Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

ТОВ „Крона" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь ТОВ "Крона" 4519,33 гривень основного боргу та витрати на сплату судового збору у розмірі 114,70 гривень. В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] є власником приватизованої квартири [ADDRESS]. За цією адресою зареєстрована [PERSON] ТОВ "Крона" є уповноваженим органом, який здійснює утримання житлового фонду, в тім числі будинку, в якому проживають відповідачі. Граничні розміри вартості робіт, встановлені виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради на підставі рішень про затвердження тарифів № 755 від 22.12.2003 року, № 578 від 31.08.2006 року, № 642 від 25.07.2008 року. Відповідачі свої зобов'язання по оплаті послуг позивача виконують лише частково, у зв'язку з чим у період з 01.10.2009 року по 01.11.2013 року, утворилась заборгованість в сумі 4519,33 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримувала, надала пояснення аналогічні обґрунтуванню позову. Пояснила також, що ТОВ "Крона" здійснює обслуговування та ремонт будинків селища "Дніпробуд", де розташований будинок відповідачів, з початку жовтня 2009 року. Послуги надаються за тарифами затвердженими рішенням виконкому Дніпродзержинської міської ради від 11.08.2008 року №476. Відповідачі не зверталися до ТОВ "Крона" з претензіями про не надання якихось послуг, чи з заявами про перерахунок вартості наданих послуг. Будь яких документів про виконані в будинку ремонтні роботи також не надавалися. ТРВ "Крона" на підставі типового договору підготовлений договір про надання послуг споживачам, але відповідачі не являються для його підписання. Вважає, що позовна давність не повинна застосовуватися, оскільки відповідачі частково оплачували надані послуги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали письмові заперечення на позов, в судовому засіданні позов визнав частково, просять суд застосувати позовну давність. [PERSON] пояснив, що він з [PERSON] в 1994 році приватизували на двох квартиру квартири [ADDRESS] і вони є співвласниками цієї квартири. Він визнає, що ТОВ "Крона" надає деякі послуги, але не всі ті, за які нараховується оплата. ТОВ Крона виконало поточний ремонт покрівлі будинку. Він визнає, що прибирається територія навколо будинку та вивозиться. сміття. Визнає, що частково надаються послуги: по обслуговуванню системи водопостачання та водовідведення; по підготовці будинку до експлуатації в зимовий період; по освітленню сходинкових клітин; на інші витрати. Стверджує, що не надаються послуги з прибирання підвалів і техповерхів; по обслуговуванню систем гарячого водопостачання; по обслуговуванню димовентканалів; по ремонту під'їздів дерев'яних конструкцій, по обслуговуванню ліфтів, диспетчеризації ліфтів, електроенергії ліфта. Весною 2009 року за зібрані мешканцями будинку кошти було здійснено ремонт під'їзду і території біля будинку. Бажає, щоб ТОВ "Крона" при нарахування оплати за обслуговування та ремонт будинку, врахувало понесені мешканцями будинку витрати на ремонту. Відповідач [PERSON] в судовому підтвердила надані [PERSON] пояснення, від дачі особистих пояснень відмовилася. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню повному задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Крона» здійснює утримання житлового селища "Дніпробуд" на підставі: договору з управлінням житлового господарства Дніпродзержинської міськради №3 від 27.01.2004 року та додаткової угоди до нього від 28.09.2009 року; договору №3 від 30.01.2009 оку, договору №04/11 від 09.11.2011 року. Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою довідково-інформаційної служби „ІНФО-КОМ" (а.с.6), копією особового рахунку (а.с.7). Граничні тарифи на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території у м. Дніпродзержинську, що надаються ТОВ «Крона» затверджені рішенням Дніпродзержинської міської ради від 11 червня 2008 року № 463 (а.с.16). Відповідачі за період з 01.10.2009 року по 01.11.2013 рік здійснювали лише часткову оплату наданих позивачем послуг, в зв'язку с чим утворилась заборгованість в розмірі 4519,33 гривень, що підтверджується розрахунком суми заборгованості ТОВ «Крона» (а.с.4-5), перевіреним судом. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно зі ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року, утримання квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників. Власники квартири багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах , пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Згідно п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власники квартири багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Згідно п.3.5 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строку встановлені договором або законом. Відсутність укладеного між ТОВ "Крона" та відповідачами у справі договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки відповідно п.1 ч.3 ст.20 Закону, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Як пояснювала в суді представник позивача ТОВ "Крона" підготовлений текс договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідачі повинні підписати його. Суд не може погодитися з твердженнями відповідачів про те, що деякі з послуг, вказаних у додатку №2 до рішення виконкому Дніпродзержинської міськради № 642 від 25.07.2008 року, мешканцям будинку [ADDRESS] не надавалися, оскульки відповідач не надав суду жодних доказів цього. З приводу неналежного надання або ненадання послуг позивачі не звертався до відповідача з заявами чи претензіями, акти-претензії відповідно ст. 18 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" про неналежне надання або ненадання послуг, які б могли бути підставою для перерахунку вартості послун, не складалися. Наявність встановленого в квартирі відповідачів автономного опалення, не є підставою для виключення із суми заборгованості вартості послуги на обслуговування внутрішньобудинкових системтеплопостачання, оскільки ці системи відносіться до всього будинку, співвласником якого являються відповідачі. Відповідно ст. 257 ЦК України , загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Суд вважає, що позивач знав, про порушення свого права на отримання оплати наданих ним відповідачам послуг з утримання будинку та прибудинкової території з часу, коли почала утворюватися заборгованість по оплаті цих послуг. А згідно наданого суду розрахунку, така заборгованість почала утворюватися ще в кінці 2009 року. Часткова оплата послуг відповідачами, не може свідчити про визнання ними свого не сплаченого боргу перед ТОВ "Крона", а тому переривання перебігу позовної давності, відповідно ст. 264 ЦК України, не відбувалося. Відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови в позові. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне застосувати позовну давність, та стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості 3240,84 грн., що утворилася протягом трьох років до звернення в суд з цим позовом. Відповідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог у задоволені яких позивачеві відповлено. Позивачем було сплачено судовий збір за судовим наказом 25,50 грн. та за позовом поданим у 2013 році - 114,70 грн., а всього - 140,2 грн. Отже до державного бюджету не сплачено судовий збір в сумі 103,40 грн. (343,60 - 140,20 = 103,40). Оскільки справа розглянута в 2014 році, судовий збір має становити 243,60 грн. Стягненню з відповідачів підлягає судовий збур в розмірі 176,66 грн. (71,7% від судового збору що підлягає сплаті за позовом). Таким чином, з відповідачів на користь держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 103,40 грн., а на користь позивача 73,26 грн.

Outcome: partial