Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON], в подальшому доповнила позовні вимоги (а.с.1-2, 18-20,21), остаточно просить стягнути 5 000 грн сплачених коштів, 572,47 грн пені та 5 000 грн. моральної шкоди. Заявлені вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем укладено договір №005 від 09.01.2015 року, за умовами якого відповідач зобовязався не пізніше 30 календарних днів з моменту попередньої оплати виготовити та встановити кухонні меблі, вартість яких становила 6 500 грн. Позивач внесла передоплату в сумі 5 000 грн, але у вказаний строк та до теперішнього часу меблі відповідачем виготовлені не були. Вказує, що відповідач істотно порушив умови укладеного між ними договору, вважає необхідним стягнути з відповідача пеню, що передбачена п.6.2 Договору. Крім того, просить стягнути і моральну шкоду, оскільки вважає, що неправомірними діями відповідача їй, як споживачу, завдано суттєвих емоційних страждань, а саме: більше 4-х місяців у позивача не було кухні, кухонна плитка була зірвана, мийка відсутня. Врешті решт, вона вимушена була позичити кошти та заказати нові меблі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Позивач додатково пояснила, що після встановленого договором строку виготовлення меблів, вона кожного разу намагалася вияснити причини затримки, дзвонила та приходила до відповідача, той кожного разу обіцяв виконати договір, а потім взагалі перестав відповідати на дзвінки та переховуватися від неї. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся відповідно до ч.3 ст.76 ЦПК, причини неявки не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 09 січня 2015 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, який є суб'єктом підприємницької діяльності - фізична особа, як виконавцем, було укладено письмовий договір №005, відповідно до якого виконавець бере на себе зобовязання виконання робіт по виготовленню та монтажу кухонного гарнітуру, а замовник прийняти та оплатити продукцію на умовах викладених в договорі. Вартість виробів складає 6 500 грн., передоплата здійснюється в сумі 5 000 грн. Строк виготовлення продукції не пізніше 30 робочих днів з моменту попередньої оплати. Вказаний договір підписаний сторонами (а.с.3-4). Відповідно до копії розписки позивач сплатив відповідачу в рахунок виконання зобов'язання за договором передоплату суму 5 000 грн (а.с.4 зв). Відповідач станом на день подання позову не виконав умов договору на виготовлення меблів. Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно ст. 5 цього ж закону держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Оцінивши обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач не виконав свого обов'язку по договору №005 про виконання робіт від 09.01.2015 року, а саме не виготовив, не доставив та не змонтував кухонні меблі за замовленням позивача у визначений ними в договорі строк, значною мірою позбавивши позивача того, на що він розраховував при укладанні договору, що суд вважає істотним порушенням договору з боку відповідача, у зв'язку з чим сплачена позивачем передоплата в розмірі 5 000 грн. на виконання обов'язку по оплаті вартості меблів, виготовлення яких передбачалось договором, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача пеню, виходячи з наступного: Частиною 5 ст. 10 Закон України "Про захист прав споживачів" передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуг), якщо інше не передбачено законодавством. Згідно п.6.1 договору №005 від 09.01.2015 року вбачається, що у разі затримки строків виконання робіт, передбачених цим договором, за вини виконавця, останній сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня від вартості продукції за кожен день прострочення.. Суд приймає при постановленні рішення наданий позивачем розрахунок суми пені, оскільки він є вірним і розмір його становить 572,47 грн., що виходить із наступного розрахунку: сума боргу (5000 грн) х ставка пені (19,5% за період з 06.02.2015 року та 30% за період з 04.03.2015 року) : 100% : 365 днів х кількість днів (147). Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн, суд вважає необхідним в їх задоволенні відмовити з наступних підстав. Так, відповідно до ст.611 ЦК України, якою встановлено правові наслідки порушення зобовязання, моральна шкода відшкодовується у разі, якщо такі правові наслідки за порушення зобовязання встановлені договором або законом. Вбачається, що умови укладеного між сторонами договору не передбачають відшкодування моральної шкоди за порушення зобовязання, не визначено таких правових наслідків за порушення договору з надання послуг й нормами закону. Право на відшкодування споживачу моральної шкоди передбачене п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», при цьому ця шкода повинна бути завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Враховуючи, що право на відшкодування моральної шкоди виникає у споживача тільки після отримання продукції та виявлення в ній недоліків (дефектів), однак кухонні меблі відповідачем фактично не виготовлені та не встановлені, тобто позивачем вони не отримані, право на відшкодування моральної шкоди у позивача не виникло. А право на відшкодування моральної шкоди у випадку невиконання договору про надання споживачу певної послуги Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачає. Таким чином, законних підстав для стягнення моральної шкоди в даному випадку суд не знаходить. Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному ч.2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" на день винесення рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial