Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради звернулося з позовом до суду, в якому вказувало, що на підставі електронної заяви [PERSON] від 23 серпня 2016 року їй була призначена державна соціальна допомога при народженні дитини [PERSON], [INFO], з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2019 року, за фактичним місцем проживання за адресою: [ADDRESS]. 25 серпня 2016 року [PERSON] повторно подала до управління заяву про призначення державної соціальної допомоги при народженні вищевказаної дитини, але за іншим фактичним місцем проживання: [ADDRESS], згідно якої їй також була призначена державна соціальна допомога при народженні вказаної дитини, з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2019 року. Відповідно до Положення про проведення перевірок цільового використання бюджетних асигнувань передбачених для надання населенню субсидій та адресної соціальної допомоги, Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги та Положення про соціального інспектора управління соціального захисту населення соціальними інспекторами Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради була проведена вибіркова перевірка отримувачів допомоги. Під час перевірки було виявлено, що за заявами заявниці їй було подвійно призначено допомогу при народженні однієї дитини - [PERSON], [INFO], що призвело до подвійної виплати допомоги на дитину, внаслідок чого [PERSON] були надміру виплачені бюджетні кошти за період з 01 серпня 2016 року по 30 квітня 2018 року, в сумі 27520 гривень 00 копійок. Відповідачу було встановлено місячний термін повернення надміру виплачених бюджетних коштів, в сумі 27520 гривень 00 копійок, починаючи з 17 квітня 2018 року. Відповідач [PERSON] частково повернула надміру нараховані бюджетні кошти, залишок неповернутих коштів становить 24940 гривень 00 копійок. Також, відповідно до листа Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 17 лютого 2017 року № 116, управлінню стало відомо, що [PERSON] за адресою [ADDRESS], вказаною у заяві про призначення допомоги від 23 серпня 2016 року, не проживає. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та п. 10 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. У зв'язку з тим, що [PERSON] не проживає за вказаною в заяві від 23 серпня 2016 року про призначення допомоги при народженні дитини адресою, а також не зареєстрована у Шевченківському районі міста Дніпра, і не було можливим перевірити цільове використання державної допомоги, виплата допомоги при народженні дитини [PERSON] була припинена на підставі рішення управління від 15 березня 2017 року. Згідно п. 46, 48, 49 вищезазначеного Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язані у десятиденний термін повідомити про це органи праці та соціального захисту населення. Виплата допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини. Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім'ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім'ї тощо). Суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно із законом. В позові Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради просить стягнути з [PERSON] на його користь надміру нараховані бюджетні кошти, в сумі 24940 гривень 00 копійок. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін, або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив, в якому вказала, що в її електронній заяві на адресу позивача нею було правильно зазначено індекс, місто та будинок фактичного її проживання - [ADDRESS], але помилково зазначено номер квартири - 13, замість правильного номера квартири - 913. Вона не мала наміру двічі отримувати державну соціальну допомогу при народженні дитини. Факт її повторного звернення безпосередньо до управління 25 серпня 2016 року з паперовою заявою про нарахування допомоги, був викликаний тим, що її електронна заява від 15 серпня 2016 року не була прийнята управлінням в електронному варіанті, про що свідчить скрін - шот з порталу iGov.org.ua, з якого вбачається "Помилка по операції", повернення пустий об'єкт! Час: "2016-08-15Т07:54:41.010Z". Лише з доданої до позовної заяви копії вбачається, що її електронна заява від 15 серпня 2016 року була зареєстрована управлінням 23 серпня 2016 року (особова справа № 447608 за електронною заявою), але їй не було нічого відомо про прийняття електронної заяви, тому вона й звернулась 25 серпня 2016 року і подала заяву у паперовому вигляді, так як в електронному варіанті заяву не було прийнято. А вже у паперовій заяві від 25 серпня 2016 року (особова справа № 447657), і це вбачається з її копії в матеріалах справи, вона вказала правильний номер квартири в її фактичній адресі проживання: [ADDRESS]. І саме за цією адресою вона фактично проживає, і за цією адресою їй нарахована допомога в особовій справі № 447657. За цією адресою разом з нею проживають: чоловік [PERSON] та син [PERSON] З листа Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 17 лютого 2017 № 116 вбачається, що він сформований на підставі телефонної розмови з нею, під час якої вона повідомила про свою фактичну адресу проживання - [ADDRESS]. Вважає, що зазначений доказ не є належним та допустимим. По телефону перевірялась адреса її фактичного проживання: [ADDRESS], але вона за цією адресою ніколи не проживала, тому й могла, якщо це дзвонили їй, сказати, що вона в кв. 13 не проживає. Вона ніколи нікому не повідомляла адресу: [ADDRESS], як адресу її фактичного проживання. На підставі телефонної розмови робити висновки та приймати рішення про припинення виплати допомоги не законно, бо невідомо з якою особою, з нею чи з іншою особою, працівник служби спілкувався. Крім того, якщо позивач і припинив виплату допомоги на підставі листа Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 17 лютого 2017 року № 116, то він припинив цю виплату в особовій справі № 447608 за електронною заявою з неправильною адресою її фактичного проживання, зазначеною в електронній заяві: [ADDRESS]. Разом з тим, з доданих до позову документів не вбачається, що їй припинена виплата допомоги за її паперовою заявою від 25 серпня 2016 року (особова справа № 447657) з правильною адресою її фактичного проживання: [ADDRESS]. Додані до позову повідомлення про переплату соціальної допомоги № 498/07 від 17 квітня 2018 року (кв. 913), повідомлення про переплату соціальної допомоги № 40 від 28 серпня 2018 року (кв. 913), стосуються її паперової заяви від 25 серпня 2016 року і особової справи № 447608. Повідомлення про припинення допомоги № 0806/14/3108 від 15 березня 2017 року, стосується її електронної заяви, тобто по особовій справі № 447608. Але це повідомлення вона не отримувала, і позивачем не надано належних доказів направлення їй вказаного повідомлення, та доказів отримання його нею. 23 квітня 2018 року нею було отримано поштою повідомлення від Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної ради у місті Дніпрі про переплату соціальної допомоги при народжені дитини № 498/07 від 17 квітня 2017 року, та було роз'яснено, що допомогу при народженні дитини їй припинено у зв'язку з виявленням подвійної виплати допомоги, внаслідок чого їй були надміру перераховані кошти в сумі 27520 гривень, за період з 01 серпня 2016 року по 30 квітня 2018 року, які вона змушена повернути. Ознайомившись з даним повідомленням вона подала позивачу письмову заяву від 03 травня 2018 року, в якій повідомила, що до отримання даного письмового повідомлення вона знала про цю переплату і після отримання завищеної суми в телефонному режимі вона зверталась до Управління праці та соціального захисту населення для з'ясування цього питання. Представник Управління в телефонній розмові їй повідомила, що їм про це відомо, що при подальшому нарахуванні допомоги це буде враховано і розмір наступних виплат їй зменшать на суму переплати, і вона не отримає більше, ніж встановлено законодавством. Разом з тим, вона отримала вимогу про погашення переплати. 23 квітня 2018 року вона отримала виписку ПАТ КБ "ПриватБанк" по своєму рахунку, на який надходили кошти соціальної допомоги при народжені дитини за період з 01 серпня 2016 року - 23 квітня 2018 року, з якої вбачається, що на її рахунок була нарахована і нею отримана сума допомоги, в розмірі 43860 гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року допомога при народженні дитини призначається у розмірі 41280 гривень. Згідно законодавства вона мала отримати допомогу в розмірі 41280 гривень 00 копійок, а в дійсності вона отримала 43860 гривень 00 копійок, тобто, сума переплати складає 2580 гривень 00 копійок. Вона на даний час не працює, бо перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Її чоловік [PERSON], [INFO], з 28 грудня 2011 року не може офіційно працевлаштуватися і не працює, перебивається тимчасовими заробітками. Вони живуть на гроші батьків та родичів. Крім того, вони виховують двох дітей: спільного сина [PERSON], [INFO], та дитину чоловіка від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. На підставі вищезазначеного вона не має можливості повернути надміру перераховані кошти, в сумі 27520 гривень 00 копійок, за період з 01 серпня 2016 року по 30 квітня 2018 року. Її вини у перерахуванні їй надмірних коштів немає. Разом з тим, з метою врегулювання виниклої ситуації, вона повернула переплату у сумі 2580 гривень 00 копійок, шляхом перерахування на рахунок, зазначений в повідомленні. Листом від 14 травня 2018 року позивач на її заяву повідомив, що з 01 квітня 2017 року вона не мала права отримувати допомогу, так як фактично не проживала за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим рішення про припинення їй виплати по особовій справі № 447657 їй так і не надано, якщо воно взагалі приймалось позивачем, бо до позову не надано. Виходячи з доданих позивачем доказів вбачається відсутність рішення позивача про припинення їй виплати допомоги за особовою справою № 447657. А за таких обставин відсутні докази протиправності отримання нею допомоги, та, відповідно, наявності переплати, тобто відсутні підстави повернення отриманої допомоги. Позовні вимоги не підтверджені належними і допустимими доказами, що в сукупності свідчить про їх недоведеність і необхідність відмови у задоволенні позову. Позивач Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради правом на подання відповіді на відзив не скористався. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що на підставі електронної заяви [PERSON] від 23 серпня 2016 року останній Управлінням соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради була призначена державна соціальна допомога при народженні дитини [PERSON], [INFO], з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2019 року, за фактичним місцем проживання за адресою: [ADDRESS]. 25 серпня 2016 року [PERSON] повторно подала до управління заяву про призначення державної соціальної допомоги при народженні дитини [PERSON], [INFO], за фактичним місцем проживання за адресою: [ADDRESS], згідно якої їй також була призначена державна соціальна допомога при народженні дитини [PERSON], [INFO], з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2019 року. Таким чином [PERSON] було подвійно призначено допомогу при народженні дитини [PERSON], [INFO], що призвело до подвійної виплати допомоги на дитину, внаслідок чого [PERSON] були надміру виплачені бюджетні кошти, за період з 01 серпня 2016 року по 30 квітня 2018 року, у сумі 27520 гривень 00 копійок. Рішенням Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 15 березня 2017 року виплата допомоги при народженні дитини [PERSON] була припинена у зв'язку із тим, що остання не проживає за вказаною в заяві від 23 серпня 2016 року про призначення допомоги при народженні дитини адресою, а також не зареєстрована у Шевченківському районні міста Дніпра. Вказане рішення відповідачем у встановленому законом порядку оскаржене не було. та є чинним. Також відповідачу було встановлено місячний термін повернення надміру виплачених бюджетних коштів, у вищевказаній сумі, починаючи з 17 квітня 2018 року. Як вбачається із відзиву відповідача. вказане повідомлення нею було отримане 23 квітня 2018 року. Відповідачем [PERSON] було частково повернуто надміру нараховані бюджетні кошти, в сумі 2580 гривень 00 копійок. Таким чином залишок переплачених коштів відповідачу складає 24940 гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та п. 10 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Згідно п. 46, 48, 49 вищезазначеного Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язані у десятиденний термін повідомити про це органи праці та соціального захисту населення. Виплата допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини. Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім'ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім'ї тощо). Суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно із законом. Статтями 15 та 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Враховуючи, що відповідачем, внаслідок її неправомірних дій, які полягають у поданні двох, різних за змістом, заяв про надання державної допомоги, безпідставно отримано подвійну суму допомоги, суд доходить висновку про стягнення із відповідача надмірно отриманої державної допомоги, за вирахуванням добровільно повернутої суми. При цьому суд також зазначає, що ним, під час розгляду цієї справи, не перевірялася правильність нарахування розміру допомоги відповідачу, оскільки вказане питання виходить за межі позовних вимог, і воно може бути вирішене у встановленому законом порядку за зверненням отримувача допомоги із відповідною заявою до суду. У зв'язку з вищевказаним суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У зв'язку з тим, що позивач був звільнений відповідно до закону від сплати судового збору, останній підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved