Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

08 серпня 2014 року позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором без номера від 07.12.2006 року у сумі 10 585,19 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.12.2006 року [PERSON] 04.02.2007 року отримав кредит у розмірі 4500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" с правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк», про що зазначено у п.1.І Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язуєшся надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до и.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2014 року має заборгованість - 10585,19 грн., яка складається з наступного: 3073.73 грн. заборгованість за кредитом; 4963,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1567,74 гри. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гри. - штраф (фіксована частина), 480.25 грн, - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Враховуючи викладене позивач просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] на його користь вказану вище суму заборгованості і штрафу та стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та пояснила, що в період користування критичною карточкою відповідачу в період до кінця 2011 року за його зверненням до банку неодноразово перевипускалася кредитна карточка та підвищувався кредитний ліміт. Його звернення до банку та видача нової картки фіксувалася робітником банку в обліковій банківській справі з особистою фотографією клієнта з продуктом банку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю, та пояснив, що карточкою не користувався з січня 2008 року. Карточка з терміном користування 2 роки, який вже давно збіг, а нову кредитну карточку він не отримував та відповідно не міг користуватися кредитом а тому просить застосувати строк позовної давності. Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 07.12.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту а.с.12,13-19., про свій підпис в якому, відповідач не заперечує. Відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за угодою у встановлений строк не виконав, станом на 30.06.2014р. перед ПриватБанком по кредитному договору заборгованість за кредитом складає 10 585,19 грн., яка складається з наступного: 3073.73 грн. заборгованість за кредитом; 4963,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1567,74 гри. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гри. - штраф (фіксована частина), 480.25 грн, - штраф (процентна складова) - а.с.6-11,87-94. Заперечення при поясненні відповідача [PERSON], щодо останньої дати користування кредитною лінією, а саме січень 2008 року, спростовуються письмовими матеріалами справи виписками з особистого рахунку де останнє погашення кредиту відповідачем відбулося 16.02.2010 року а.с.8 (на звороті), 92 а також квитанціями про сплату заборгованості за кредитом, наданими самим відповідачем а.с.64-72 З пояснень відповідача [PERSON] в суді, слідує, що він після утворення заборгованості в період одного року неодноразово звертався до банку, щоб вирішити питання про погашення кредиту, надання іншого кредиту, але кредитна лінія була закрита і користуватись кредитом він не міг. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Факт отримання відповідачем кредитної картки ( продукту банку) замість картки, в якій скінчився термін дії, а також використання грошових кошт з цих карток, підтверджується випискою з особистого рахунку [PERSON] (а.с.6-11,87-94), кредитним договором без номера від 07.12.2006 року (а.с.12,13-19). Ці докази позивача підтверджують отримання кредитних карток безпосередньо відповідачем, використання кредитних коштів, що повністю спростовує невизнання позову та доводи відповідача. Оскільки відповідачем останнє погашення кредиту відбулося 16.02.2010 року та в період послідуючого часу він неодноразово звертався до банку для вирішення питання про заборгованість і тільки після цього позивач 08.08.2014 року звернувся до суду з позовом, тим самим без пропуску строку позовної давності. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 611 Цивільного Кодексу України, позовна заява Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту підлягає задоволенню як і стягнення судового збору. На підставі ст.ст. 525, 526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved