Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], за участю третіх осіб: [PERSON], акціонерного товариства „Страхова компанія „Інгосстрах", Відкритого акціонерного , товариства „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант", Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк", Акціонерного комерційного інноваційного банку „Укрсиббанк", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на наступні обставини. "" Л1- року о 16 год. 15 хв. в м. Одесі по вул. Столбовій мала місце дорожньо- пригода (далі ДТП). Учасниками цієї ДТП були [PERSON] - власник автомобілю „Чері Амулет", державний номер [NUMBER], та [PERSON], що керував автомобілем „Мітсубісі", державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] В результаті порушення правил дорожнього руху [PERSON] трапилось зіткнення зазначених автомобілів, в результаті чого автомобілю позивача була спричинена шкода у розмірі 14 268 гривень 63 коп. Також внаслідок ДТП позивачу була також спричинена і моральна шкода, яку він оцінює в 5000 гривень. За таких обставин позивач просить стягнути з [PERSON] суму матеріальної шкоди в розмірі 14 268 гривень 63 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні вказуючи на те, що автомобіль позивача на час ДТП був застрахований та саме страхова компанія має відшкодовувати витрати за ремонт автомобілю. Представник третьої особи Відкритого акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант" у судовому засіданні пояснив, що згідно полісу №ВВ/ 4392072 від 07.11.2008 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Одеською філією ВАТ КСУ „Дженералі Гарант" був застрахований автомобіль „Мітсубісі", державний номер [NUMBER] на [PERSON], тип договору №3. У відповідності з п. З статті 15 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до типу договору №3 відноситься страхування відповідальності за шкоду, спричинену життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, особою, зазначеною в договорі страхування, або одною з осіб, зазначених в договорі. При цьому [PERSON] в договорі страхування зазначений не був. Інші сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. [PERSON] надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю. [PERSON] знала, шо до неї позовні вимоги позивачем не пред'являються, але пояснила в своїй заяві, що [PERSON] є належним відповідачем по справі і має відповідати перед страховою компанією. Представником Акціонерного комерційного інноваційного банку „Укрсиббанк" до суду були надані пояснення, згідно яких 06.11.2006 року був укладений договір про надання споживчого кредиту [PERSON] в іноземній валюті на придбання автомобілю „Мітсубісі", державний номер [NUMBER]. Цей автомобіль був зареєстрований за [PERSON] та була накладена заборона на його відчуження. Дозволу на відчуження зазначеного автомобіля [PERSON] у АКІБ „Укрсиббанк" не одержувала. Також не надавався дозвіл на надання права керування автомобілем [PERSON]. Таким чином [PERSON] самовільно, не одержавши дозвіл банку та не сповіщаючи банк передала права керування автомобілем „Мітсубісі", державний номер [NUMBER], який був придбаний за кредитні кошти, [PERSON]. Представник АКІБ „Укрсиббанк" просив ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 07.01.2009 року о 16 год. 15 хв. в м. Одесі по вул. Столбовій мала місце дорожньо- транспортна пригода (далі ДТП). Учасниками цієї ДТП були [PERSON] - власник автомобілю „Чері Амулет", державний номер [NUMBER], та [PERSON], що керував автомобілем „Мітсубісі", державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем „Мітсубісі", державний номер [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість та дистанцію руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем „Чері Амулет", державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], який рухався в попутному напрямку попереду та зупинився. В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] було порушено п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху і постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2009 року його було визнано винним у скоєні ДТП та було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КпАП України. В результаті порушення правил дорожнього руху [PERSON] трапилось зіткнення зазначених автомобілів, в результаті чого автомобілю позивача була спричинена шкода у розмірі 14 268 гривень 63 коп., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження №3815 за визначенням вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля „Чері Амулет", державний номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 1187 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За таких обставин суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповдіача заподіяної матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі і стягує з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 14 268 гривень 63 коп. У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Внаслідок ДТП позивачу також була завдана і моральна шкода, яка полягає в його моральних стражданнях, які він зазначав в результаті пошкодження його автомобілю, він був позбавлений можливості використову вати повсякденно свій автомобіль, що призвело до зміни ритму його життя. Моральну шкоду, яка була заподіяна позивачу з боку відповідача, суд оцінює в 500 гривень. Також суд. у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати: 175 гривень державного мита та 120 гривень витрат на ІТЗ.

Outcome: partial