Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

16.02.2016 року [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] до суду з позовом до фермерського господарства «Агропром-Синтез» (далі ФГ «Агропром-Синтез»), в якому зазначив, що відповідно до Державного акту серії Р4 №098809 від 26.12.2001 року його бабуся [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 6,24 га, яку на підставі договору оренди від 07.10.2011 року, зареєстрованого 20.04.2012 року у відділі Держкомзему в Казанківському районі за № 48236000709, передала в користування ФГ «Агропром-Синтез» строком на пять років. З 2011 року і до дня смерті бабусі, що мала місце 02.12.2013 року, відповідач не сплачував їй орендну плату. Орендна плата за користування землею не сплачувалася відповідачем і після смерті бабусі. Розмір орендної плати за період 2011 -2015 років з урахуванням пені та індексу інфляції складає 29786,28 грн. (орендна плата 28714,40 грн., пеня 9729,69 грн., інфляція 51090,01 грн.). Посилаючись на невиконання відповідачем своїх обовязків за договором оренди землі позивач просив розірвати спірний договір, стягнути з відповідача на його користь орендну плату за період 2011 -2015 років з урахуванням пені та індексу інфляції в сумі 89534,1 грн., а також стягнути судові витрати. Згодом представник позивача [PERSON] заявою від 12.04.2016 року уточнив розрахунки за позовом і просив розірвати спірний договір, стягнути з відповідача на користь [PERSON] орендну плату за період з 2011 року по 2015 рік включно з урахуванням пені та індексу інфляції в сумі 80128,5 грн. та стягнути судові витрати. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені (уточнені) вимоги і посилаючись на те, що відповідачу в жовтні 2015 року достовірно стало відомо про те, що після смерті [PERSON] належну їй земельну ділянку успадкував спадкоємець [PERSON], який отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.08.2015 року, і згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2015 року останній набув право власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером 4823684800:06:000:0412, просили їх задовольнити. Не заперечували того, що у 2012 році [PERSON] відповідачем було сплачено орендну плату в розмірі 4992 грн., відповідно до касового ордера від 23 травня 2012 року та підтвердили, що дійсно було отримано переказ від ФГ «Агропром-Синтез» в розмірі 11906 грн. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнав і пояснив, що 07.10.2011 року між ФГ «Агропром-Синтез» та власником земельної ділянки [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,24 га, розташованої на території Новофедорівської сільської ради Казанківського району, строком на 5 років, який було зареєстровано 20.04.2012 року у відділі Держкомзему в Казанківському районі. У травні 2012 року орендодавцю [PERSON] було виплачено орендну плату в розмірі 4992 грн., а орендну плату за 2013 рік їй не було сплачено у звязку з її смертю, що мала місце 02.12.2013 року. Жоден із ймовірних спадкоємців після смерті спадкодавця [PERSON] не надавав відповідачу відповідних документів про успадкування орендованої земельної ділянки, тому орендна плата за використання землі у 2013-2015 роках відповідачем нараховувалася, але не сплачувалася. 30 грудня 2015 року на адресу [PERSON] підприємством було направлено повідомлення про надання копій документів, які надають йому право на отримання орендної плати та необхідності повідомити про прибуття для отримання орендної плати, щоб підприємство мало змогу зняти кошти завчасно, проте позивач зазначені вимоги не виконав і звернувся до суду. 06 травня 2016 року ФГ «Агропром-Синтез» відправило поштовим переказом на імя позивача орендну плату за 2013-2015 рік в розмірі 11905 грн. 92 коп. Посилаючись на те, що ФГ «Агропром-Синтез» належно виконувало умови договору оренди земельної ділянки, просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Матеріалами справи встановлено, що 07.10.2011 року між ФГ «Агропром-Синтез» та громадянкою [PERSON], яка в силу Державного акту про право приватної власності на землю серії Р4 №098809 від 26.12.2001 року, являлася власником земельної ділянки, площею 6,24 га, розташованої на території Новофедорівської сільської ради Казанківського району, була досягнута домовленість про передачу належної їй земельної ділянки в оренду строком на 5 років. Ця домовленість реалізована правочином (договором) з додержанням визначеної законом письмової форми, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Казанківському районі 20.04.2012 року за №482360004000709, тому є укладеним з моменту його державної реєстрації. Відповідно до п.п. 9-11\~\~вказаного договору оренди земельної ділянки відповідач зобов'язався сплачувати орендодавцю орендну плату до 31 грудня щорічно. Згідно п.14 договору оренди земельної ділянки у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,05% несплаченої суми за кожний день прострочення. \~\~\~В умовах визначених в п. 37\~\~договору оренди земельної ділянки сторони\~\~домовились про те, що дія договору припиняється шляхом його розірвання\~\~ за\~\~рішенням суду на вимогу одної із сторін у наслідок невиконання другою стороною\~\~обов'язків, передбачених договором,\~\~та внаслідок випадкового знищення, пошкодження\~\~орендної земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ №550382 від 06.12.2013 року [PERSON] померла 06.12.2013 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у віці 80 років (а.с.6). Після смерті [PERSON] належну їй земельну ділянку успадкував спадкоємець [PERSON], який отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.08.2015 року, посвідчене приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] за р/№718, і згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2015 року останній набув право власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером 4823684800:06:000:0412. Успадкувавши земельну ділянку спадкоємець [PERSON] успадкував права та обовязки орендодавця [PERSON], визначені договором оренди земельної ділянки від 07.10.2011 року, які не припинилися внаслідок її смерті. Згідно з ч. 4\~ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності\~\~на орендовану земельну ділянку\~\~до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено\~\~договором оренди землі. \~\~\~Вказане положення Закону відтворено в договорі оренди земельної ділянки укладеного між [PERSON] та ФГ «Агропром-Синтез» (п. 39). Виходячи з цього, позивач, мав право ставити питання про виплату йому орендної плати і як спадкоємцю, і як особі, до якої внаслідок спадкування перейшли права та обов'язки орендодавця. При цьому він як особа, що не укладала договір, повинен був довести господарству своє право на отримання орендної плати. На підтвердження виплати [PERSON] орендної плати за користування земельною ділянкою у 2012 році в розмірі 4992 грн. відповідачем надано видатковий касовий ордер від 23 травня 2012 року, що не заперечувалось представниками позивача [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що у 2013-2015 роках орендна плата не була сплачена відповідачем, оскільки після смерті [PERSON], що мала місце 02.12.2013 року, належну їй земельну ділянку успадкував спадкоємець [PERSON], який отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом лише 14.08.2015 року. Про те, що саме [PERSON] успадкував земельну ділянку відповідачу достовірно стало відомо в жовтні 2015 року, що підтверджується рішенням Казанківського районного суду від 26.10.2015 року, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ФГ «Агропром-Синтез» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та моральної шкоди. Відповідно до розрахунку, наданого відповідачем станом на 01.05.2016 року сума орендної плати за 2013 2015 роки становить 11905 грн.92 коп., яка перерахована позивачеві в травні 2016 року. \~Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ч.2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір,умови і строки внесення орендної плати на землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Умови, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству. Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. \~\~Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. \~\~Підставою для припинення права користування земельною ділянкою згідно з п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України є систематична несплата орендної плати. \~\~Таким чином, в розумінні вищевказаних норм, підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди може бути лише систематична несплата орендної плати. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що положення закону, які регулюють спірні правовідносини вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Позивачем не надано доказів того, що до жовтня 2015 року він довів господарству право отримання ним орендної плати. Тому не можна вважати, що з вини відповідача було прострочено виконання грошового зобовязання. За таких обставин, суд приходить висновку щодо відсутності підстав для розірвання договору, оскільки відсутня вина відповідача в несплаті орендної плати. В судовому засіданні встановлено, що сума заборгованості з орендної плати, з урахуванням сплаченого орендарем податку у розмірі 15% від орендної плати, у 2012 році складає 4243 грн. 20 коп., у 2013 році складає 4243 грн. 20 коп., у 2014 році складає 4243 грн. 20 коп. та у 2015 році складає 4243 грн. 20 коп. Відповідно до розрахунку ФГ «Агропром-Синтез» [PERSON] була нарахована орендна плата за 2012-2015 роки в розмірі 19968 грн., сплачено податок 2995 грн. 20 коп., сплачено у 2015 році військовий збір в розмірі 74 грн. 88 коп., нарахована орендна плата до виплати 16897 грн. 92 коп., сплачено 4992 грн. Станом на 01.05.2016 року сума орендної плати до виплати складає 11905 грн. 92 коп. Згідно квитанції від 06.05.2016 року відповідачем надіслано позивачу грошові кошти в розмірі 11906 грн. Проте, суд вважає, що відповідачем виплачено орендну плату за 2015 рік з урахуванням сплаченого орендарем військового збору в розмірі 74 грн. 88 коп. неправомірно, оскільки договором оренди земельної ділянки не передбачено виплату орендної плати з урахуванням військового збору. Таким чином, заборгованість з орендної плати за 2015 рік становить 74 грн. 88 коп. В силу ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого\~\~індексу інфляції за весь час простроченн. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. З урахуванням викладеного положення статті 625 ЦК регулюють зобов'язальні правовідносини, тобто поширюються на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору оренди, є грошовим зобов'язанням, в якому серед інших прав і обов'язків сторін, праву орендодавця вимагати сплати орендної плати на його користь відповідає кореспондуючий обов'язок орендаря сплатити ці гроші. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини\~\~2 статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. З огляду на викладене, враховуючи, що за 2013-2015 роки відповідач не мав можливості розрахуватися по орендній платі через оформлення позивачем спадщини на земельну ділянку, яку оформлено лише 14 серпня 2015 року та враховуючи те, що відповідачу достовірно 26 жовтня 2015 року (дата ухвалення судом рішення) стало відомо, що саме [PERSON] успадкував земельну ділянку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення пені та збитків від інфляції підлягають задоволенню за період з 26 жовтня 2015 року (день ухвалення рішення суду) по 06 травня 2016 року (час надіслання відповідачем грошей позивачу). Враховуючи вимоги ст.625 ЦК України та п.14 договору оренди земельної ділянки сума заборгованості з орендної плати за 2013 рік, 2014 рік та 2015 рік з урахуванням індексу інфляції та пені складає 2035 грн. 13 коп. з них: борг з орендної плати -74 грн. 88 коп. ; індекс інфляції 878 грн. 32 коп. (розрахунок по орендній платі за 2013 рік - 2014 рік період з 01.11.2015 року по 06.05.2016 року (час надіслання відповідачем грошей позивачу): 8486,40х102,0% (листопад 2015р.):100%=169 грн. 72 коп.; 8486 грн. 40 коп.х100,7% (грудень 2015 р.):100%=59 грн.40 коп.; 8486,40х105,1%(січень-квітень 2016 р.):100%=432 грн. 80 коп.; за 2015 рік період з 01.11.2015 року по 06.05.2016 року: 4243,20х105,1% (січень-квітень 2016 р.):100%=216 грн. 40 коп.; пеня - 1082 грн. 01 коп. (розрахунок по орендній платі за 2013-2014 рік період прострочення з 26.10.2015 року по 06.05.2016 року: 8486,40 х0,05%х192 дні =814 грн.69 коп.; за 2015 рік період прострочення з 01.01.2016 року по 06.05.2016 року: 4243,20х0,05%х126 днів=267 грн.32 коп.). Позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення орендної плати за 2011 рік та 2012 рік задоволенню не підлягають з наступних підстав. Договір оренди земельної ділянки укладений між сторонами 07 жовтня 2011 року та зареєстрований 20 квітня 2012 року у відділі Держкомзему у Казанківському районі за №482360004000710. Відповідно до ч. 1 ст. 638 та ч. 3 ст. 640 (в редакції, чинній до 1 січня 2013 року) ЦК України договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту його державної реєстрації. Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України у справі №6-118цс13 від 26.12.2013 року. Позивачем [PERSON] в судовому засіданні не надано належних доказів про використання відповідачем ФГ «Агропром-Синтез» у 2011 році земельної ділянки. Крім того, відповідно до касового ордеру від 23 травня 2012 року [PERSON] отримано орендну плату за 2012 рік в розмірі 4992 грн. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати з урахуванням індексу інфляції та пені підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом справи відносяться витрати сторін на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України). Частиною 1 ст.84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правої допомоги. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.1 ст.88 ЦПК). Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч.2 ст.84 ЦПК України). Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року передбачено, що розмір компенсації\~\~витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено\~\~судове рішення, іншою стороною,\~\~а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків\~\~встановленої\~\~законом\~\~мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій\~\~поза\~\~судовим\~\~засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Із договору про надання правових послуг від 15 лютого 2016 року вбачається, що позивач [PERSON] поніс витрати на правову допомогу у сумі 2000 грн. Таким чином, у відповідності до ст.88 ЦПК України суд з відповідача стягує на користь позивача судові витрати, понесені ним у звязку з розглядом справи, у розмірі 2551 грн. 20 коп. (2000 грн. витрати на правову допомогу та 551 грн. 20 коп. витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу майнового характеру про стягнення орендної плати).

Outcome: partial