Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

15 червня 2016 року орган опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], до його матері [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки заробітку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання неповнолітнього сина [PERSON] З [PERSON] неоднаразово проводилась профілактична робота щодо недопустимості вживання алкогольних напоїв, веденню здорового способу життя, відповідальному ставленню до виконання батьківських обов'язків. Проте на зауваження та рекомендації служби у справах дітей, спеціалістів соціальних служб, та членів виконкому Річківської сільської ради відповідач не реагувала. За місцем проживання [PERSON] характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями. Вона неоднаразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, але на шлях виправлення не стала. 01 квітня 2016 року в дитячому відділенні КЗ Білопільська ЦРЛ був складений акт закладу охорони здоров'я про покинуту дитину. Малолітній [PERSON] перебував у дитячому відділенні ЦРЛ з 28 березня по 11 квітня 2016 року без матері, мати станом здоров'я сина не цікавилась, його не відвідувала. Після проходження курсу лікування [PERSON] був направлений до Сумського центру соціально-психілогічної реабілітації дітей області, де він й надалі перебуває. За час перебування дитини в медичних закладах та в центрі реабілітації мати сина так і не відвідала, не надавала жодної допомоги на утримання чи лікування сина. Посилаючись на викладене, позивач просив постановити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів щомісячного доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації Головаченко С.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник органу опіки та піклування Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не прибув, сільський голова Солодовник М.І. направив суду листа про проведення судового засідання без участі їх представника, позов підтримують повністю. Представник Білопільського відділення Конотопської місцевої прокуратури Лащенко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причин неприбуття суду не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про день, час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе заслухати справу в заочному провадженні без участі відповідача за наявними у справі доказами за згодою представника позивача та представника прокуратури. Заслухавши представника позивача [PERSON], представника прокуратури Лащенко О.О., дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] народився [INFO] в с. Річки Білопільського району Сумської області (а.с. 4). Його матір'ю в свідоцтві про народження записана [PERSON], відповідач у справі. Відомості про батька дитини в свідоцтві про його народження записані зі слів матері в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 4). Відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], але будинок за місцем реєстрації [PERSON] не придатний для проживання. [PERSON] на території Річківської сільської ради проживає періодично (а.с. 25). З листа Білопільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вбачається, що родина [PERSON] перебуває на обліку у службі з 2010 року. [PERSON] самостійно виховує сина, часто змінює місце проживання та не має постійного місця роботи (а.с.6). З довідки - характеристики [PERSON] за останнім місцем роботи вбачається, що остання протягом 2012 року по серпень 2015 року періодично працювала на різних посадах ДП "Укрліктрави". За час роботи на підприємстві [PERSON] неоднаразово порушувала трудову дисципліну, з'являлась на робочому місці у нетверезому стані. Профспілкою та адміністрацією підприємства неодноразово проводилась профілактична робота щодо аморального способу життя [PERSON] (а.с. 12). Малолітній [PERSON] є учнем 3 класу Білопільської ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів ім. А.С. Макаренка. До вказаного закладу [PERSON] прибув із Річківської НВК "ЗОШ І-ІІІ ступенів -ДНЗ" 21 грудня 2015 року. [PERSON] проживає у гуртожитку школи з 14 січня 2016 року, бо згідно акту обстеження умов проживання дитини соціально-побутові умови не відповідали санітарним нормам, продукти харчування у сім'ї були відсутні. Мати дитини [PERSON] не приділяє сину належної уваги, не забезпечує одягом, взуттям, засобами гігієни, не цікавиться життям сина та його навчанням, не забирає сина на вихідні та канікули. За час проживання [PERSON] в закладі, мати відвідала сина один раз 12 березня 2016 року, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 17). З листа т.в.о. заступника начальника Білопільського ВП Коваленка В.М. від 11 травня 2016 року вбачається, що з [PERSON] систематично проводились бесіди профілактичного характеру щодо її обов'язків займатись вихованням та утриманням сина, але остання ігнорувала рекомендації (а.с. 16). У судовому засіданні було встановлено, що 24 вересня 2015 року лікарем-урологом ЦРЛ був оглянутий [PERSON], якому було встановлено діагноз: Гідроцеле справа. Дитина потребувала оперативного лікування та матері було надано роз'яснення щодо необхідності лікування. У зв'язку з тим, що мати дитини здоров'ям сина не цікавилась, а стан здоров'я [PERSON] погіршувався, 28 березня 2016 року [PERSON] був направлений медичним працівником Білопільської ЗОШ-інтернат ім. А.С. Макаренка в дитяче відділення Білопільської ЦРЛ для проведення медичного обстеження та проведення лікування. З листа головного лікаря КЗ "Білопільська ЦРЛ" Мартиненка Ю.І. від 19 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON] у період часу з 28 березня по 11 квітня 2016 року перебував в дитячому відділенні ЦРЛ без матері (а.с. 9). 01 квітня 2016 року в дитячому відділенні КЗ Білопільська ЦРЛ був складений акт закладу охорони здоров'я про покинуту дитину (а.с. 37). 06 квітня 2016 року розпорядженням голови Білопільської райдержадміністрації Верещагіним В.Ф. [PERSON] був наданий стату дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.38). 07 квітня 2016 року рішенням №10 комісії з питань захисту прав дитини Білопільської РДА від 07 квітня 2016 року було надано дозвіл на проведення [PERSON], позавленого батьківського піклування, лікування та операції з приводу "Гідроцеле" та лікування у хірургічном відділенні Комунальної установи Сумської обласної дитячої лікарні (а.с. 11). З висновку органу опіки та піклування Річківської сільської ради Білопільського району від 16 травня 2016 року вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, фізичним і духовним розвитком дитини не цікавиться, матеріально не допомагає (а.с. 24-25). З 23 червня 2016 року малолітній [PERSON] влаштований проживати у прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON] відповідно до розпорядження голови Білопільської РДА (а.с. 49). У відповідності з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У п. 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що відповідно до статті 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не проявляє ніякого інтересу та турботи до дитини, ніякої участі у вихованні сина не приймає, матеріально не допомагає, не цікавляться станом його здоров'я, фізичним та духовним розвитком, веде аморальний спосіб життя, тому суд прийшов до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], у якого мешкає дитина і який займається її виховуванням, аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 15 червня 2016 року. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 367 СК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1102,40 грн. судового збору за вимогу немайнового та майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved