що відповідач продовжує незаконно користуватися частиною квартири, яка належить позивачу, відмовляється надати позивачу вільний1 доступ до квартири у відповідності до рішення суду, позивач змушена звернутись до суду з зазначеним вище позовом. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак позивачем подано заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити рішення на підставі наданих суду доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) Судовим встановлено, що відповідач є наймачем двокімнатної квартири [ADDRESS],до якої вселився на підставі ордеру на жиле приміщення серії Б №04623, виданого районною державною адміністрацією 08.04.2011 року на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 18.03.2011 року №190. Вказаний ордер було видано на сім"ю із трьох осіб: відповідача, позивача та їх малолітньої дитини. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08.10.2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою та зобов"язання укладення окремого договору найму жилого приміщення постановлено договір найму спірної квартири змінити шляхом укладення ТОВ "ЕК "Комфорт-Майстер"окремого договору найму з [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] на кімнату площею 18,4 кв.м. Крім того, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.10.2014 року у справі за позовом [PERSON] до ТОВ "ЕК "Комфорт-Майстер", останнє було зобов"зано укласти із позивачем окремий договір найму вказаної жилої кімнати площею 18,4 кв.м. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи бо особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вказані судові рішення було виконано та виділено у користування позивача із дитиною жилу кімнату площею 18,4 кв.м. на умовах найму та відокремлений рахунок по сплаті житлово-комунальних послуг за вказану кімнату, а відповідачу виділено жилу кімнату площею 12,2 кв.м.; приміщення загального користування вказаної квартири залишені в спільному користуванні. Звертаючись до суду з позовом позивач зазначає, що 15.03.2016 року близько 20.30год., повертаючись з роботи додому, виявила, що у вхідних дверях квартири змінено замок, її спроби відчинити двері виявились безрезультатними, у зв"язку з чим позивачем було викликано працівників поліції, однак [PERSON] відмовився виконувати вимоги працівників правоохоронних органів відкрити двері та впустити позовача до квартири. Письмові звернення позивача до Дарницького РУ НП ГУ НП у м.Києві, до голови Дарницької РДА в м.Києві, до служби у справах дітей Дарницької РДА в м.Києві та до ТОВ "ЕК "Комфорт-Майстер" з приводу протиправних дій відповідача жодних результатів не дали. Відповідно до п.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути і судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved