Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач ПП «ЖЕОС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за утримання будинку та прибудинкової території. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору на обслуговування будинку та прибудинкової території від 01.01.2012р. ПП з 31.07.2012р. обслуговувало прибудинкову територію та будинок [ADDRESS] Відповідач отримував та споживав комунальні послуги, які включають в себе: прибирання прибудинкової території, забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем холодного та гарячого водопостачання та водовідведення, центрального опалення, каналізації та електроенергії, обслуговування ліфтів, диспетчеризації, освітлення місць загального користування. Рішення виконкому Черкаської міськради №300 від 27.02.2012р. встановлено тарифи на послуги з утримання споруд, прибудинкової території по обслуговуванню вказаного будинку за основним мінімальним переліком робіт та послуг, виходячи з 1кв.м загальної площі квартири. За період з 01.03.2012р. по 31.07.2012р. заборгованість відповідача за проживання в квартирі [ADDRESS] становить 260грн. 63коп. Також позивач нарахував, відповідно до вимог ст. 625ЦК інфляційні в сумі 29грн. 72коп. та 3% річних в сумі 15грн. 96коп. Просить стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість, яка загалом складає 562грн. 62коп., а також судовий збір - 243грн. 60коп., витрати на правову допомогу в розмірі 533грн. 00коп. В судовому засіданні представник позивача ПП «ЖЕОС» адвокат [PERSON] уточнив позовні вимоги і зазначив, що загальна сума заборгованості становить 306грн. 31коп., з яких: борг 260грн. 63коп., 3% річних - 15грн. 96коп., інфляційні - 29грн. 72коп. Зазначив, що між ПП та ЖБК №39 «Заполярний» від 01.01.12р. укладено договір на обслуговування будинку та прибудинкової території, який діяв до 31.07.12р. і не скасований, і не визнаний недійсним. Відповідач зареєстрований в квартирі №17 і є споживачем, наданих підприємством послуг. До 01.03.12р. боргу за комунальні послуги не було, а з 01.03.12р. по 31.07.12р. борг - 260-63грн., який виник з-за неповної оплати коштів за послуги. ПП звертався до суду в порядку наказного провадження, але судом було відмовлено у видачі судового наказу. Тарифи визначені рішенням виконкому міськради №300 від 27.02.12р. і по договору становлять 1,66грн. за 1кв.м. При цьому, інфляційні та 3% річних відповідно до ст. 625ЦК нараховані, виходячи з розміру боргу 260грн. 63коп.,за період з серпня 2012р. по 30.06.2014р. Споживачі не користуються пільгами щодо оплати за комунальні послуги. Зазначив, що оскільки відповідач на час розгляду справи сплати борг в розмірі 260грн. 63коп., то просить стягнути з останнього 3% річних, інфляційні, судовий збір 243грн. 60коп. та витрати по оплаті правої допомоги - 533грн. Заяв про залишення позовних вимог без розгляду в зв»язку з погашенням відповідачем боргу, позивачем до суду не надано. В судовому засіданні відповідач [PERSON] спочатку позовні вимоги не визнав. Між тим, зазначив, що, дійсно був борг в розмірі 260грн. 63коп., він його сплатив 20.10.2014р., про що надав до суду квитанцію, а тому борг визнав. Крім того, визнав 3% річних та інфляційні. Не визнає судовий збір - 243грн. 60коп. та витрати на правову допомогу - 533грн. 00коп. Зазначив, що він не є власником квартири №17 і договір з ним укладений не був; він лише зареєстрований у даній квартирі, а тому не повинен сплачувати за комунальні послуги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що [PERSON] з 03.02.1988р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS], про що свідчить поквартирна картка. Відповідно до договору від 01.01.2012р. між ЖБК №39 «Заполярний» та ПП «ЖЕОС» (виписка з ЄДР №471650), останній зобов»язався здійснювати належну експлуатацію житлового комплексу та забезпечувати відповідні умови користування власним, неподільним та загальним майном власників. Проводити контроль за утриманням власниками приміщень норм протипожежної безпеки та правил користування газовими і електроприладами, а також надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які перелічені у п.3.1.3 договору. За п.2.4 договору встановлено, що тарифна ставка становить 1,66грн. за 1кв.м. загальної площі, згідно з рішенням виконкому Черкаської міськради (по даній справі №300 від 27.02.2012р.). ПП свої обов'язки виконував належним чином, надавав відповідачеві житлово-комунальні послуги, однак відповідач свій обов'язок щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території не виконав, що спричинило накопичення боргу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, борг становить 260грн. 63коп. за період з 01.03.12р. по 31.07.12р. При цьому, відповідачем кошти на оплату комунальних послуг вносились у вказаний період, але не в повному обсязі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Згідно із ст.ст. 14, 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку. Згідно із ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник житла та члени його сім'ї зобов'язані брати участь, пропорційно із займаною площею, у відшкодуванні витрат, пов'язаних з технічним обслуговуванням і ремонтом, в тому числі капітальним, всього будинку, утримання прибудинкової території. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ електрична енергія, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідачем до суду не надано доказів щодо будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих житлово-комунальних послугі, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов'язку з надання житлово-комунальних послуг у вказаний період. Відповідно до ст.ст.156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки. Статтею 64 ЖК України визначено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть рівні обов'язки, у тому числі обов'язок щодо оплати за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території. Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця- надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. За ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору (ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 66 ЖК України встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Розмір тарифів (нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і спору та прибудинкових територій) визначається згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги". Отже, з моменту надання позивачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Як передбачено ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В даному випадку, незважаючи на те, що в квартирі №17 вказаного будинку зареєстровані ще й [PERSON], 1967р. народження (онука) та [PERSON], 1928р. народження (власник), позивач скористався своїм правом і пред»явив позовні вимоги до [PERSON] (син власника), що не є порушенням вимог законодавства. В порушення вищезазначеного зобов'язання, відповідач не повністю здійснював оплату фактично наданих позивачем послуг, що спричинило накопичення боргу. Згідно із ч. 3 ст. 118 ЦПК України позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, на що отримав ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.11.2013р., якою відмовлено ПП «ЖЕОС» у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за оплату послуг по утриманню будинку та прибудинкової території. Про факт визнання боргу свідчить квитанція про сплату 20.10.2014р. відповідачем боргу в розмірі 260грн. 63коп., оригінал якої був досліджений під час розгляду справи. Дана обставина позивачем не оспорюється. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.611 ЦК України, - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, п. 3.1.5 договору від 01.01.12р. передбачено, що у разі затримки оплати наданих послуг на протязі 3х місяців, ПП «ЖЕОС» зобов»язаний стягувати нараховану оплату в судовому порядку з власників та користувачів окремої квартири, згідно ст. 625ЦК, як грошове зобов»язання. Пунктом 3.2.1 договору передбачено, що власник - ЖБК №39 зобов»язаний доводити до відома власника приміщення встановлені тарифи на ЖКП та розміри щомісячних платежів за них. Отже, позивачем нараховано: 3% річних - 15грн. 96коп., інфляційні - 29грн. 72коп., які нараховані за період з серпня 2012р. по червень 2014р. включно. Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме, стягнути з [PERSON] на користь ПП «ЖЕОС» 3% річних в розмірі 15грн. 96коп., інфляційні в розмірі 29грн. 72коп.; в іншій частині позову - відмовити. На думку суду, доводи відповідача про те, що він не повинен сплачувати заборгованість, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243грн. 60коп. (платіжні доручення від 18.06.14р., від 13.11.13р.), а у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 533грн. 00коп., - слід відмовити. Так, як вбачається з платіжного доручення №77 від 23.06.2014р., 533грн. як витрати на правову допомогу, сплачені ПП «ЖЕОС» одержувачу - адвокату [PERSON] по справі щодо [PERSON], а не [PERSON] На підставі викладеного та,

Outcome: partial