Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу [PERSON], треті особи: Бабаївська селищна рада Харківського району Харківської області, Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в особі Харківської філії ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, у якому просять суд визнати недійсним заповіт [PERSON] від 25.04.2013 року, зареєстрований 09.07.2013 року відповідачем у Спадковому реєстрі за №54708929; визнати неправомірними нотаріальні дії відповідача щодо реєстрації ним 09.07.2013 року у Спадковому реєстрі заповіту [PERSON] за № 54708929; скасувати у Спадковому реєстрі державну реєстрацію заповіту [PERSON] за № 54708929. Починаючи з грудня 2005 року, позивач разом із своїм малолітнім сином, [PERSON], почали мешкати разом однією сім'єю із [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. [PERSON] зареєструвала їх у своїй квартирі, вони вели спільне господарство і мали спільний бюджет. Матеріально допомагали [PERSON], купували продукти, ліки, одяг, побутові речі, сплачували всі комунальні послуги. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], разом підтримували характерні для сім'ї стосунки. [INFO] [PERSON] раптово померла. Смерть настала в день у відсутність позивачів. Про те, що сталося позивач отримала повідомлення за телефоном від сусідів квартири, що проживали у цьому ж будинку. Вони також повідомили, що невідомі чоловік та жінка, зламавши замок, відкрили двері та винесли з квартири папку із документами. Після цього виявилося, що зникли документи на квартиру. [PERSON] поховала [PERSON], оплативши відповідні послуги. [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці, звернулися до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] для відкриття спадкової справи та оформлення спадщини. Приватний нотаріус [PERSON], зробивши витяг із Спадкового реєстру, повідомила, що 05.08.2013 року Приватний нотаріус [PERSON] завела спадкову справу за №54841075, у якій спадкодавцем визначена [PERSON] Також, за інформацією із Спадкового реєстру стало відомо, що за №54708929 зареєстровано заповіт [PERSON], який нібито 25.03.2013 року був посвідчений Бабаївською селищною радою Харківського району. Даний Заповіт було зареєстровано лише 09.07.2013 року Приватним нотаріусом [PERSON] Єдине майно, яке належить [PERSON] на праві власності і може бути предметом заповіту, є її квартира [ADDRESS]. Зазначає, що вказані дії були проведені з грубими порушеннями та невідповідностями закону. Для захисту своїх спадкових прав [PERSON] та [PERSON] звернулися за правовою допомогою до Адвоката [PERSON] Для з'ясування питання, чи дійсно [PERSON] могла скласти заповіт на користь невідомої особи, до Бабаївської селищної ради Харківського району було направлено відповідний адвокатський запит. У відповідь, листом Бабаївська селищна рада Харківського району повідомила, що до Бабаївської селищної ради Харківського району гр. [PERSON] з питанням про складання від свого імені та посвідчення заповіту не зверталася. Із зазначеного вбачається, що [PERSON] ніякого заповіту не складала, заповіт є підробленим, внесення до Спадкового реєстру та його реєстрація, є незаконними. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що позивачі мешкали з [PERSON] однією сім'єю з 2005 року. Квартира належала [PERSON] на праві власності, про що свідчить витяг про право власності. Поховання здійснювала позивач. За час спільного мешкання, родичів у [PERSON] не було, був чоловік, однак, той помер. Комунальні платежі повністю сплачувала позивач. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Пояснила, що [PERSON] до Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області з питанням про складання від свого імені та посвідчення заповіту не зверталася, отже, вказаний заповіт третьою особою не посвідчувався. Представник третьої особи Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в особі Харківської філії ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В судовому засідання, яке відбулось 26.06.2014 року, пояснив, що відповідно до положень про Спадковий реєстр, дії відповідача є неправомірними, а тому проти задоволення позову не заперечує. Допитана в судовому засідання в якості свідка [PERSON] пояснила, що є сестрою по матері померлої [PERSON] Позивач доглядала [PERSON], сплачувала комунальні платежі по квартирі, купувала їй ліки. Похованням займалась позивач, сплачувала за ритуальні послуги. [PERSON] мешкала з [PERSON] разом з 2005 року по день смерті. До нотаріуса з заявою на прийняття спадщини не зверталась, оскільки їй не потрібна квартира. Інших родичів, окрім неї, у [PERSON] не було. Вказала, також, що [PERSON] не могла скласти заповіт на невідому особу, оскільки з позивачем вони мешкали як одна родина. [PERSON] до смерті постійно мешкала в квартирі [ADDRESS]. В селищі Бабаї ніколи не проживала. Зараз [PERSON] мешкає в [ADDRESS] інколи навідується та сплачує комунальні платежі. Допитана в судовому засідання в якості свідка [PERSON] пояснила, що померлу [PERSON] знала з 1995 року, була їй сусідкою. В 2005 році до неї переїхала мешкати [PERSON] зі своїм сином. Позивач допомогала [PERSON]. Померла [PERSON] збиралась залишити квартиру позивачу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], [INFO], про що 03.04.2013 року зроблено актовий запис №4744, свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 34858445 від 15.08.2013 року, ПН ХРНО [PERSON] 09.07.2013 року під №54708929 було зареєстровано заповіт [PERSON], який 25.03.2013 року було посвідчено Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 34858397 від 15.08.2013 року, після померлої [INFO] [PERSON], 05.08.2013 року ПН [PERSON], відкрито спадкову справу №54841075. Також, судом досліджений лист про надання інформації (а.с. 13), згідно до якого Бабаївська селищна рада Харківського району Харківської області повідомляє, що до Бабаївської селищної ради Харківського району гр. [PERSON], [INFO] з питанням про складання від свого імені та посвідчення заповіту не зверталася. І відповідно, 25.03.2013 року, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, про що свідчить відсутність про це відповідного запису у Алфавітній книзі обліку заповітів. Згідно з нормами ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2 ст.59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Приписами ч. 1 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8320752 від 12.09.2005 року, померлій [PERSON] на підставі договору дарування №1726 від 19.08.2006 року належить на праві власності 36/100 квартири за адресою: [ADDRESS]. Вказане, також, зазначено у копії технічного паспорту, згідно якого [PERSON] є власником цієї квартири. Однак, представником позивача не було надано суду для огляду оригіналів вказаного витягу про право власності та технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]. Окрім того, як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, квартира [ADDRESS] належить територіальній громаді м. Харкова. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Загальні вимоги до форми заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України, згідно до якої: заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Статтею 1257 ЦК визначено підстави нікчемності заповіту та визнання його недійсним, які не виключають застосування загальних норм § 2 глави 16 ЦК відповідно до встановлених судом обставин, якщо вони узгоджуються з правовими підставами та наслідками нікчемності або недійсності заповіту, зазначеними у ст. 1257 ЦК. Відповідно до ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" право на пред'явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК ( 435-15 ) є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Пунктом 18 даної Постанови визначено, що заповіт, складений особою до визнання її недієздатною, не може бути змінено чи скасовано її опікуном. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (стаття 145 ЦПК) ( 1618-15 ). Недійсність окремого розпорядження, що міститься в заповіті, може бути підставою для визнання недійсним заповіту лише в цій частині. Під час судового розгляду справи представником позивача не було надано суду ані оригіналу, ані копії заповіту [PERSON] Матеріали справи також не містять такої копії. Отже, суд позбавлений можливості дослідити вказаний заповіт та зробити належні висновки щодо форми укладеного заповіту, а також про неправомірність його реєстрації відповідачем. Також, у судовому засіданні і сам представник позивача пояснив, що [PERSON] за час життя не була визнана недієздатною або через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ним, а так само що оскаржуваний заповіт укладений нею під впливом фізичного або психічного насильства. Позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлена сукупність обставин: заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Лише при настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності заповіт може бути визнаний недійсним. Відсутність відповідно запису у книзі реєстрації Баївськї селищної ради Харківського району Харківської ради не є безперечним свідченням того, що спірний заповіт не укладався. Окрім того, як визначено у п. 18 вказаної вище Постанови Пленуму ВСУ У справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Приватний нотаріус [PERSON] є відповідачем за даним позовом. Представнику позивача у судовому засіданні розяснувалося право про заміну або залучення належного відповідача у відповідності до ст.33 ЦПК України, однак представник таким правом не скористався. Ст. 213 ЦПК України, передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, враховуючи, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, відсутності належних та допустимих доказів того, що заповіт [PERSON] був укладений без додержання вимог та форми, передбаченої чинним законодавством, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позові в частині визнання заповіту [PERSON] недійсним. Оскільки, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо визнання заповіту [PERSON] недійсним, а визнання неправомірними нотаріальні дії відповідача щодо реєстрації ним 09.07.2013 року у Спадковому реєстрі заповіту [PERSON] та скасування у Спадковому реєстрі державної реєстрації заповіту є похідними вимогами, то вказані позовні вимоги задоволенню також не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed