Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

12 березня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування витрат, пов'язаних з навчанням і утриманням в Інституті підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного універститету "Юридична академія України імені [PERSON]" у розмірі 23416,27 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що відповідач у період з 2004 року по 2009 рік навчався в Інституті підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного універститету "Юридична академія України імені [PERSON]", після закінчення якого був прийнятий на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в Службу безпеки України. Відповідач згідно з Положенням про проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантами (слухачами) вищих навчальних закладів Служби безпеки України, затвердженим Указом Президента України від 7 листопада 2001 року №\~1053/2001, протягом 5 років проходив військову службу (навчання) в ІПЮК для СБУ, перебуваючи на повному державному забезпеченні згідно з чинним законодавством України. Наказом ІПЮК для СБУ від 14.07.2004 № 148-ос відповідача було поставлено на котлове (за нормами курсантського пайка), грошове та речове забезпечення. В період з 13.06.2009 року по 15.03.2013 року [PERSON] проходив військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в Управлінні Службі безпеки України в Миколаївській області на офіцерських посадах. [PERSON] було звільнено з військової служби у Службі безпеки України на підставі наказу Голови СБУ від 20.02.2013 № 198-ОС за підпунктом «б» пункту 61 (у запас Збройних Сил України), підпунктом «и» пункту 62 (у звязку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262/2007, та виключено зі списків особового складу наказом начальника Управління СБУ в Миколаївській області від 15.03.2013. Згідно закону України «Про військовий обовязок і військову службу» у відповідача виник обовязок відшкодувати Службі безпеки України загальну суму на його утримання в ІПЮК для СБУ у розмірі 23416,27 грн. Відповідач у добровільному порядку повернути кошти, витрачені на його навчання в ІПЮК для СБУ, відмовився. Виходячи з вищевикладеного позивач просив суд позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказав, що під час проходження служби у СБУ він більш ніж 2 роки проходив службу у спецпідрозділі, де вислуга років рахується як рік за півтора. Також, відповідач вказав, що у 2014-2015 роках він проходив службу у складі 79 ОАемБр та приймав неодноразово участь у боях як офіцер збройних сил України. Тому вваажає, що вказаний період має бути зараховано доп'ятирічного строку, передбаченого Законом України «Про військовий обовязок і військову службу». Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. 14 липня 2004 року [PERSON] був зарахований на війскову службу в органи Служби безпеки України курсантои 1-го курса факультету підготовки слідчих кадрів для СБУ у складі Національного універститету "Юридична академія України імені [PERSON]" на базі загальної середньої освіти з п'ятирічним терміном навчання, присвоївши йому військове звання "рядовий" та поставлено [PERSON] на котлове, грошове забезпечення, згідно до витягу з наказу № 148-ос /а.с.10/. 03 серпня 2007 року на підставі наказу ректора Національної юридичної академії України імені [PERSON] від 09.07.2007 року № 313-с рядового [PERSON] переведено з 01.08.2007 року на наступний курс Інституту підготовки слідчих кадрів для СБУ у складі Національної юридичної академії України імені [PERSON], згідно витягу з наказу № 117-ос /а.с.12/. 12 жовтня 2007 року внесено зміни до наказів першого заступника директора інституту, а саме в наказі ТВО першого заступника директора Інституту від 03.08.2007 року № 117-ос "Про переведення курсантів Інституту на наступний курс" та викладено абзац дев'ятий в наступній редакції "Загальна сума утримання за 2004-2007 н.р. рядового [PERSON] - 7030,31 грн.", згідно витягу з наказу № 157-ос /а.с.11/. 31 серпня 2008 року рядового [PERSON] переведено з 01.08.2007 року на наступний курс Інституту підготовки слідчих кадрів для СБУ у складі Національної юридичної академії України імені [PERSON], згідно витягу з наказу № 117-ос /а.с.13/. 19 червня 2009 року встановлено загальну суму утримання курсантів 5-го курсу за 2008-2009 навчальний рік, а саме [PERSON] - 10841,32 грн. /а.с.14/. 12 червня 2009 року відповідно до наказу Голови СБУ № 771-ос [PERSON] прийнято на війскову службу за контрактом та присвоєно військове звання лейтенант /а.с.16/. На підставі вищевказаного наказу з [PERSON] 12.06.2009 року було укладено контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України /а.с.17/. 15 березня 2013 року старшого лейтенанта [PERSON] було звільнено з військової служби у Службі безпеки України на підставі наказу Голови СБУ від 20.02.2013 № 198-ОС за підпунктом «б» пункту 61 (у запас Збройних Сил України), підпунктом «и» пункту 62 (у звязку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262/2007, та виключено зі списків особового складу наказом начальника Управління СБУ в Миколаївській області від 15.03.2013 №\~75-ос, згідно витягу з наказу /а.с.20/. Рішення про звільнення з військової служби з органів Служби безпеки України відповідач у встановленому порядку не оскаржував та, відповідно, на військовій службі у Службі безпеки України не поновлювався. Таким чином, відповідача було звільнено з військової служби до закінчення пятирічного строку після закінчення військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, яким є ІПЮК для СБУ. Наказами ІПЮК для СБУ від 12.10.2007 №157-ос, від 31.07.2008 № 117-ос, від 19.06.2009 № 80-ос визначено загальну суму фактичних витрат, повязаних з утриманням [PERSON] у вказаному військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу за 2004-2009, яка складає 23416,27 грн. /а.с.11, 13, 14/. Таким чином, у відповідача виник обовязок відшкодувати Службі безпеки України загальну суму на його утримання в ІПЮК для СБУ у розмірі 23416, 27 грн. /а.с.15/. Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 2 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоровя і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, повязаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності; час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби; проходження військової служби здійснюється громадянами України\~- у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; порядок проходження військової служби, права та обовязки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у звязку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Пунктом 7.1 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 14.10.2008 №772, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2008 року за №1323/16014 (далі Інструкція № 772), передбачено, що звільнення військовослужбовців Служби безпеки України з військової служби провадиться відповідно до розділу VII Положення № 1262/2007, Закону України «Про військовий обовязок і військову службу». Відповідно до пункту 7.10 Інструкції № 772 підставою для звільнення військовослужбовців із військової служби у звязку з систематичним невиконанням умов контракту з їх боку (підпункт «и» пункту 62 Положення №1262/2007) може бути неналежне їх ставлення до виконання службових обовязків, про що свідчить накладення на них протягом року двох і більше дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються незнятими. При цьому, відповідно до пункту 7.12 Інструкції № 772 військовослужбовець, стосовно якого прийнято рішення про дострокове розірвання контракту, має право оскаржити це рішення у встановленому чинним законодавством порядку. Оскарження не припиняє виконання рішення. У разі визнання рішення про дострокове розірвання контракту (звільнення) незаконним військовослужбовець поновлюється на посаді, яку займав до звільнення, або на рівній посаді. Частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом пяти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до абзаців першого - четвертого пункту 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі Порядок № 964), відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Пунктом 4 Порядку № 964 передбачено, що розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. За абзацом четвертим пункту 5 Порядку № 964 витрати відшкодовуються у повному розмірі особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом пяти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу»\~ за весь період навчання. Згідно з пунктом 7 Порядку №\~964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат пов'язаних з його утриманням в Інституті підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного універститету "Юридична академія України імені [PERSON]" у розмірі 23416,27 грн. обґрунтованою, в зв'язку з чим вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доводи відповідача про необхідність врахування до передбаченого законом п'ятирічного строку, вислуги років, та час проходження служби у Збройних Силах України у 2014-2015 роках, є безпідставними та такими, що не грунтуються на вимогах закону. Так, згідно Закону "Про війський обов'язок і війському службу", передбачено обов'язок повернути витрати, повязані з утриманням у вищому навчальному закладі, якщо особа звільняється з військової служби протягом пяти років після закінчення вищого військового навчального закладу. Припинення стягнення суми витрат можливе у разі поновлення особи, що звільнена з військової служби, на посаді. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Посилання відповідача щодо звільнення його від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" є безпідставними, оскільки вказана норма статті не регулює данні правовідносини, що виникли між сторонами та застосуванню не підлягають, та передбачає звільнення від сплати судового збору учасників бойових дій у справах, повязаних з порушенням їхніх прав.

Outcome: approved