Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів, зменшивши позовні вимоги, просять скасувати арешт на 1/2 частку в будинку [ADDRESS], зобов'язати Личаківський відділ ДВС міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області виключити обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - будинок [ADDRESS], реєстраційний номер майна 3426756: №435250 (спеціальний розділ) від 24.03.2013 року; №7253698 (спеціальний розділ) від 07.10.2014 року; №8479295 (спеціальний розділ) від 23.01.2015 року; зобов'язати Личаківський відділ ДВС міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області виключити відомості про арешт 1/2 будинку [ADDRESS], реєстраційний номер майна 3426756, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесених: - 23.01.2007 року за № 4392396 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, 79035, Львівська обл. м. Львів, вул. Зелена, 149-Ю; - 21.04.2010 року за № 9750031 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, 79035, Львівська обл. м. Львів, вул. Зелена, 149-Ю; - 13.04.2011 року за №11066431 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, 79035, Львівська обл. м. Львів, вул. Зелена, 149-Ю; зобов'язати Личаківський відділ ДВС міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області виключити відомості про арешт будинку [ADDRESS], реєстраційний номер майна 3426756, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесених: - 27.10.2011 року за №11770819 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, 79035, Львівська обл. м. Львів, вул. Зелена, 149-Ю; - 18.05.2012 року за № 12511678 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, 79035, Львівська обл. м. Львів, вул. Зелена, 149-Ю; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області виключити відомості про арешт будинку [ADDRESS], реєстраційний номер майна 3426756, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесених: - 18.05.2012 року за № 12511656 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, 79035 , Львівська обл. м. Львів, вул. Зелена, 149-Ю; - 18.05.2012 року за № 12511678 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, 79035, Львівська обл. м. Львів, вул. Зелена, 149-Ю. Свої вимоги мотивують тим, що 28 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою здійснення державної реєстрації належного їй майна, право власності на яке визнано на підставі, судового рішення Личаківського районного суду міста Львова від 12 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, що підтверджується ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04 березня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2014. Однак не змогла скористатися конституційним правом щодо реєстрації права власності на належне їй на праві приватної власності майно, а саме 1/2 частини будинку у [ADDRESS], оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться записи про обтяження, накладені Личаківським відділом державної виконавчої служби. Для звільнення майна з арешту [PERSON] звернулась до Личаківського відділу ДВС міста Львова, але їй відмовили, посилаючись на статтю 60 Закону України «Про виконавче провадження» та роз'яснили про право звернення з даним питанням до суду. При цьому, у своєму листі виконавча служба зазначила, що арешти накладалися на майно [PERSON] при здійсненні виконавчих проваджень, які перебували у відділі на виконанні. Хоча у Личаківському відділі ДВС відсутні стягнення з [PERSON] незважаючи на те, що борг, у зв'язку із виникненням якого було накладено арешт на майно, погашено у повному обсязі, арешт з майна не знято, а частина будинку йому не належить, будинок та інше майно надалі перебуває арештованим, що порушує права позивача як власника майна. Враховуючи те, що у позивача ніколи не було боргів перед виконавчою службою, просить зняти всі арешти та виключити всі обтяження з реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів, в яких можуть бути арешти, які порушують її права власності. Крім того, [PERSON] звертався до відповідачів з запитами про надання інформації щодо наявних виконавчих проваджень і отримав відповіді про те, що станом на теперішній час жодних виконавчих проваджень відносно нього немає. Враховуючи те, що нотаріус як державний реєстратор не може зареєструвати право власності на будинок [ADDRESS], оскільки існують арешти, накладені виконавчою службою, незважаючи на відсутність виконавчих проваджень, що порушує право позивачів як власників вказаного будинку, тому просять позов задовольнити. В судове засідання позивачі не з'явилися, представник останніх подав заяву про розгляд справи без їх участі, зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили. Тому суд вважає, що відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивачів не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності представників відповідачів, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 12.12.2013 (а.с.6-8), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04.03.2014 (а.с.9-10) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.10.2014 (а.с.11-12), визнано недійсним договір дарування житлового будинку у [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Максимів Людмилою Данилівною 3 липня 1996 року за реєстровим номером 1199. Визнано частково недійсним та частково скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом першої Рівненської державної нотаріальної контори від 18 листопада 2001 року, зареєстроване в реєстрі прав власників на нерухоме майно під № 3426756 в книзі 13, номер запису 1670 в частині житлового будинку у [ADDRESS]. Виключено з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна дані про ? частину нерухомого майна житлового будинку у [ADDRESS], загальною площею 125 кв.м внесених: 23 січня 2007 року реєстратором Львівська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України № 4392396; 21 квітня 2010 року реєстратором Львівська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України № 9750031; 21 квітня 2010 року реєстратором Львівська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України № 9754372; 13 квітня 2011 року реєстратором Львівська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України №11066431. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку у [ADDRESS]. При цьому, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] набутий [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON], а тому є їхньою спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1 ст.317, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Не зважаючи на те, що за [PERSON] визнано право власності на ? частину житлового будинку у [ADDRESS], рішенням державного реєстратора прав на нерухому майно Гук О.Б. №12963821 від 12.05.2014 відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований у [ADDRESS], оскільки заяву про державну реєстрацію подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, а саме: згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстровані обтяження на [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №58396048 від 28.04.2016 (а.с.18-21), інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №58397248 від 28.04.2016 (а.с.22-27) за будинком [ADDRESS] як за нерухомим майном, належним на праві власності [PERSON], зареєстровано обтяження Личаківського відділ ДВС міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області №435250 (спеціальний розділ) від 24.03.2013 року; №7253698 (спеціальний розділ) від 07.10.2014 року; №8479295 (спеціальний розділ) від 23.01.2015 року, № 4392396 від 23.01.2007 року, № 9750031 від 21.04.2010 року, №11066431 від 13.04.2011; №11770819 від 27.10.2011, а також обтяження Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області №12511656 від 18.05.2012, №12511678 від 18.05.2012. Разом з тим, як вбачається з листа Личаківського відділу ДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.16) станом на 15.09.2016 відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з [PERSON] заборгованості на користь фізичних, юридичних осіб та держави у відділі на виконанні не перебувають. Крім цього, згідно з відповіддю Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 16.09.2016 (а.с.17) відкриті виконавчі провадження, де боржником виступає [PERSON] у вказаному відділі також відсутні. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з ч.ч.1, 2, 5 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що арешт на будинок [ADDRESS] накладено в період з 23.01.2007 по 23.01.2015 як на нерухоме майно, що належить на праві власності боржнику [PERSON], в той час як станом на 15-16.09.2016 відкритих виконавчих проваджень, у яких останній є божником, ні у Личаківському ВДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, не перебувало, а тому у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» накладений державним виконавцем арешт на майно [PERSON] підлягав зняттю, а відомості про боржника - виключенню з Єдиного реєстру боржників. Крім цього, як зазначалося вище ? частина будинку [ADDRESS] взагалі не належить [PERSON], оскільки право власності на таку визнано за [PERSON] рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 12.12.2013. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, однак частково. Оскільки відомості про арешт будинку [ADDRESS], реєстраційний номер майна 3426756, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 18.05.2012 року за № 12511678 внесені на підставі постанови державного виконавця не Личаківського відділу ДВС міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, а Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, а тому лише останнього слід зобов'язати виключити такі відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Outcome: partial