Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10645,84 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 26.09.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н (далі - Договір), за яким відповідач отримав від банку кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зі своєї сторони виконав свої зобов`язання за Договором, а відповідач в порушення Договору не сплачує кредит та відсотки за користування кредитом. 14.06.2018 року відбулася державна реєстрація та зміна найменування позивача з ПАТ КБ "Привтбанк" на АТ КБ "Приватбанк". Таким чином, сума заборгованості за Договором б/н від 26.09.2011 року станом на 21.04.2021 року складає 10645,84 грн., з якої 2439,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 8205,92 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач вказує, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає. Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 26.09.2011 року в розмірі 10645,84 грн. та судові витрати в розмірі 2270 грн. Ухвалою суду від 23.06.2021 року у справі відкрито правадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.08.2021 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Станом на день розгляду справи відповідач [PERSON] своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За його зареєстрованим місцем проживання направлені копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив на позовну заяву та докази, однак у визначений судом строк наданим правом він не скористався, відзиву та доказів не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до Кредитного договору № б/н від 26.09.2011 року укладеного між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] , останій отримав кредит в сумі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких Клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням і ініціативою Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. На протязі 2012 -2014 р.р. кредитний ліміт змінювався з 3600 грн. до 2540 грн. Власник картрахунку зобов`язаний стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Договору. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Всупереч ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умовам договору відповідач не перераховував у встановлені строки щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України між позивачем та відповідачем виникло грошове зобов`язання, а тому позовні вимоги законні і обґрунтовані, оскільки положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання відповідач за договором б/н від 26.09.2011 року своєчасно не виконував, внаслідок чого станом на 21.04.2021 року заборгованість складає 10645,84 грн., з якої 2439,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 8205,92 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Розмір заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку, наданого позивачем, [PERSON] не спростовано. Заперечень щодо суми заборгованості по кредитному договору суду не надано. На момент звернення до суду заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 26.09.2011 року станом на 21.04.2021 року в розмірі 10645 грн. 84 коп. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2270 грн.

Outcome: approved