Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, у якому просять встановити факт володіння та користування за життя [PERSON], який помер [INFO], житловим будинком [ADDRESS], та визнати за ними, як за спадкоємцями по закону права власності на цей будинок по 1/2 частині за кожним, посилаючись на те, що будинок за життя належав спадкодавцю на підставі договору дарування від 04 липня 1975року, посвідченого нотаріусом. Позивачі після смерті спадкодавця спадщину прийняли у встановленому законом порядку, але одержати свідоцтво про право на спадщину не мають змоги, оскільки за життя спадкодавець не зареєстрував своє право власності на зазначений житловий будинок. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з"явилася, згідно письмової заяви просить справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з"явися, згідно заяви просить справу розглянути у його відсутність, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши позивачку [PERSON], вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.9-12). На день своє смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Спадщину фактично прийняли дружина [PERSON] та донька [PERSON]. Відомості про інших спадкоємців першої черги за законом, які могли б прийняти спадщину фактично, немає (а.с.8). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], який за життя був ним придбаний, що підтверджується договором дарування від 04.07.1975року, посвідченого нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №3961 (а.с. 13-14). Згідно довідки КП "Куп'янське бюро технічної інвентаризації" станом на 30.12.2012 року у цьому підприємстві зареєстровано на підставі договору дарування від 04.07.1975року в цілому право приватної власності на вказаний вище будинок за [PERSON]. Житловий будинок, літ А. зареєстрований за [PERSON] знесений, у 1984році побудований житловий будинок, літ.Г., який в Куп"янському БТІ не зареєстрований (а.с.16). Позивачами також надана суду копія технічного паспорту на цей будинок, що рахується за спадкодавцем (а.с.18-20). Постановою державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовської С.О. від 07.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями після померлого [PERSON], оскільки в наданій ними нотаріусу довідці КП "Куп"янське БТІ" вказано, що належний [PERSON] житловий будинок був знесений ним за життя, та замість нього збудований інший, право власності на який не зареєстроване. (а.с.8). З рішення виконкому Куп"янської міської ради народних депутатів Харківської області № 8/4 від 20.01.1987 року встановлено, що будівництво домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] було дозволено за типовим проектом серії 184-24-34; акт прийому домоволодіння затверджений, зобов"язано БТІ видати свідоцтво про право власності (а.с.15). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України за рішенням суду можуть встановлюватись і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих та майнових прав. Законом не передбачено іншого порядку встановлення таких фактів. У даному випадку встановлення юридичного факту володіння та користування за життя [PERSON], який помер [INFO], житловим будинком [ADDRESS] необхідно для реалізації позивачами своїх спадкових прав на нерухоме майно, що передбачено законом. З огляду на викладені вище обставини, позовні вимоги про встановлення юридичного факту володіння та користування на праві власності спадковим житловим будинком [ADDRESS], за життя [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджуються наданими суду доказами. Позивачі спадщину прийняли, відомостей про інших спадкоємців, які могли б матиправо на обов'язкову частку у спадщині, а також подали заяви до нотаріальної контори, як вбачається з постанови нотаріуса від 07.05.2014 року, немає. А тому, виходячи з наведеного вище, позовні вимоги про визнання права власності на спадковий житловий будинок, як спадкоємців за законом першої черги після [PERSON], померлого [INFO], також підлягають задоволенню.

Outcome: approved