Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

В червні 2020 року Кредитна спілка «Запоріжжя» звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за Договором кредиту № 2232 від 01.04.2019 року, а саме суму кредиту в розмірі 14 000 грн., проценти за користування кредитом за період з 01.04.2019 року до 04.06.2020 року у розмірі 20\~582,39 грн., проценти згідно п. 5.4. Договору кредиту (ч.2 ст. 625 ЦК України) у розмірі 20\~052,47 грн., штраф у розмірі 7 000 грн., а разом 61\~634,86 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01 квітня 2020 року між КС «Запоріжжя» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 2232 , згідно якого [PERSON] отримав від КС «Запоріжжя» кредит у сумі 14 000,00 грн. Відповідно до п. 1.1., 4.1.4. Договору кредиту [PERSON] зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитом та повернути кредит в порядку, визначеному п.п. 2.1-2.6 договору. Відповідач свої зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконує. Суму кредиту в обумовлений договором строк не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. Станом на 04.06. 2020 року відповідач фактично не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість на загальну суму 61\~634,86 грн. (з них 14\~000,00 грн.- сума кредиту, 20\~582,39 грн. - проценти за користування кредитом за період з 01.04.2019 року до 04.06.2020 року , 20052,47 грн. проценти згідно п. 5.4. Договору кредиту (ч.2 ст. 625 ЦК України ), 7\~000,00 грн. штраф. В забезпечення вимог КС "Запоріжжя" між позивачем та поручителем [PERSON] та боржником [PERSON] укладено договір поруки № 2232/П1 від 01 квітня 2019р., відповідно до умов якого поручитель взяла на себе обов`язок солідарно з боржником відповідати за зобов`язаннями, що випливають із договору кредиту № 2232 від 01 квітня 2019р.. Крім того, в забезпечення вимог КС "Запоріжжя" між позивачем та поручителем [PERSON] та боржником [PERSON] укладено договір поруки № 2232/П2 від 01 квітня 2019р., відповідно до умов якого поручитель взяла на себе обов`язок солідарно з боржником відповідати за зобов`язаннями, що випливають із договору кредиту № 2232 від 01 квітня 2019р.. Позивач просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідачів в солідарному порядку 61\~634,86 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2020 року\~ по справі відкрите провадження, ухвалено\~ справу розглядати за правилами\~ спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін .\~ У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення тіла кредиту та відсотків визначених в договорі в розмірі 75 % річних. В іншій частині в задоволенні позовних вимог просив відмовити, пославшись на те, що позивач покладає на нього подвійну відповідальність, крім того, послався на фінансову неспроможність погасити суму заборгованості. Відповідач [PERSON] підтримав позицію [PERSON] , надавши суду аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово учасників справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. У ч.2 ст.\~509 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Так судом встановлено, що 01 квітня 2020 року між КС «Запоріжжя» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 2232, згідно якого [PERSON] отримав від КС «Запоріжжя» кредит у сумі 14 000,00 грн. Зі строком погашення до 01 квітня 2020 року на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Позичальник зобов`язалася повернути кредит Кредитодавцю та сплатити суму процентів за користування кредитом на умовах, в порядку та в строки, визначені цим Договором. Отримання [PERSON] кредитних коштів, згідно умов Договору кредиту № 2232 від 01.04.2019 р., підтверджується видатковим касовим ордером від 01.04.2019 р. на суму 14 000 грн.. Відповідно до п. 1.1. Договору кредиту № 2232 від 01.04.2019 р., [PERSON] зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати Кредитодавцю платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом. Відповідно до п. 1.4. зазначеного Договору кредиту розмір процентів за користування кредитом становить 75 % річних від суми залишку кредиту, за кожний день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно в останній день місяця. Нарахування процентів починається з наступного дня після видачі Кредитодавцем кредиту, а припиняється в день остаточного розрахунку по кредиту. Пунктом 1.5. Договору кредиту № 2232 від 01.04.2019 р. передбачено, що у разі прострочення Позичальником строків сплати, передбачених Графіком розрахунків, розмір процентів за користування кредитом становить - 150% річних з першого дня прострочки і діє до повного погашення заборгованості по кредиту. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А згідно з п. 5.4. Договору кредиту № 2232 від 01 квітня 2019р. за прострочення позичальником строків сплати, передбачених Графіком розрахунків та/або п. п. 1.3., 4.1.5., 7.4. Договору кредиту № 2232 від 01 квітня 2019р., Позичальник згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~сплачує Кредитодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 250% процентів річних від простроченої суми. Відповідно до ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 1,2\~ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 5.5. Договору кредиту № 2232 від 01 квітня 2019 р. у разі прийняття Спілкою рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання Позичальником зобов`язань, встановлених п. 2.6., до Позичальника застосовується штраф у розмірі 50% від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття Спілкою рішення про стягнення простроченої заборгованості у судовому порядку. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконав, суму кредиту в обумовлений договором строк не повернув , проценти за користування кредитом не сплатив, фактично не виконав свої зобов`язання, через що станом на 04.06.2020 року у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 14\~000 ,00 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів процентів проценти за користування кредитом за період з 01.04.2019 року по 04.06.2020 року в сумі 20\~582,39 гривень. Разом з тим, у пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (14-10цс18) зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи\~у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.\~Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню і вказані проценти слід стягнути за період з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року в сумі 18459\~ гривень 44 копійок, виходячи з розрахунку наданого позивачем, який відповідачами не спростований. Щодо заперечень відповідачів в частині стягнення процентів згідно ч.2 ст. 626 ЦК України, суд зазначає наступне. Так, сторони визначили у договорі окремо підстави стягнення відсотків за користування кредитом, та відсотків передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~саме як відповідальність за порушення грошового зобов`язання за несвоєчасне повернення кредитних коштів за весь час прострочення до моменту його повернення в розмірі 250 процентів річних від простроченої суми. [PERSON] договір кредиту підписав, а тому погодився на умови, визначені цим договором , в свою чергу у договорах поруки, укладених з [PERSON] , [PERSON] , визначено, що останні відповідадають за зобов`язаннями боржника, що випливають із Договору кредиту № 2232 від 01 квітня 2019 року. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 року справа № 5017/1987/2012 висловлено правову позицію, що відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 18.02.2019 року справа № 910/21449\\17, від 05.03.2019 року справа № 5017/1987\\2012, від 05.06.2019 року справа № 907/955/16. Як вбачається з позовної заяви Позивач звернувся до Відповідачів з позовними вимогами про стягнення 250 процентів річних та інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання, а саме, несвоєчасне повернення кредитних коштів. Правовою підставою позову Позивач зазначає ч. 2\~ст. 625 ЦК України. З огляду на зазначене, суд не приймає до уваги доводи відповідачів щодо безпідставності нарахування процентів згідно п.5.4 договору , не вбачає правових підстав для зменшення розміру нарахування вказаних процентів , та приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача 250 процентів річних за порушення грошового зобов`язання, а саме несвоєчасне повернення кредитних коштів у\~розмірі 20\~052,47 гривень . Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення тіла кредиту та процентів за період з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року , а також процентів нарахування яких визначено п. 5.4 Договору ( ч. 2 ст. 625 ЦК України ) та штрафу , ґрунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов в цій частині слід задовольнити та стягнути з відповідача вказані суми, а всього 59 511 гривень 91 копійку. Вирішуючи позовні вимоги до поручителів [PERSON] , [PERSON] , суд виходить з наступного. Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою ( ст. 546 ЦК України) . У відповідності до вимог ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником. Так, згідно ч. 1, 2 ст.\~554\~ЦК України\~у\~ \~ разі\~порушення боржником\~зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. Так, в забезпечення вимог КС "Запоріжжя" між позивачем та поручителем [PERSON] та боржником [PERSON] укладено договір поруки № 2232/П1 від 01 квітня 2019р., відповідно до умов якого поручитель взяла на себе обов`язок солідарно з боржником відповідати за зобов`язаннями, що випливають із договору кредиту № 2232 від 01 квітня 2019р.. Крім того, в забезпечення вимог КС "Запоріжжя" між позивачем та поручителем [PERSON] та боржником [PERSON] укладено договір поруки № 2232/П2 від 01 квітня 2019р., відповідно до умов якого поручитель взяла на себе обов`язок солідарно з боржником відповідати за зобов`язаннями, що випливають із договору кредиту № 2232 від 01 квітня 2019р.. Тобто, позивач уклав окремі договори поруки з фізичними особами-поручителями. Ці договори не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою. Тому вказані особи не несуть солідарної відповідальності перед позивачем. Відповідальність поручителів перед позивачем є солідарною разом з позичальником як з боржником за основним зобов`язанням. Вказане випливає з пунктів 2.1 договорів поруки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до частини першої\~статті 543 ЦК України\~у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відтак, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором позичальника-боржника за основним зобов`язанням і поручителів кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо. З огляду на вищенаведене , суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] , [PERSON] з кожного солідарно з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» заборгованість в сумі 59 511 гривень 91 копійку , з яких : 14\~000 гривень 00 копійок - сума кредиту, 18459\~ гривень 44 копійок - проценти за користування кредитом за період з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року\~,\~проценти згідно\~п.\~5.4\~договору у\~розмірі 20052 гривень 47\~ копійок , штраф в розмірі 7000\~ гривень 00 копійок . Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі по 676 гривень 73 копійок з кожного.

Outcome: partial