Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача борг згідно кредитного договору №б/н від 24.05.2012 року в розмірі 13280 грн. 96 коп. та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 травня 2012 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, за яким останньому відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 10000,00 гривень. Однак, взяті на себе зобов`язання за договором з повернення кредиту відповідач не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 30.11.2020 року становить 13280 гривень 96 копійок та складається з наступного: - 11552,60 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: - 11552,60 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 1728,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Оскільки заборгованості по кредитному договору відповідачем не сплачено, Банк просить стягнути з нього борг в судовому порядку, посилаючись на розрахунок заборгованості від 30.11.2020 року; витяг з "Умови та правила надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою"; копію заяви позичальника та довідку про умови кредитування та обслуговування кредитної карти. В судове засідання представник позивача не з`явився. Натомість, разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, в якій вказав, що банк повністю підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. ( а.с. 7) Відповідач [PERSON] в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і дату судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет : http://ml.rv.court.gov.ua/sud1712/, не з`явився. ( а.с. 67) Будь -яких заяв, відзиву на позов, чи пояснень по суті справи, на адресу суду не надіслав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] кредитного договору №б/н, 24.05.2012 року, за яким банк взяв на себе зобов`язання видати відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці, [PERSON] впродовж строку кредитування, отримав кредитні кошти в розмірі встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за його користування. В подальшому [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджується документально (а.с. 50-61). Поряд з цим, свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів у строки на умовах та в розмірах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 30.11.2020 року йому нараховано заборгованість в сумі 13280 гривень 96 копійок, яка складається з наступного: - 11552,60 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: - 11552,60 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 1728,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунком (а.с. 9-15). Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як видно з матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості, [PERSON] прострочив виконання зобов"язання з повернення кредитних коштів, у зв"язку з чим, йому нарахована заборгованість, яка складається, крім тіла кредиту, з відсотків за його користування. Зазначена у розрахунку сума заборгованості за простроченими відсотками узгоджується з розміром відсоткової ставки, зазначеної в Тарифах. Таким чином, нарахована заборгованість зі сплати суми простроченого тіла кредиту та прострочених відсотків, є обгрунтованою, оскільки передбачена умовами Договору. Тому, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту, а також нарахованих відсотків за його користування, знайшов своє підтвердження в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 536, 1046, 1054 ЦК України,

Outcome: approved