Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Нікопольсьа районна державна адміністрація звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням. У поданому позові зазначає, що [PERSON] . 03.01.2021 року приблизно о 20:00 годині, у полезахисній смузі. розташованої на земельній ділянці з кадастровим номером 1225488800:02:002:0302, яка відноситься до державної власності, що розташована неподалік населеного пункту с. Чумаки Томаківського району Дніпропетровської області, де займався безпосередньою порубкою дерев, що ростуть у вказаній полезахисній лісовій смузі за допомогою бензопили невстановленої марки, шляхом вчинення фізичних дій вчинив незаконну порубку шести ростучих дерев породи "Акація біла", діаметром: 31 см,32 см,35 см., , 35 см.36 см, та 39 см відповідно. Внаслідок злочинних дій відповідача державі в особі Нікопольської районної державної адміністрації, яка відповідно до ч.1 п.2 ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" розпоряджається землями державної власності. у сфері охорони природного навколишнього середовища заподіяно істотну шкоду, яка відповідно до висновку судово-економічної експертизи № СЕ-19/104-21/15568ЕК від 13.05.2021 становить 46 264 гривні 62 копійки , у двадцять і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Внаслідок незаконної порубки захисних лісових насаджань [PERSON] , спричинив шкоду державним інтересам у сфері навкольшнього природного середовища в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту від негативного впливу природних та антропогенних факторів, раціонального використання лісового насадження лінійного типу, погіршилися захисні властивості лісу , наявні труднощі і відтворенні заліснення в цій місцевості, а також незаконна порубка лісу в цій місцевості призвела до зменшення захисту земель від ерозії грунту. На підставі чого звернулись до суду з даним позовом. В судовому засіданін представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, пояснив, що в нього навіть не було бензопили коли його затримали працвники поліції.Вважає заявлені вимоги не обгрунтованими та безпідставними. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення учасників справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено , що вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2021 року , справа № 195/1004/21, [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 246 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 (один ) рік і покладено на нього обов`язки відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, та зобов`язано засудженому [PERSON] періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Крім цього з [PERSON] на користь держави стягнуто понесені витрати на залучення експертів при проведенні судово - економічної експертизи - загальною вартістю 1029 ( одна тисяча двадцять дев`ять ) грн. 72 копійки. Відповідно до висновку даної судово - економічної експертизи № СЕ-19/104-21/15568ЕК від 13.05.2021заподіяна істотна шкода становить 46 264 гривні 62 копійки, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Даний вирок не було оскаржено, вирок набрав законної сили 16.07.2021 року. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За ч. 7 ст. 128 КПК особа, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з вимогами ст. ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до вимог п. «д» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов`язані компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1190 Цивільного кодексу України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з приміткою до ст. 246 КК України, істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до пункту 4 ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація вживає заходів до відшкодування шкоди. заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля підприємствами, установами, організаціями і громадянами Пунктом 3 ст. 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України , здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів,надр,води,атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки вони знайшли підтвердження, як в судовому засіданні так і в матеріалаз справи, тому суд вважає занеобхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України: «Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, тому судові витрати у справі стягуються з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved