Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

В вересні 2018 року представник [PERSON] звернулася до суду із позовом до Партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» про захист честі, гідності та ділової репутації. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 30 серпня 2018 року на веб-сайті http://solydarnist.org Партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» за адресою в мережі Інтернет: http://solydarnist/org/?р=188230 було розміщено публікацію під назвою «Заява фракції Партії «Блок Петра Порошенка» у ВРУ з приводу призначення нового керівництва телеканалу «NewsOne», в якій було повідомлено і поширено недостовірну та негативну інформацію про позивача, зокрема наступного змісту: «... [PERSON]... який підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді - ставить під підозру національну безпеку України, невід'ємною частиною якої є інформаційна безпека». Представник позивача, звертаючись з даною позовною заявою до суду, вказує, що інформація про те, що [PERSON] підозрюється у вчиненні злочинів, зокрема у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді, поширена Блоком Петра Порошенка на веб-сайті http://solydarnist.org, є негативною, неправдивою та такою, що підлягає спростуванню. Посилається на те що, офіційна вага та негативний контекст розміщеного повідомлення про підозру [PERSON] у вчиненні злочинів обумовлені тим, що така інформація повідомлена про позивача на веб-сайті політичної партії, лідером якої є діючий Президент України, а керівником - чинний голова Київської міської державної адміністрації [PERSON]. На підтвердження факту поширення інформації представник позивача вказує на те, що повідомлення від 30.08.2018 було розміщене на веб-сайті Блоку Петра Порошенка, що в розумінні п.15 Постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» доводить факт поширення інформації в мережі Інтернет. У позовній заяві вказівкою на те, що поширена інформація стосувалася саме позивача по справі [PERSON], є посилання на абзац № 2 досліджуваної (оспорюваної) публікації, а саме: «Остаточним фактом того, що телеканал «NewsOne», перетворився на частину пропагандистської машини Кремля стало те, що днями управління телеканалу було передане в руки [PERSON]». Продовженням даного твердження є абзац №3 публікації: «Передача українського телеканалу в руки втікача, соратника Януковича, який підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді - ставить під загрозу національну безпеку України, невід'ємною частиною якої є інформаційна безпека». Зважаючи на те, що в наведених твердженням міститься пряма інформація про позивача, представник останнього у позовній заяві доводить факт поширення інформації саме відносно [PERSON]. При цьому у позові сторона позивача посилається на те, що зі змісту наведених у публікації тверджень можна зробити висновок, що позивач нібито має статус підозрюваного у кримінальних провадженнях та підозрюється у вчиненні злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді. Разом з тим, [PERSON] не має жодного процесуального статусу у кримінальних провадженнях, не перебуває у розшуку, не є підозрюваним, щодо нього немає обвинувального акту та жодного вироку, що за твердженням, викладеним у позовній заяві, спростовує негативну інформацію про те, що він має статус підозрюваного у кримінальних провадженнях та підозрюється у вчиненні злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді. На підтвердження відсутності будь-яких відомостей про [PERSON] як про учасника будь-якого кримінального провадження представником позивача до позовної заяви долучено відповідні письмові докази. Як на доказ того, що поширена відповідачем інформація є негативною для позивача та порушує його особисті права, представник [PERSON] зазначає, що поширена інформація порушує принцип презумпції невинуватості, а також є фактично твердженням про причетність [PERSON] до вчинення злочину, чим створюється негативне уявлення про нього і заподіює шкоду його правам та інтересам. Зокрема, вказує, що інформація, яка була поширена про позивача є негативною, оскільки у публікації стверджується про порушення [PERSON] норм чинного законодавства, що створює враження про нього як про злочинця, що у свою чергу руйнує оцінку людських, ділових і професійних якостей, оскільки [PERSON] впродовж багатьох років був публічною особою, зокрема був народним депутатом України V і VI скликання, заступником Глави Адміністрації Президента України - Керівником Головного управління з питань судової реформи та судоустрою, Радником Президента України, Першим заступником Глави Адміністрації Президента України, а тому поширення інформації про нього як про особу, яка причетна до скоєння злочинів, негативно впливає на суспільну оцінку його якостей в очах оточуючих, відтак є такою, що порушує право позивача на повагу до честі, гідності та недоторканість ділової репутації. При цьому, поширена інформація є твердженням про факти, яких не існувало та які не були перевірені відповідачем, а тому такі твердження мають бути спростовані. Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача адвокат [PERSON] звернулася до суду в інтересах позивача [PERSON] з даним позовом, в якому просила суд: -визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, поширену 30 серпня 2018 року у публікації Партії «БЛОК ПЕТРА ПОРОШЕНКА «СОЛІДАРНІСТЬ» під назвою «Заява фракції Партії «Блок Петра Порошенка» у ВРУ з приводу призначення нового керівництва телеканалу «NewsOne» на веб-сайті http://solydarnist.org за адресою в мережі Інтернет: http://solydarnist/org/?р=188230, а саме: «...[PERSON]... який підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді.»; -зобов'язати Партію «БЛОК ПЕТРА ПОРОШЕНКА «СОЛІДАРНІСТЬ» протягом 5 календарних днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену про [PERSON] у публікації Партії «БЛОК ПЕТРА ПОРОШЕНКА «СОЛІДАРНІСТЬ» під назвою: «Заява фракції Партії «Блок Петра Порошенка» у ВРУ з приводу призначення нового керівництва телеканалу «NewsOne», що була розміщена 30.08.2018 р. на веб-сайті http://solydarnist.org за адресою в мережі Інтернет: http://solydarnist/org/?р=188230, шляхом розміщення на веб-сайті http://solydarnist.org вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі під заголовком «Спростування». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Посилалась на те, що дослідження та надання оцінки поширеній інформації слід здійснювати в комплексі, тобто в контексті усіх абзаців публікації, розміщеної 30.08.2018 р. на веб-сайті http://solydarnist.org. Зокрема зазначала, що наступні абзаци публікації, розміщені після абзацу №3, що містить оспорюване висловлювання про [PERSON], прямо вказують на те, що спірна інформація повністю стосується саме [PERSON] Зокрема, послідовно розміщені абзаци, наведені після абзацу 3, зокрема абзац № 4 та № 5 продовжують повідомлення інформації, та вказують на те, що така інформація стосується саме [PERSON] Так, абзаци № 4 та № 5 містять таку інформацію: «[PERSON] відкрито висловлював і продовжує публічно виголошувати антиукраїнські заяви, ставить під сумнів європейський вибір українського народу. Численні публічні вислови пана [PERSON] засвідчують - він є запеклим ворогом незалежності та державності України. Передача телеканалу «NewsOne» в управління кремлівській маріонетці - це пряма агресія Росії в інформаційний простір України! Віднині, саме під керівництвом [PERSON], зрадника України, буде формуватись нова редакційна політика українського телеканалу.». Також представник позивача зазначила у судовому засіданні, що відповідач свідомо перекручує поняття «підозра у причетності до вчинення злочину» та «підозра у вчиненні злочину» задля зміщення вектору доказування, оскільки на переконання сторони позивачів, для стороннього споживача поширеної відповідачем публікації інформація «...[PERSON]... який підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді» сприймається саме як така, що позивач підозрюється у вчиненні злочину. У судовому засіданні представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що інформація, яку позивач має намір спростувати, складається зі словосполучення «... [PERSON] ...», яке міститься в абзаці № 2 публікації, та підрядного речення «... який підозрюються у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді...» в абзаці №3. Це в певній мірі свідчить про те, що словосполучення «... [PERSON] ...» та підрядне речення «... який підозрюються у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді...» безпосередньо не пов'язані між собою. Вказували у судовому засіданні, що ім'я та прізвище позивача дійсно згадується в абзаці № 2, також і в першій частинні абзацу № 3 мова йде про [PERSON]. Однак підрядне речення абзацу №3 «... який підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді...» наведене одразу після прізвища Януковича і, виходячи з граматичної конструкції складного речення, стосується безпосередньо Януковича, а не позивача. Посилались на те, що в абзаці № 3 публікації позивача охарактеризовано як «втікача» та «соратника Януковича». Далі в цьому реченні мова йде про Януковича, який підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді. У завершальній частині речення надана оцінка стану національної безпеки України через призму передачі українського телеканалу в руки позивача, який є соратником підозрюваного у причетності до злочинів Януковича. Зважаючи на те, що не вся інформація, яка міститься в абзаці № 3 стосується безпосередньо позивача, вказували, що висловлення «... який підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді...» відноситься до Януковича. Також як на підставу для відмови у задоволенні позову вказували на те, що позов про захист, честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації вправі пред'явити фізична особа, у разі поширення про неї (або членів її сім'ї) недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права. Зважаючи на те, що про підозру у причетності до злочину мова йшла про Януковича, позивач не має право ініціювати питання про спростування такої інформації. Також у судовому засіданні представники відповідача посилались на те, що відповідачем було замовлено проведення експертного дослідження. На розгляд експерта поставлене питання: Чи дає текст заяви фракції Партії «Блок Петра Порошенка» у ВРУ з приводу призначення нового керівництва телеканалу «NewsOne» лінгвістичні підстави стверджувати, що інформація, представлена у висловленні «який підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді» стосується [PERSON]? Зважаючи на однозначний висновок про те, що підстав вважати, що наведена інформація стосується [PERSON] не має, просили відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 серпня 2018 року на веб-сайті http://solydarnist.org за адресою в мережі Інтернет: http://solydarnist/org/?