Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив стягнути з відповідача на його користь понесені витрати у сумі 7875,23 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 30.08.2016 року в м. Миколаєві по вул.. Шевченка, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Audi А6», реєстраційний № [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ЗАЗ 1102», реєстраційний [NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 07.11.2016 року залишено без змін постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2016 року якою визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на два роки. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до звіту про оцінку вартості збитків внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Аudi A6» , реєстраційний № [NUMBER] складає 8565,80 грн. Позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування Посилаючись на наведене та те, що відповідач на момент скоєння ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 7875,23 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджено постанову апеляційного суду Миколаївської області від 07.11.2016 року, згідно якої було залишено без змін постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2016 року, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобі строком на два роки. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При цьому, встановлено, що на момент вчинення ДТП відповідач [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Судом досліджено звіт № 304/12/2016 згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Audi A6», реєстраційний № [NUMBER] складає 8565,80 грн. Судом досліджено платіжне доручення № 2554 рв від 04 квітня 2017 року згідно якого позивач виплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 7324,23 грн. Судом досліджено платіжне доручення № 6 рв від 25.01.2017 року згідно якого позивач сплатив послуги аварійного комісара у розмірі 551,00 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ, після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. та згідно ст. 140 ЦПК витрати повязані з підготовкою до розгляду справи в розмірі 551 грн.

Outcome: approved