Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Представник позивача ПАТ "Дельта Банк" звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №68-0221002/ФК-08 від 11.02.2008 року. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 11.02.2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №68-0221002/ФК-08, згідно якого банк надав останьому, а останній отримав суму кредиту, у розмірі - 109000,00 грн. на придбання автомобіля, зі сплатою 11,5 % річних за користування кредитом, строком з 11.02.2008 року по 10.02.2015 року з погашенням суми кредиту та процентів у терміни та порядку, передбачені умовами кредитного договору. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідачем не виконано. [PERSON] порушував терміни погашення суми кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Письмову вимогу банку про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, відповідачем залишено без задоволення. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 20.03.2014 року перед позивачем по кредитному договору становить 20217,34 гривень, з яких : 19300,17 гривень (дев'ятнадцять тисяч триста гривень, 17 коп.) - основна сума боргу по кредиту; 590,17 гривень (п'ятсот дев'ятнадцять гривень, 17 коп.) - заборгованість по відсотках; 327,00 гривень (триста двадцять сім грн., 00 коп.) - заборгованість по комісії. Посилаючись на вказані обставини, а також на норми ст.ст. 512-519,526,530,536,610,612,629, 1046-1050,1054,1056-1 ЦК України позивач просить суд, стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] загальну заборгованість за кредитним договором в сумі 20217,34 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надіслав заяву у якій просить розглянути справу без представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та представник відповідача у судове засідання повторно не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляли. Представник позивача подав до суду письмові заперечення , в яких зазначає про безпідставність та необгрунтованість позовних вимог. Вказує на те, що позивач не довів, що йому було передано оригінали кредитного договору, а також інформацію про розрахунки між попереднім кредитором та боржником. На його думку не було дотримано процедуру відступлення права вимоги. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 11.02.2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №68-0221002/ФК-08, згідно якого банк надав останьому, а останній отримав суму кредиту, у розмірі - 109 000,00 грн. на придбання автомобіля, зі сплатою 11,5 % річних за користування кредитом, строком на 84 місяці, з кінцевим терміном повернення коштів 10.02.2015 року, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни та порядку, передбачені умовами кредитного договору, що стверджується кредитним договором №68-0221002/ФК-08 від 11.02.2008 року оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, а копія якого приєднана до матеріалів справи. /а.с. 5-11/ Судом встановлено, що 30.06.2010 року між ТзОВ «Український промисловий банк» , ПАТ "Дельта Банк" та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, відповідно до умов якого АТ "Дельта Банк" набув права вимоги по кредитному договору №68-0221002/ФК-08 від 11.02.2008 року. /а.с. 21-26/ Відповідно до акту приймання - передачі кредитних договорів, договорів застави (іпотеки), поруки, кредитних справ від 20.09.2010 року ТОВ «Укрпромбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» кредитні договори, договори застави та кредитні справи [PERSON] Відповідно до п.п. 1.1. ,1.4 вказаного кредитного договору кредит надавався відповідачу на придбання автомобіля у сумі 109000,00 гривень. Відповідно до п. 2.1 вказаного вище кредитного договору для видачі кредиту банк відкрив відповідачу рахунок №220300151208. Як вбачається з кредитного договору [PERSON] отримав кошти від ТзОВ "Український промисловий банк" правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору. Однак, у порушення умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та відсотків. Внаслідок цього, станом на 20.03.2014 року в нього утворилась заборгованість по кредитному договору №68-0221002/ФК-08 від 11.02.2008 року перед кредитором в сумі 20217,34 гривень, з яких : 19300,17 гривень (дев'ятнадцять тисяч триста грн., 17 коп.) - основна сума боргу по кредиту; 590,17 гривень (п'ятсот дев'ятнадцять грн., 17 коп.) - заборгованість по відсотках; 327,00 гривень (триста двадцять сім грн., 00 коп.) - заборгованість по комісії../а.с. 14, 91/ Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1.2 вказаного кредитного договору строк кредитування - 84 місяці. Відповідно до п.2.4 вказаного кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно частинами в розмірі не менше як 1297,62 грн. по 20 число кожного місяця повертати кредит. Відповідно до п.2.7 вказаного кредитного договору нараховані проценти сплачуються позичальником по 20 число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Відповідно до п.4.2.5 вказаного кредитного договору відповідач зобов'язався достроково повернути кредит, сплатити проценти за фактичний період користування кредитом, комісії, штрафних санкцій та інші платежі за цим договором у разі настання будь-якого із випадків, передбачених п.6.2 цього договору. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов кредитного договором №68-0221002/ФК-08 від 11.02.2008 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався щомісяця погашати заборгованість за кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, а також остаточно погасити кредит в строк остаточного погашення. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконував належним чином, то у позивача виникло право достроково вимагати від боржника повернення кредитних коштів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" згідно кредитного договору №68-0221002/ФК-08 від 11.02.2008 року заборгованість в сумі 20217,34 гривень є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Таким чином суд вважає, що на користь позивача слід стягнути з відповідача загальну суму заборгованості по кредитному договору №68-0221002/ФК-08 від 11.02.2008 року в розмірі 20217,34 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved