Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] 1 жовтня 2015 року пред`явила позов до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, житловим будинком та господарськими будівлями по [ADDRESS] , шляхом знесення відповідачем своїх господарських будівель і гаражу побудованих на руслі струмка, який протікає через її, позивача, садибу та відновлення русла струмка від їхньої суміжної межі по земельній ділянці відповідача для витоку струмка до річки Чуківка у с. Чуква Самбірського району Львівської області. У обґрунтування позову позивач [PERSON] посилалася на те, що вона проживає по [ADDRESS] і вказаний будинок належить по Ѕ частині їй, позивачці, та її сину [PERSON] . Її сусідом, як суміжним землекористувачем є відповідачка [PERSON] , земельні ділянки біля будинку, як у неї, [PERSON] , так і у [PERSON] не приватизовані. Через земельну ділянку її садиби та суміжного землекористувача проходить русло природного струмка, що пересікає їхні земельні ділянки, з яких вода потрапляє у колодязь і витікає в річку Чуківка, вказане русло струмка дуже наближене до їхніх житлових будинків і господарських споруд. Через її, позивачки, ділянку потік води струмка немає перешкод, а щодо території відповідачки, то вона перекрила русло струмка, у результаті чого вода не може протікати вільно, збирається і розливається на її, позивачки, земельній ділянці, підтоплюючи як житловий будинок так і господарські будівлі, що руйнуються від вологості, тобто нищиться її власність. Причиною цього є те, що русло струмка [PERSON] вкладено в труби, які встановлені через її подвір`я і через які повинна проходити вода струмка, однак, ці труби знаходяться вище рівня канави, яка проходить через її земельну ділянку і вода розливається по її земельній ділянці. Крім цього, на цих же трубах [PERSON] побудувала господарські будівлі і гараж, що унеможливлює провести заміну труб. Вона, позивачка, неодноразово викликала комісію по питанню вирішення проблеми підтоплення та відводу струмкової води з її земельної ділянки та незаконних дій відповідачки, щодо будівництва на руслі струмка і перекриттю русла води. Зокрема, 23 березня 2015 року було складено протокол № 1 засідання адмінкомісії при Чукв`янській сільській раді Самбірського району, згідно рішення якої для вирішення ситуації [PERSON] було рекомендовано прокопати вздовж своєї огорожі стічну канаву для проходження води, що усуне підтоплення її земельної ділянки і житлового будинку з господарськими будівлями, однак вказані вимоги відповідачка не виконала, що погіршує технічний стан її будинку, господарських будівель і саму земельну ділянку, яку не можна використовувати для городництва. У зв`язку із чим просила зобов`язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою, житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, шляхом знесення нею своїх господарських будівель і гаража, збудованих на руслі струмка, що протікає через її садибу та відновити русло струмка від їхньої суміжної межі по її земельній ділянці для витоку струмка до річки Чуківка. Згідно ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 7 грудня 2015 року відкрито провадження у справі та попереднє судове засідання призначено на 21 грудня 2015 року. На підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2015 року до участі у розгляді даної справи залучено другого співвласника будинку по [ADDRESS] [PERSON] як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та призначено справу до судового розгляду. Відповідач [PERSON] 22 січня 2016 року пред`явила зустрічний позов до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні будинковолодіння, посилаючись на те, що їхні земельні ділянки є суміжними і знаходяться по [ADDRESS] . Згідно рішення виконавчого комітету Чукв`янської сільської ради від 12.11.1984 їй, [PERSON] , було виділено земельну ділянку під забудову, яка дозволена рішенням виконкому Самбірської районної ради від 18.12.1984. Будівельний паспорт земельної ділянки нею отримано у 1984 році. Згідно проектної документації нею було збудовано житловий будинок з надвірними спорудами (сарай та вбиральня) і у 1986 році вона з родиною вселилася до житлового будинку. Згідно рішення виконавчого комітету Чукв`янської сільської ради від 24.09.2009 їй також було дозволено будівництво гаража та кладової біля житлового будинку. У період часу з 1985 року 1989 рік позивач [PERSON] на суміжній земельній ділянці здійснила будівництво житлового будинку. По території їх земельних ділянок проходить меліоративний канал. У 1996 році [PERSON] самочинно збудувала безпосередньо біля нього господарську будівлю для худоби, свійських тварин та птахів (стайню) та дворову вбиральню, стічні води з яких спрямувала в канал. Протягом останніх декількох років внаслідок недбалого ставлення до своєї прибудинкової території та її захаращення [PERSON] сталося забруднення та замулювання зазначеного меліоративного каналу, що призвело до заболочення її присадибної ділянки. На неодноразові прохання влаштувати водовідведення зі стайні та вбиральні в бік дороги загального призначення, яка знаходиться за протилежною межею господарства [PERSON] з боку господарства [PERSON] , позивачка не реагувала. Зведення [PERSON] на своїй прибудинковій території стайні і вбиральні, як і відведення стічних вод із зазначених споруд в сторону її будинковолодіння, істотно порушує її, [PERSON] , право на користування присадибною ділянкою, а також право на безпечне для житті і здоров`я довкілля. Влаштування [PERSON] стайні, майданчика для компосту та дворової вбиральні всупереч зазначених державних будівельних норм призвело до неприпустимого погіршення стану довкілля. Так, згідно протоколу № 98 дослідження питної води від 22.12.2015 досліджувана проба криничної води з питного колодязя домогосподарства [PERSON] не відповідає вимогам по досліджуваних показниках вмісту аміаку та заліза. Окрім дій, наслідком яких стали грубі порушення санітарних норм та істотне погіршення екологічного стану довкілля, [PERSON] влаштувавши відведення стічних вод безпосередньо у річку Чуква, порушує вимоги п. 8.17 наказу Міністерства охорони здоров`я забудови населених пунктів, яким передбачено, що забороняється проектування скидання у водні об`єкти стічних вод в межах населеного пункту. Крім зазначених порушень відповідачкою її, [PERSON] , права користування земельною ділянкою і криницею та права на екологічно чисте довкілля, неправомірні дії [PERSON] призводять до руйнування стін її житлового будинку, яке відбувається внаслідок підвищеного рівня ґрунтових вод і замокання стін. Згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 березня 2016 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено Дрогобицькому відділу Львівського філіалу «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» та провадження у справі зупинено. На підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 квітня 2016 року виконання вказаної експертизи доручено судовому експерту [PERSON] . Згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2016 року провадження у справі відновлено та справу призначено до розгляду на 19 липня 2016 року. На підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 1 серпня 2016 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту Дідковському Ю.Б. та провадження у справі зупинено. Згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 липня 2017 року провадження у справі відновлено та розгляд справи призначено на 18 липня 2017 року. Позивач-відповідач [PERSON] 18 липня 2017 року збільшила розмір позовних вимог та просила зобов`язати відповідачку [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою, житловим будинком і господарськими будівлями по [ADDRESS] шляхом знесення нею своїх господарських будівель і гаража, побудованих на відкритій водовідвідній канаві, яка проходить через територію її земельної ділянки по [ADDRESS] , відкрити дану водовідвідну канаву (відновивши даний об`єкт), облаштованої від їхньої суміжної земельної межі через земельну ділянку, що належить [ADDRESS] до витоку річки Чуківка (а. с. 179). Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та зустрічного позову, виходячи з такого. Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За правилами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; Із Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить по Ѕ частині житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 11-15). Із акта виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель, виписки із рішення виконавчого комітету Самбірської районної ради народних депутатів «Про надання дозволу на будівництво індивідуального жилого будинку та видачу будівельного паспорту на забудову ділянки [PERSON] » від 18.12.1984 № 273, Свідоцтва на забудову земельної ділянки в сільських населених пунктах Української РСР, будівельного паспорта земельної ділянки, технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду та свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок відомо, що [PERSON] на праві особистої власності належитьв житловий будинок по [ADDRESS] (а. с. 63-70). Тобто, сторони є суміжними землекористувачами, земельні ділянки ними не приватизовані. Із викопіювання з індексно-кадастрової карти, схеми землекористування та з аерофотзйомки с. Чуква Самбірського району відомо, що через земельні ділянки сторін проходить русло природного струмка, яке пересікає вказані земельні ділянки (а. с. 5, 128, 130). Із протоколу № 1 засідання адмінкомісії при Чукв`янській сільській раді від 23 березня 2015 року вбачається, що вказаною комісією встановлено те, що стічні води в канаві напроти присадибної ділянки [PERSON] назбируються і не проходять до канави в повному обсязі, води з якої стікають у с. Чуківка, у зв`язку з тим, що труби, які встановлені [PERSON] , знаходяться вище рівня канави, яка проходить через земельну ділянку [PERSON] Також комісією встановлено, що на встановлених трубах, якими проходить вода збудована господарська будівля [PERSON] і тому провести заміну труб немає можливості. [PERSON] рекомендовано прокопати вздовж біля своєї огорожі стічну канаву для проходження води, що усуне підтоплення сусідньої земельної ділянки та припинить конфліктну ситуацію (а. с. 6). Із висновку експерта від 2 червня 2017 року видно, що призначення об`єкта, що проходить через територію земельних ділянок, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] для відведення поверхневих дощових та талих вод з територій сільських поселень, відкрита водовідвідна канава. На проходженні водовідвідної канави через будинковолодіння [ADDRESS] [PERSON] облаштовано водовідвідну канаву закритого типу. У водопровідній канаві, яка проходить через будинковолодіння [PERSON] влаштовано трубу з зовнішнім діаметром 300 мм. Частина отвору труби, яка розташована в водовідвідній канаві засипана глиною. Водовідвідна канава, яка проходить через подвір`я будинковолодіння [ADDRESS] влаштована зливневою, самопливною каналізацією закритого типу. На місці проходження відповідної канави закритого типу через будинковолодіння [ADDRESS] в місці приєднання водовідвідної канави дощової каналізації до закритої мережі та перед гаражем відсутні. З тильної сторони гаража [PERSON] влаштовано колодязь з автомобільних шин, до якого під`єднано трубу з водовідвідної канави та дренажну трубу діаметром 100 мм, яка заходить з верхньої частини території земельної ділянки, та третя дренажна труба, по якій відводиться вода до наступних колодязів, які влаштовані також з автомобільних шин. З тильної сторони гаража, кладової та житлового будинку по [ADDRESS] влаштовано водовідвідну канаву закритого типу з дренажною трубою діаметром 100 мм. У будинковолодіння [ADDRESS] колодязі в місці приєднання водовідвідної канави до закритої мережі та перед гаражем відсутні (а. с. 156-160). Із рішення виконавчого комітету Чукв`янської сільської ради Самбірського району Львівської області від 24 вересня 2009 року № 50 «Про надання дозволу на будівництво гаража та кладової [PERSON] » відомо, що [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаража, кладової біля житлового будинку у [ADDRESS] ; зобов`язано [PERSON] виготовити проектну документацію та погодити в районного архітектора; не перешкоджати спуску стічних вод по існуючому природному рельєфу, які проходять під будівлею (а. с. 71). Згідно вказаного висновку експерта влаштування відповідної канави закритого типу, влаштування гаража та засипана частина отвору труби, яка влаштована в водовідвідній канаві на земельній ділянці по [ADDRESS] , можуть призвести до того, що дощова (тала) вода може накопичуватися в водовідвідній канаві та проникати в грунт і не відводитися з водовідвідної канави відкритого типу, яка розташована біля господарської споруди та вбиральні та розливатися по будинковолодінню [ADDRESS] [PERSON] , підтоплюючи господарську споруду та житловий будинок. Проте, такий висновок частково відповідає дійсним обставинам. Так, із матеріалів справи та під час огляду на місці встановлено, що біля відкритої частини водовідвідної канави на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні [PERSON] та [PERSON] , самовільно побудовано господарську будівлю та вбиральню. Із зазначеного висновку експерта убачається, що водовідведення до об`єкту, а саме водовідвідної канави побутових та інших стоків від житлового будинку і господарської будівлі по [ADDRESS] відсутнє. Можливе потрапляння дощових та талих вод до водовідвідної канави з даху господарської будівлі та вбиральні по [ADDRESS] , так як водовідвід з даху не організований (а. с. 156-160). Крім цього під час огляду на місці встановлено, що відкрита частина водовідвідної канави на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні [PERSON] та [PERSON] , захаращена. Господарська будівля [PERSON] розташована так, що перешкоджає доступу води із відкритої частини водовідвідної канави на подвір`я та до житлового будинку. Згідно п. 3.25а* ДБН 360-92** «ПЛАНУВАННЯ І ЗАБУДОВА МІСЬКИХ І СІЛЬСЬКИХ ПОСЕЛЕНЬ» відстань між житловими будинками і господарськими будівлями (сараї) для худоби має становити 15 метрів, а до питного колодязя така відстань має становити 20 м. Також, згідно із цією нормою відстань між житловим будинком та майданчиком для компосту чи дворовою вбиральнею повинна бути не менше 20 метрів, а відстань між вказаними об`єктами і питним колодязем також не меншою 20 м. Відповідно до п. 3.31 вказаних ДБН 360-92** дворову вбиральню і компостосховище рекомендується розміщувати безпосередньо біля сараю для худоби на відстані не менше 15 м від житлових будинків і 20 м від джерела водопостачання (колодязя), обов`язково враховуючи напрямок ухилу ділянки. Із протоколу № 98 дослідження питної води від 22.12.2015 досліджувана проба криничної води з питного колодязя домогосподарства [PERSON] у с. Чуква не відповідає вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги для води питної, призначеної для споживання людиною» по досліджуваних показниках по вмісту аміаку та заліза (а. с. 72). Однак, самовільно збудована [PERSON] господарська будівля із вбиральнею знаходиться на відстані 6 метрів до житлового будинку та колодязя [PERSON] . Земельні ділянки сторін знаходяться на похилій території, а господарські будівлі [PERSON] , зокрема, стайня та дворова вбиральня знаходяться вище по течії каналу, які влаштовані всупереч зазначених державних будівельних норм, а також [PERSON] влаштувала відведення стічних вод безпосередньо у водовідвідну канаву. Згідно ч. ч. 1 та 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону та усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, частинами четвертою та п`ятою цієї норми встановлено, що власність зобов`язує і власник не може, зокрема, використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до ст. ст. 103 та 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Статтею 91 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок, крім інших обов`язків, зобов`язані, зокрема, дотримуватися правил добросусідства. Відповідно до статті 152 ЗК України та статті 391 ЦК України власник земельної ділянки має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. У пункті 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено, що, застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Ураховуючи наведене, право позивачки [PERSON] на безперешкодне користування земельною ділянкою і будівель, підлягає захисту шляхом зобов`язання [PERSON] облаштувати колодязь для приймання води із бетонних кілець у місці початку водовідведення закритою трубою, облаштувати діючі колодязі бетонними кільцями та систематично контролювати протік води закритою частиною водовідведення по [ADDRESS] . Однак,\~вимога позивачки\~про знесення\~господарських будівель\~і гаража,\~побудованих на\~руслі канави,\~та відновлення\~русла канави\~у відкритому\~стані задоволенню не підлягає, оскільки такий спосіб захисту права не є співмірним із діями відповідача. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України N 2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Європейський суд з прав людини досить часто посилається на принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення у справах "Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" від 27 жовтня 1993 р., заява N 14448/88, пункт 33, та "Ankerl v. Switzerland" від 23 жовтня 1996 р., заява N 17748/91 пункт 38). Ураховуючи наведене, право відповідачки-позивачки [PERSON] на безперешкодне користування земельною ділянкою і будівель, підлягає захисту шляхом зобов`язання [PERSON] та [PERSON] облаштувати відведення води із даху господарської будівлі зі сторони канави, належно облаштувати русло канави із тильної сторони своєї господарської будівлі та ліквідувати вбиральню, яка прибудована до цієї господарської будівлі по [ADDRESS] . Однак, вимога відповідачки-позивачки про знесення господарської будівлі задоволенню не підлягає, оскільки такий спосіб захисту права не є співмірним із діями позивачки-відповідачки.

Outcome: partial