Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] «СК «Українська страхова група» звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з цивільним позовом в якому просять стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування в порядку регресу в сумі 4928,90 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] «СК «Українська страхова група» про підтримання позовних вимог в повному обсязі, клопотання про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно норми ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.04.2015 р. у м. Києві об 13 годині 15 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу CITROEN C-Elysee д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Skoda Fabia д/н АХ 9140 водій якого [PERSON]. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.06.2015 р. у справі № 641/5027/15-п [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. 24.12.2014р. між [PERSON] "СК "Українська страхова група" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0200-14-00080 згідно якого позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу CITROEN C-Elysee д/н [NUMBER]. Згідно витягу МТСБУ цивільна відповідальність власника транспортного засобу Skoda Fabia д/н АХ 9140 на момент скоєння ДТП не була зареєстрована. 27.04.2015р. страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодуванні й надав всі необхідні документи. [PERSON] "СК "Українська страхова група" на виконання умов договору страхування згідно рахунку-фактури ,№ [NUMBER] від 27.04.2015р. на підставі страхового акту № ПССКА-4674 від 08.05.2015 р. та розрахунку суми страхового відшкодування перерахувала на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування у розмірі 4928,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9098 від 08.05.2015 р. Посилаючись на ст. ст. 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення 4928,90 грн. збитків в порядку регресу. Одже підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжне доручення. В даному випадку виконавцем послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу складалися калькуляція, яка є належним доказом розрахунку вартості витрат на проведення відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER]. Суд бере до уваги рахунок-фактуру № [NUMBER] від 27.04.2015 виставлений позивачу для оплати ремонтно-відновлювальних робіт, яким (рахунком) виконавець послуг фактично визначив вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Згідно з ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком. Також відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виходячи з норм статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Нормою ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Крім того, з урахуванням положень ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст. ст. 25, 26 Закону України "Про страхування", відсутність звіту про оцінку витрат, пов'язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у задоволені позову за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами. Таким чином, якщо цивільна відповідальність відповідача була застрахована, позивач за власним вибором має право предявляти вимогу про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Цей висновок також зазначений у п. 11 Пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 4, Постанові Верховного суду України від 28.08.2012р. у справі N 23/279 про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 6 грудня 2011 року за позовом ПАТ "ПРОСТО-страхування" до приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське". Крім того відповідно до реєстру МТСБУ страховий поліс, який був на час ДТП у винної особи, вважається таким який не діяв тобто бланк полісу не використаний. Враховуючи вищезаначене, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] «СК «Українська страхова компанія» у про стягнення з відповідача боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved