Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 13 серпня 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/5 частку квартири № 50 в будинку № 65 на мікрорайоні Лазурний в м. Покровську (Красноармійську) Донецької області, що належала їй на праві спільної сумісної власності. Інша 1/5 частина вказаної квартири належала їй на праві спільної сумісної власності, а 3/5 квартири належала її сестрі [PERSON], яка має право на обов'язкову частку у спадщині. Вона та її сестра [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги спадкування. 11 лютого 2016 року вона звернулась до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Втім її сестра [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом на її користь, подавши нотаріусу 11 лютого 2016 року відповідну заяву. 20 лютого 2016 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутнє підтвердження реєстрації права власності на нерухоме майно дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 9 жовтня 2007 року КП "Управління міського господарства" м. Красноармійська. Таким чином, оскільки у неї відсутні умови для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, її право на оформлення спадщини є порушеним і підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права власності на спадщину. Іншої об'єктивної можливості оформити своє право на спадщину вона не має. На підставі наведеного позивачка просить визнати за нею право власності на спадщину за законом, що складається з 1/5 частки квартири № 50 в будинку № 65 на мікрорайоні Лазурний в м. Красноармійську Донецької області, і залишилась після смерті [PERSON], яка померла 13 серпня 2015 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, його представник в судове засідання не з'явився, не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. 13 серпня 2015 року померла [PERSON], про що 14 серпня 2015 року зроблено відповідний актовий запис № 704 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Станом на дату смерті [PERSON] її зареєстрованим місцем проживання було м. Красноармійськ Донецької області, мікрорайон Лазурний[ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з 1/5 частки квартири № 50 будинку № 65 мікрорайону Лазурний в м. Красноармійську Донецької області загальною площею 51,962 кв.м., що їй належала на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло від 17 жовтня 1995 року №4511, виданого Представництвом Фонду держмайна України в м. Красноармійську згідно з розпорядженням від 16 жовтня 1995 року № 4511 замість ушкодженого свідоцтва. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 17 вересня 2015 року, згідно якого матір'ю народженої 30 червня 1979 року [PERSON] є [PERSON], актовий запис № 136; копією свідоцтва про шлюб, згідно якого [PERSON] у зв'язку з реєстрацією нею 20 серпня 2005 року шлюбу із [PERSON] змінила прізвище на "Солодовник". 11 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], яка померла 13 серпня 2015 року. Рідна сестра позивачки [PERSON], яка є дочкою [PERSON], яка померла 13 серпня 2015 року, відмовилась від належній їй частки спадкового майна з усіх підстав, яке залишилось після смерті [PERSON] на користь дочки спадкодавця - [PERSON], про що надала відповідну заяву 11 червня 2016 року. 11 лютого 2016 року у приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] була заведена спадкова справа № 58562525 після смерті [PERSON], яка померла 13 серпня 2015 року. Постановою приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 20 лютого 2016 року № 94/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] після смерті 13 серпня 2015 року її матері [PERSON] на 1/5 частину квартири за адресою: м. Покровськ (Красноармійськ) Донецької області, мікрорайон Лазурний[ADDRESS] відмовлено у зв'язку з ненаданням всіх необхідних документів, а саме відсутністю підтвердження реєстрації в реєстрі права власності на нерухоме майно дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 9 жовтня 2007 року КП "Управління міського господарства" м. Красноармійська. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йог смерті (ч.1 ст.1218 УК України). Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1216-1265 ЦК України. Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 5 ст.1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст.182 ЦК України та ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. № 1952-1У право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняється, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. За правилами ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. № 1952-1У державна реєстрація є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Позивачка в установлений законом строк та порядок звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю підтвердження реєстрації в реєстрі права власності на нерухоме майно дублікату свідоцтва про право власності на житло, у зв'язку з чим підлягають судовому захисту законні права позивачки шляхом визнання за нею права власності на 1/5 частку квартири № 50 будинку № 65 мікрорайону Лазурний в м. Покровську (Красноармійську) Донецької області після смерті [PERSON], яка померла 13 серпня 2015 року, в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.ст.328, 392, 1216-218, 1223, 1261, 1268, 1281, 1296 ЦК України, ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. № 1952-1У,

Outcome: approved