р=188230 було розміщено публікацію під назвою «Заява фракції Партії «Блок Петра Порошенка» у ВРУ з приводу призначення нового керівництва телеканалу «NewsOne» наступного змісту: «Фракція Партії «Блок Петра Порошенка» у Верховній Раді України вкотре висловлює обурення антидержавною спрямованістю телеканалу "NewsOne", яка стає дедалі антиукраїнською, вдається до маніпулятивних засобів та спотворює реальні факти суспільно-політичного життя України. Динаміка антиукраїнських настроїв на телеканалі останнім часом набуває все більших розмірів і все частіше "NewsOne" ретранслює "темники" Кремля, часто використовуючи для цього представників "5-ї колони". Остаточним фактом того, що телеканал "NewsOne" перетворився на частину пропагандистської машини Кремля стало те, що днями управління телеканалу було передане в руки [PERSON]. Передача українського телеканалу в руки втікача, соратника Януковича, який підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді - ставить під загрозу національну безпеку України, невід'ємною частиною якої є інформаційна безпека. [PERSON] відкрито висловлював і продовжує публічно виголошувати антиукраїнські заяви, ставить під сумнів європейський вибір українського народу. Численні публічні вислови пана [PERSON] засвідчують - він є запеклим ворогом незалежності та державності України. Передача телеканалу "NewsOne" в управління кремлівській маріонетці - це пряма агресія Росії в інформаційний простір України! Віднині, саме під керівництвом [PERSON], зрадника України, буде формуватись нова редакційна політика українського телеканалу…». Оспорювана інформація, яку позивач вважає негативною, такою, що стосується його особисто та порушує його права, [PERSON] вважає інформацію: «...[PERSON]... який підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді», для спростування якої він звернувся до суду з даним позовом. Так, згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України у пункті 5 Постанови від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи», позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права. Відповідно до статті 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Згідно з положень частин 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч. 1, 2 ст.299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. За змістом частини 1 ст. 277 ЦК України, особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування. Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до Преамбули Загальної Декларації прав людини визнання гідності, яка властива всім членам людської сім'ї, і рівних та невід'ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Відповідно до ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до статей 28, 68 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» встановлено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (п. 12 зазначеної Постанови). Конкретних авторів публікації під назвою «Заява Фракції Партії «Блок Петра Порошенка» у ВРУ з приводу призначення нового керівництва телеканалу «NewsOne» від 30.08.2018 р. на веб-сайті ПАРТІЇ «БЛОК ПЕТРА ПОРОШЕНКА «СОЛІДАРНІСТЬ» встановити неможливо. При цьому, як не заперечувалося представникам відповідача, автором публікації є Фракція Партії «Блок Петра Порошенка» у Верховній Раді України. Зважаючи на те, що Фракція Партії «Блок Петра Порошенка» у Верховній Раді України відповідно до ст. 11 Закону України «Про політичні партії в Україні», ст.ст. 57-60 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України», Статуту Партії «Блок Петра Порошенка «СОЛІДАРНІСТЬ», опублікованого на веб-сайті http://solydamist.org, копія якого надана позивачем, а також згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є юридичною особою та/або структурним утворенням партії, формується політичною партією, реєструється в Апараті Верховної Ради та є формою роботи народних депутатів у Верховній Раді України, позовні вимоги з дотриманням рекомендацій, викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» заявлено до ПАРТІЇ «БЛОК ПЕТРА ПОРОШЕНКА «СОЛІДАРНІСТЬ». На підтвердження факту того, що власником веб-сайту http://solydamist.org, на якому розміщена оспорювана публікація, є Партія «Блок Петра Порошенка «СОЛІДАРНІСТЬ», позивачем надано Довідку від 07.09.2018 №184/2018-Д-Ц Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» Департаменту «Центру компетенції» (т.1, а.с.140-147). Таким чином, з урахуванням положень п.п. 9, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 р. позивачем заявлено позов до належного відповідача - Партії «Блок Петра Порошенка «СОЛІДАРНІСТЬ» як власника веб-сайту http://solydamist.org. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що «юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь - який спосіб; б) поширена інформація стосується певної-фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право». Верховний Суд у постанові від 10.07.2018 р. в справі № 910/15148/17 зазначив, що за відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Пленум Верховного Суду України у пункті 15 Постанови від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказав, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Експертним висновком за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет доводиться факт поширення оспорюваної публікації на веб-сайті http://solydamist.org в мережі Інтернет за адресою: http://solydarnist/org/?р=188230 саме у такому вигляді публікації, у якому її роздруківка надана позивачем до позовної заяви (Експертний висновок від 04.09.2018 №194/2018-ЕВ-ЦК Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» Департаменту «Центру компетенції» (т.1, а.с.148-154). Таким чином, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що дійсно 30.08.2018 р. на веб-сайті Партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» було поширено публікацію під назвою «Заява фракції Партії «Блок Петра Порошенка» у ВРУ з приводу призначення нового керівництва телеканалу «NewsOne». Дана публікація містить згадку про позивача - [PERSON], що вбачається зі змісту публікації та не заперечується відповідачем, однак в межах заявлених позовних вимог суд повинен встановити, чи стосувалася інформація про те, що особа «…підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді» саме позивача [PERSON] (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року). Так, за заявою Партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» від 01.10.2018 Державним підприємством «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» було проведено лінгвістичну експертизу, на вирішення якої поставлене питання - «Чи дає текст заяви фракції Партії «Блок Петра Порошенка» у Верховній Раді України з приводу призначення нового керівництва телеканалу «NewsOne» лінгвістичні підстави стверджувати, що інформація, представлена в абзаці 3 у висловленні «який підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді» стосується [PERSON]?» За результатами експертизи лінгвістичні підстави вважати, що така інформація стосується позивача [PERSON] відсутні (т.2, а.с. 16-32). Положеннями ст.277 ЦК України визначений загальний порядок доказування у такій категорії справ. Законодавцем було виключено з вказаної статті частину статті, яка покладала обов'язок на особу доказувати правдивість негативної інформації, поширеної такою особою. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки за висновком експертизи (т.2, а.с. 16-32) висловлювання «який підозрюється у причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді» не стосується позивача, а також зважаючи на те, що позивачем не спростовано іншими допустимими та належними доказами такий висновок лінгвістичної експертизи, та не надано доказів того, що наведене у публікації висловлювання про підозру у причетності до злочинів дійсно стосується саме [PERSON], підстав для висновку про наявність юридичного складу правопорушення не вбачається. Верховний Суд України у пункті 18 Постанови Пленуму № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. При цьому, недоведення факту того, що поширена інформація стосувалася позивача, спростовує факт порушення його особистих немайнових прав. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У конкретному випадку, у зв'язку з недоведенням факту того, що інформація стосувалася [PERSON], дослідження обставин, чи була поширена інформація недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності, є недоцільним, незважаючи на те, що представником позивача надано суду достатні і допустимі докази того, що [PERSON] дійсно не перебуває у розшуку, не є учасником кримінального провадження, щодо нього не ухвалювався вирок та не пред'являлася підозра у вчиненні злочину. Зважаючи на те, що предметом позову було спростування лише одного твердження про позивача, а саме щодо підозри у його причетності до злочинів проти учасників Революції Гідності, окупації Криму та у державній зраді, суд не дає оцінку іншим висловлюванням про позивача у публікації, незважаючи на те, що представником позивача в ході судового розгляду справи такі твердження наводилися у контексті продовження оспорюваного висловлювання. На основі досліджених письмових доказів по справі, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог [PERSON], а відтак і про необхідність відмовити у задоволенні його позову. Відповідно до ст.131 ЦПК України судові витрати позивачу не компенсуються. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed