Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

в травні 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Вінд Електрик» про визнання поруки припиненою, при цьому пояснивши наступне. 02.03.2007 року між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та ТОВ «Компанія «Вінд електрик» було укладено кредитний договір №16/КЛ/2007-840про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування, відповідно до умов якого ВАТ "КБ "Надра" надав ТОВ «Компанія «Вінд електрик» кредит у сумі 950000,0 доларів США на строк до 01.11.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13,9%. При цьому, 02.03.2007 рокуміж ВАТ «КБ «Надра» та позивачем [PERSON] було укладено договір поруки від 02.03.2007 року, відповідно до умов якого[PERSON]як поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати перед ВАТ «КБ «Надра» за повне та своєчасне виконання ТОВ «Компанія «Вінделектрик» зобов'язань за кредитним договором №16/КЛ/2007-840. В наступному, 19.02.2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Компанія «Вінд електрик» укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору №16/КЛ/2007-840, якою було збільшено відсоткову ставку за користування кредитною лінією до 15,9 % річних. Крім того, 30.07.2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Компанія «Вінд електрик» укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору №16/КЛ/2007-840, якою було збільшено відсоткову ставку за користування кредитною лінією до 16,0 % річних. Разом з цим позивач зазначив, що відповідачі не проінформували та не отримували його згоду на збільшення відсоткової ставки за кредитним договором №16/КЛ/2007-840. Крім того, позивач пояснив, що у договорі поруки від 02.03.2007 року не визначено строк його дії, а за кредитним договором №16/КЛ/2007-840 строк виконання основного зобов'язання настав 01.03.2011 року. При цьому, ВАТ «КБ «Надра» не пред'явило вимогу до [PERSON] як поручителяв строк протягом шести місяців від дня настання виконання основного зобов'язання за кредитним договором №16/КЛ/2007-840. У зв'язку з вищевикладеним позивач зазначив, що договір поруки від 02.03.2007 року є припиненим. Крім того, факт припинення поруки за договором поруки від 02.03.2007 року встановлено у мотивувальній частині рішення Апеляційного суду міста Києві від 24.10.2013 року по справі № 22-12722, що набрало законної сили. На підставі вищевикладеного позивач просив визнати припиненою поруку [PERSON] за договором поруки від 02.03.2007 року, укладеного з ВАТ «КБ «Надра». У судовому засіданні та наданих письмових поясненнях представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх повністю. Відповідач ПАТ «КБ «Надра» у судовому засіданні та наданому запереченні на позов не визнав позовні вимоги та просив відмовити у їх задоволені, оскільки сторони кредитного договору №16/КЛ/2007-840 погодили збільшення відсоткової ставки, а також відсутній такий спосіб захисту права, як визнання договору поруки припиненим. Відповідач ТОВ «Компанія «Вінд електрик» надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності у судових засіданнях та про визнання позову. Суд прийняв визнання відповідачем ТОВ «Компанія «Вінд електрик» позову. Врахувавши надані сторонами пояснення, з'ясувавши обставини, на які вони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов повністю, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 02.03.2007 року між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та ТОВ «Компанія «Вінд електрик» було укладено кредитний договір №16/КЛ/2007-840про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування, відповідно до умов якого ВАТ "КБ "Надра" надав ТОВ «Компанія «Вінд електрик» кредит у сумі 950000,0 доларів США на строк до 01.11.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13,9%. Разом з цим, 02.03.2007 рокуміж ВАТ «КБ «Надра» та позивачем [PERSON] було укладено договір поруки від 02.03.2007 року, відповідно до умов яких [PERSON]як поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати перед ВАТ «КБ «Надра» за повне та своєчасне виконання ТОВ «Компанія «Вінд електрик» зобов'язань за кредитним договором №16/КЛ/2007-840. В наступному, 19.02.2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Компанія «Вінд електрик» укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору №16/КЛ/2007-840, якою було збільшено відсоткову ставку за користування кредитною лінією до 15,9 % річних. Крім того, 30.07.2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Компанія «Вінделектрик» укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору №16/КЛ/2007-840, якою було збільшено відсоткову ставку за користування кредитною лінією до 16,0 % річних. При цьому судом встановлено, що позивач [PERSON] не є стороною вищезазначених додаткових угод № 2 від 19.02.2007 року і № 3 від 30.07.2008 року. Положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України, унормовано, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, у разі, коли поручитель прийняв на себе повну відповідальність за виконання боржником зобов'язання, а пізніше це зобов'язання боржник і кредитор змінили в бікз більшення без погодження з поручителем, порука припиняється. При цьому, із правових позицій Верховного Суду України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 18 червня 2012 р. у справі № 6-73цс12 та від 20 лютого 2013 р. у справі № 6-172цс12, які відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК є обов'язковими для всіх судів України, вбачається наступне. За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки, здійснене за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав для покладення на поручителя відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. В свою чергу в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження погодження іншим способом відповідачами з поручителем [PERSON] умов додаткових угод № 2 від 19.02.2007 року і № 3 від 30.07.2008 року щодо збільшення річної процентної ставки за договором кредиту, яке призвело до зростання розміру зобов'язання за кредитним договором №16/КЛ/2007-840та збільшення обсягу відповідальності позивача як поручителя за цим договором. Згідно з роз'ясненнями п.22 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, якими визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Судом встановлено, що договір поруки від 02.03.2007 року не містить положень щодо прийняття поручителем на себе зобов'язання виконувати обов'язки, які основним боржником будуть приймати на себе у разі зміни зобов'язання у бік збільшення його обсягу, відповідальності. У зв'язку із зазначеним суд приходить до висновку, що основне зобов'язання за кредитним договором №16/КЛ/2007-840 було змінено відповідачами та зобов'язання за ним було збільшено без згоди позивача [PERSON] як поручителя, а тому припинилася порука за договором поруки від 02.03.2007 року в силу приписів ч. 1 ст. 559 ЦК України. Крім того суд зазначає, що згідно положень п. 3.4 і 3.5. договору поруки від 02.03.2007 року, цей договір вступає в силу з моменту його укладення сторонами. Дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятого на себе зобов'язання по кредитному договору та/або виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору. В свою чергу, положенням ч. 1 ст. 252 ЦКУ унормовано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Відповідно до ст. 254 ЦКУ, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строк; строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку; строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку. Натомість згідно ч. 2 ст. 252 ЦКУ, термін визначається як календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати. Таким чином строк та термін не є тотожними поняттями. Отже, умови договору поруки від 02.03.2007 рокупро його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржником чи виконання таких зобов'язань поручителем не свідчать про те, що наведеним договором поруки установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому у наведеному випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно яких порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. До того ж, аналогічну правову позицію стосовно відмінності строку від терміну зазначено Верховним судом України в постанові від 23.05.2012р. по справі № 6-33цс12. Згідно вимог ч. 1 ст. 111-28 ГПКУ, суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Разом з цим згідно п. п. 1.1.2 п. 1.1. кредитного договору №16/КЛ/2007-840 строк виконання основного зобов'язання за ним настав 01.03.2011 року. При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження пред'явлення відповідачем ВАТ «КБ «Надра» як кредитором позивачу [PERSON] як поручителю вимоги протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведене суд робить висновок, припинилася порука за договором поруки від 02.03.2007 року у зв'язку з тим, що протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання відповідач ВАТ «КБ «Надра» як кредитор не пред'явив вимоги позивачу [PERSON] як поручителю щодо виконання наведеного забов"язання. Також суд зазначає, що у положеннях мотивувальної частини рішення Апеляційного суду міста Києві від 24.10.2013 року по справі № 22-12722 встановлено, що порука [PERSON] за договором поруки від 02.03.2007 року, укладеним між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] припинилася, а тому правові підстави для покладення на указану особу обов'язку виконати зобов'язання ТОВ «Компанія «Вінд електрик» за кредитним договором про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування №16/КЛ/2007-840 від 2 березня 2007 року відсутні. Вищезазначене рішення Апеляційного суду міста Києві від 24.10.2013 року по справі № 22-12722 набрало законної сили. В свою чергу згідно ч. 3 ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що договір поруки № 805/13/18-5/8-621 є припиненим, у зв'язку з чим необхідно задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved