Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів. Свої позовні вимоги мотивують тим, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 30.08.2006 № 274 о/с року відповідача [PERSON] зараховано до складу курсантів ХНУВС. 01.09.2007 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Донецькій області та відповідачем був укладений Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Згідно з наказом ХНУВС від 19.06.2010 № 294 о/с курсанта 4-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції Харківського національного університету внутрішніх справ [PERSON] відраховано зі складу курсантів та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Донецькій області. Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 05.03.2013 № 72 о/с оперуповноваженого сектора карного розшуку Кіровського райвідділу Донецького міського управління старшого лейтенанта [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п.64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Відповідно до п. 2.3.6. Договору відповідач зобов'язаний у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно з ч. 7 ст. 18 Закону України «Про міліцію» особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] у ХНУВС, проведеного згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» сума складає 26 641 грн. 29 коп. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач добровільно відмовився відшкодовувати витрати, пов'язані з навчанням у ХНУВС позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти в розмірі 26 641 грн. 29 коп. та судові витрати в розмірі 266 грн. 41 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду справи до суду надіслала письмову заяву в якій підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, а також розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав письмову заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнав в повному обсязі та заперечував проти їх задоволення, посилаючись на раніше подане письмове заперечення. Відповідно до вказаного заперечення відповідач вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та протиправними оскільки, позивач не надав в обґрунтування позовних вимог жодного доказу, на підтвердження обставин на які посилається. Крім того, відповідач в судовому засіданні яке відбулося 24.03.2014 року пояснив, що починаючи з 01.08.2007 року він мешкав у квартирі свого дядька, а тому вимоги позивача про стягнення коштів за продовольче забезпечення та вартість житлово-комунальних послуг і спожитих енергоносіїв є безпідставними, вимоги про речове забезпечення не відповідають дійсності, оскільки він не отримував речей вказаних в довідці-розрахунку поданої позивачем. При цьому визнав факт отримання ним грошового забезпечення, однак зазначив, що позивач просить стягнути кошти отримані відповідачем в період з 01.09.2006 року по 30.06.2010 року, а договір на який посилається позивач укладений 01.09.2007 року і діяв до отримання кваліфікації бакалавра 30.07.2009 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до витягу з наказу № 274о/с від 30.08.2006 р. про зарахування курсантами денної форми навчання, [PERSON] прийнятий на службу в органи внутрішніх справ і зарахований курсантом 1-го курсу до навчально-наукового інституту підготовки фахівців кримінальної міліції Харківського національного університету внутрішніх справ. (а.с.6) Між позивачем, відповідачем та начальником ГУМВС (УМВС, УМВСТ) в Донецькій області 01.09.2007 року укладено трьохсторонній договір, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом (спеціальністю) правознавство. Пунктом 2.1.3 цього Договору передбачено обов'язок Харківського національного університету внутрішніх справ забезпечити [PERSON], харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Згідно з дипломом бакалавра серія МВ № 11543781 від 30.07.2009 року [PERSON] закінчив у 2009 році Харківський національний університет внутрішніх справ і отримав базову вищу освіту за напрямком підготовки "Право" та здобув кваліфікацію бакалавра права. Витягом з наказу № 294 о/с від 19.06.2010 р. стверджується, що [PERSON] відрахований зі складу курсантів та з 19 червня 2010 року відкомандирований до ГУМВС України в Донецькій області (а.с.7) Відповідно до витягу з наказу № 72 о/с від 05.03.2013 р. по особовому складу відповідно до Положення про походження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п. 64"ж" (за власним бажанням) (а.с.8). З довідки-розрахунку № 4/1024 від 25.10.2013 року вбачається, що загальна сума витрат повязаних з утриманням курсанта [PERSON] у Харківському національному університеті внутрішніх справ за період з 04.08.2006 р. по 19.06.2010 р. становить 26 641,29 грн. з яких: грошове забезпечення становить 10 308,11 грн., продовольче забезпечення - 6 281,62 грн., речове забезпечення - 2 529,19 грн., вартість житлово-комунальних послуг і спожитих енергоносіїв - 7 522, 37 грн. (а.с. 9-14). Із заяви від 28.03.2014 року поданої [PERSON] вбачається, що [PERSON] у період навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ, з 01.08.2007 року по 19.06.2010 року проживав та харчувався у [PERSON] за адресою [ADDRESS]. До вказаної заяви додано копію паспорта [PERSON] з якої вбачається, що він зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 11.05.2002 року. Згідно з ч. 7 ст. 18 Закону України "Про міліцію" курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п. 14 постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 22.08.1996 року «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням», у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Вказана норма, також передбачена п. 2.3.6 Договору. Пунктом 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 р. № 313 передбачено, що витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Відповідно до п. 6 Порядку у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Аналогічна норма передбачена у п. 4.4 Договору. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що у зв'язку із звільненням [PERSON] з органів внутрішніх справ у запас за власним бажанням ним порушено п. 2.3.5 Договору, оскільки він не відпрацював у органах МВС України три роки, а тому [PERSON] повинен відшкодувати витрати, понесені та документально підтверджені навчальним закладом, пов'язані з його утриманням. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не доведені витрати, пов'язані з утриманням курсанта в частині продовольчого забезпечення, речового забезпечення, житлово-комунальних послуг і спожитих енергоносіїв, самі по собі довідки-розрахунки, долучені до матеріалів справи, не підтверджують факт отримання вказаних речей та послуг [PERSON]. Крім того, суд бере до уваги, як доказ заяву гр. [PERSON] про те, що [PERSON] в період навчання з 01.08.2007 року по 19.06.2010 року проживав та харчувався в заявника. Вимогу про стягнення з позивача грошового забезпечення слід задовільнити частково за період з 01.09.2007 року дня укладення Договору по 30.07.2009 року здобуття відповідачем кваліфікації бакалавра права, що становить 5 171,78 грн. так як відповідач визнав факт отримання грошового забезпечення, а відповідно до п. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини з приводу яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: partial