Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.03.2008 року між ТОВ "Укрпромбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 24-0111001/ФКВ-8, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 9673 доларів США з розрахунку 8,5% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 19.08.2008 по 18.03.2015 року. Відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобов`язань від 30.06.2010 року АТ "Дельта Банк" набув права вимоги по кредитному договору № 24-0111001/ФККВ-8 від 19.03.2008 року. Виконання позичальником зобов`язань забезпечено порукою відповідно до укладеного договору поруки № 24-0111001/Zфпор-08 від 19.03.2008 року укладеного між ТОВ "Укрпромбанк" та [PERSON] . Оскільки відповідач [PERSON] порушив свої договірні зобов`язання, станом на 05.04.2013 року заборгованість за кредитним договором становить 59 688,75 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача та поручителя заборгованість по кредитному договору у розмірі 59 688,75 грн., а також суму судового збору у розмірі 596 грн. 89коп. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду від 07.08.13 позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" задоволено у повному обсязі. 18 жовтня 2018 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя заочне рішення у справі скасовано та справу призначено до судового розгляду. У судове засіданні представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Ільченко Л.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що в силу вимог ст. 559 ЦК України порука вважається припинено, оскільки позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто починаючи з 20 грудня 2010 року, не пред`явив вимоги до поручителя. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи повідомлявся завчасно. Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, суд, з урахуванням думки присутніх сторін, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача - [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 19.03.2008 року між ТОВ "Укрпромбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 24-0111001/ФКВ-8 відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 9673 доларів США з розрахунку 8,5% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 19.08.2008 по 18.03.2015 року. 30.06.2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ "Укрпромбанк" та користь АТ "Дельта Банк". Відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов`язань АТ "Дельта Банк" набув права вимоги за кредитним договором № 187-99/К-07 від 26.04.2007 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 688,75 грн., з яких сума кредиту складає 46 389,77грн., заборгованість за відсотками 10 928,59грн., заборгованість за комісіями: 2 370,39грн., з них прострочена заборгованість : за тілом кредиту 24 297,12 грн., за відсотками 10 461,48 грн., за комісією 2 293,07 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З урахуванням викладених положень законодавства та умов кредитного договору, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 59 688,75 грн., з яких сума кредиту складає 46 389,77грн., заборгованість за відсотками 10 928,59грн., заборгованість за комісіями: 2 370,39грн., з них прострочена заборгованість : за тілом кредиту 24 297,12 грн., за відсотками 10 461,48 грн., за комісією 2 293,07 грн., яка (заборгованість) належним чином підтверджена наданими позивачем розрахунками та заявами на видачу готівки. Що стосується позовних вимог публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до відповідача - [PERSON] , яка є поручителем за зобов`язаннями [PERSON] за договором поруки від 28.03.2008 року № 24-0111001/Zфпор-08, то суд вважає ці вимоги такими, що задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Як передбачено статтею 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до частин першої та другої статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як передбачено частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" від 30 березня 2015 р. № 5, при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов`язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. У договорі поруки, укладеному з [PERSON] , конкретний строк дії поруки не визначений, п. 10 Договору поруки містить лише посилання на строк дії самого Договору поруки, який пов`язаний з повним виконанням боргових зобов`язань за кредитним договором, що не може розглядатися як установлення строку дії поруки з огляду на зазначені вище вимоги статті 252 Цивільного кодексу України. Таким чином, у даному випадку до відносин поруки підлягають застосуванню положення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України. Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. У відповідності до ч. 3 ст. 254 ЦК України та ч. 2 ст. 124 ЦПК України строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Позивач повинен був звернутися до поручителя [PERSON] з вимогою до 20 червня 2011 року, після чого порука припинилась відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України. Однак, ПАТ "Дельта Банк" зазначений строк пропустив, звернувшись до суду з позовом лише 07 квітня 2013 року. За таких обставин, враховуючи, що строк чинності поруки за договором поруки від 28.03.2008 року № 24-0111001/Zфпор-08, на момент подання позову, припинився суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до поручителя - [PERSON] . За таких обставин, суд позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 59 688,75 грн.задовольняє частково, з відповідача - [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" стягує заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 688,75 грн., з яких сума кредиту - 46 389,77грн., заборгованість за відсотками - 10 928,59 грн., заборгованість за комісіями - 2 370,39 грн, у задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] - відмовляє. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial