Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

31 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] третя особа: орган опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином, в якому просив: - зобовязати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON]; - встановити позивачу для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO], такі способи участі : - побачення кожного четверга з 16 год. до 19 год.; - побачення кожної пятниці з 18 год.00 хв. до 14 год. 00 хв. неділі, у тому числі з можливістю забирати дитину з дошкільного навчального закладу та здійснювати прогулянки, відвідувати заклади культури, дитячі майданчики, парки, стадіони, культурно-масові та розважальні заходи, без присутності матері, та відвідування місця проживання батька, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про його стан здоровя; - встановити можливість щорічного спільного відпочинку позивача з дитиною [PERSON], [INFO], на території України - 30 днів в будь-який літній місяць кожного року, з урахуванням бажання дитини; - встановити можливість побачення п'ять святкових днів на рік з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., за попередньою домовленістю з матір'ю дитини; - святкування дня народження сина [PERSON], [INFO], в календарний рік, що має парне число; - святкування день народження батька [PERSON], [INFO], з 09 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. кожного року; - необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином у час, коли син не задіяний в освітньому процесі; - систематичні побачення батька з дитиною у дні проведення батьківських свят та культурних заходів у закладах дошкільного виховання та загальноосвітніх закладах; - першу половину всіх канікул дитина проводить з батьком. В обґрунтування позову зазначав, що з 24 вересня 2005 року по 23 березня 2017 р. він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично з самого моменту розлучення, у позивача з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні синів, їх відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживали разом із дитиною, стосовно неможливості його нормального спілкування із ними. Всі намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає позивачу, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з сином [PERSON]. Розпорядженням від 20.12.2016 року голови Новосанжарської РДА «Про встановлення днів та годин спілкування батька з дітьми», встановлено дні та години спілкування позивачу з малолітніми синами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а саме: 1-ї та 3-ї пятниці з 17.00 до 18.00 неділі, щосереди з 16.00 до 19.00. Рекомендувати матері, [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні батька, [PERSON] з синами [PERSON] та [PERSON]. Позивач вказував, що з моменту прийняття даного розпорядження, відповідач ігнорувала рішення третьої особи та продовжувала чинити перешкоди спілкуванню позивача з синами та взяття участі у їх вихованні. Неодноразово позивач звертався до органу опіки та піклування з усними заявами щодо невиконання відповідачкою розпорядження від 20.12.2016 р. голови Новосанжарської РДА «Про встановлення днів та годин спілкування батька з дітьми». Представником органу опіки та піклування розяснено право звернення до суду у звязку з вимогою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином. У звязку з вказаними обставинами позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду. Представник відповідача - в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували з 24 вересня 2005 року по 23 березня 2017 року в зареєстрованому шлюбі (а.с. 9, 13). Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] (а.с. 10) та [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року по справі № 542/1874/16-ц стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [INFO], на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], яка проживає за адресою: [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з 29 грудня 2016 року, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14). Розпорядженням від 20.12.2016 року голови Новосанжарської РДА «Про встановлення днів та годин спілкування батька з дітьми», встановлено дні та години спілкування [PERSON], [INFO], з малолітніми синами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а саме: 1-ї та 3-ї пятниці з 17.00 до 18.00 неділі, щосереди з 16.00 до 19.00. Рекомендовано матері, [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні батька, [PERSON] з синами [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Як вбачається з копії листа начальника Управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції в Полтавській області від 07.06.2017 року, Полтавським відділом поліції ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №120171700400024 від 03.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом того, що [PERSON], [INFO], яка являється колишньою дружиною гр. [PERSON], [INFO], побила їхнього спільного сина - малолітнього [PERSON] (а.с.15). Як вбачається з розпорядження голови Новосанжарської РДА № 343 від 04.12.2017 року, визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] з батьком позивачем [PERSON] за адресою: с. Зачепилівка, вул. Молодіжна, 5, Новосанжарського району. Встановлено режим спілкування батьків, [PERSON] та [PERSON] з їхніми дітьми, [PERSON] та [PERSON] таким чином: щомісячно І та ІІІ пятниця з 18:00 до 12:00 неділі, обоє дітей перебувають з батьком; щомісячно ІІ та ІV пятниця з 18:00 до 12:00 неділі, обоє дітей перебувають з матірю, при цьому батьки забирають і повертають дітей на постійне місце проживання тому, з ким визначено, канікулярні та святкові дні за спільною домовленістю між батьками в рівних частинах (а.с. 39). Відповідно до положень ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Стаття 18 Конвенції про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Статтями 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитини, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Положеннями ст. 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Вказані норми гарантують судовий захист прав одного з батьків, який проживає окремо на спілкування з дитиною. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], що є рідною сестрою відповідачки, остання не чинила опору позивачу у спілкуванні з сином. Але після того, як старший син залишився проживати з батьком та не повернувся додому у [PERSON] зявився страх, що батько не поверне і молодшого сина, тому вважала, що вони можуть бачитись тільки у її присутності за місцем її проживання. Також свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснювала, що вона працює вчителем у школі, яку відвідує син позивача [PERSON] За час навчання дитини у школі, вона його батька не бачила. Познайомилася на батьківському святі, після того як спитала дозволу у матері хлопчика запросити на свято батька. Враховуючи те, що батько дитини [PERSON] не здійснює негативного впливу на розвиток дитини, не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не зловживає алкогольними напоями або наркотичними засобами, постійно намагається підтримувати з дитиною теплі відносини, приймає участь у його житті, вихованні та розвитку, зважаючи на вік дитини та її інтереси, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та зобов'язання відповідачку не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні його з сином [PERSON]. Оскільки позивач проживає окремо від дитини, користується правом на виховання сина в обмеженому вигляді, тобто у формі спілкування з ним, суд вважає, що встановлюючи порядок такого спілкування, воно повинно мати більш педагогічну суть, бути достатньо різнобарвним, регулярним. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що для забезпечення інтересів дитини, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов'язку по вихованню дитини та здійснення його права на особисте спілкування з ним, необхідно визначити спосіб участі позивача у вихованні сина шляхом систематичних побачень. Це не суперечить інтересам дитини, не перешкоджає його нормальному розвитку і відповідає обсягу обов'язків та прав батька щодо дитини. Так, відповідно до ч. 4 ст. 150 СК України, батьки повинні поважати дитину; ст. 155 цього ж Кодексу встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. З викладеного випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір'ю, батьком, іншими членами сім'ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. За таких обставин, виходячи з принципу рівності прав та обовязків матері та батька щодо дітей, передбаченого ст. 141 СК України, з урахуванням того, що позивач працює, враховуючи права та інтереси дитини, навчання у школі, враховуючи бажання обох батьків проводити з дитиною вільний час від занять та приділяти синові увагу у вільний час, виходячи із положень зазначених норм Сімейного кодексу України, суд вважає, що спосіб участі батька у вихованні дитини є доцільним та буде відповідати інтересам дитини, а саме в наступному порядку: - побачення кожного четверга з 16 год. до 19 год.; - побачення щомісячно І та ІІІ пятниці з 18 год.00 хв. до 13 год. 00 хв. неділі, у тому числі з можливістю забирати дитину з дошкільного навчального закладу та здійснювати прогулянки, відвідувати заклади культури, дитячі майданчики, парки, стадіони, культурно-масові та розважальні заходи, без присутності матері, та відвідування місця проживання батька, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про його стан здоровя; - встановити можливість щорічного спільного відпочинку [PERSON], [INFO], з дитиною [PERSON], [INFO], на території України - 30 днів в будь-який літній місяць кожного року, з урахуванням бажання дитини; - встановити можливість побачення п'ять святкових днів на рік з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., за попередньою домовленістю з матір'ю дитини; - святкування дня народження сина [PERSON], [INFO], в календарний рік, що має парне число; - необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином у час, коли син не задіяний в освітньому процесі. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 640 грн. 00 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: partial