Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач, Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічно акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (надалі - ПОП ПМГУ ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг") звернулася до суду з вищеназваним позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (надалі - ПАТ "АМКР"). Позовні вимоги неодноразово уточнювалися позивачем. В останній редакції від 06.05.2014 року позивач просив визнати незаконними та скасувати накази №401 від 27.03.2013 року "Про внесення змін до організаційної структури підприємства", №540 від 22.04.2013 року "Про вивільнення працівників", № 712 від 30.05.2013 року "Про процедуру проведення першого етапу передачі функцій організації і забезпечення харчування підрядній організації" та № 713 від 30.05.2013 "Про внесення змін до наказу від 26.03.2013 № 401 "Про внесення змін до організаційної структури підприємства". В обґрунтування позовних вимог значиться, що оскаржуваними наказами передбачено виключити із штатного розпису і організаційної структури управління ПАТ "АМКР" управління громадського харчування і торгівлі департаменту з персоналу чисельністю 582, звільнення вивільнюваних працівників управління громадського харчування і торгівлі департаменту з персоналу; а також забезпечення фактичну передачу ТОВ "КорпусГрупп Комтек" приміщень і товарно-матеріальних цінностей об'єктів громадського харчування, включених до першого етапу запуску, після проведення інвентаризації і на підставі договорів оренди і двосторонніх актів приймання-передачі. Позивач вважає, що оскаржувані накази є незаконними, оскільки ними порушені ст. 43 Конституції України, ст. 18 КЗпП України, ст. 5,9 Закону України "Про колективні договори і угоди", п.п. 4.1, 9.6., 9.12 колективного договору ПАТ "АМКР", п. 2.15 Галузевої угоди, ст. 39 Закону України "Про зайнятість населення", ст. 13 Конвенції МОП, ст. 22 ЗУ "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", Меморандуму про порозуміння між КМУ та підприємствами гірничо-металургійного комплексу України, ст. 2 Закону України "Про відпустки". В судове засідання представник позивача не з"явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. В ході судового розгляду справи представник позивача - Панадій С.В. (довіреність від 04.01.2013 року, дійсна до 31.12.2015 року) /Т.1, а.с.190/ надавала пояснення, в яких підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в уточненій позовній заяві в редакції уточненого позову від 06.05.2014р. (Т.1, а.с. 186). Представник зазначала, що в порушення вимог чинного законодавства, відповідач допустили необґрунтоване скорочення штату; рішення про внесення змін в організаційну структуру управління підприємства не погоджено з профспілковим комітетом; відповідач був зобов'язаний зберігати посади жінок, які перебувають у відпустці, однак оскаржуваними наказами порушив положення ст. 184 КЗпП. В порушення положень колективного договору відповідач не узгодив з профспілкою зміни в організаційній структурі підприємства, передав в оренду ТМЦ без згоди позивача за договором з ТОВ "КорпусГрупп Комтек" "Про надання послуг в галузі організації харчування" за № 1540 від 22.04.2013р., який на думку позивача містить не типові для договору підряду положення та є нічим іншим як договором про застосування праці, що суперечать положенням Колективного договору, який діє на підприємстві, ст. 22 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", ст. 39 Закону України "Про зайнятість населення". За твердженням представника позивача Бардіної Ю.О., наданих в письмових поясненнях, вбачається, що оскаржувані накази не погоджувались з профспілкою,та вони не містять вказівок на об'єктивні причини, через які виникла необхідність скорочення штатної численності, а рішення про ліквідацію структурного підрозділу є порушенням п. 9.6 Колективного договору, який діє на підприємстві. Крім того у травні 2013 року на ПАТ "АМКР" проведено перевірку на предмет дотримання законодавства про працю, та встановлено порушення підприємством вимог ст. 43 КЗпП України та невиконання п. 4.1, 9.6 Колективного договору щодо погодження наказів про реорганізацію або ліквідацію структурних підрозділів. За результатами перевірки винесено припис, який постановою Окружного адміністративного суду м. Києва за позовом ПАТ "АМКР" не скасовано. У позові відмовлено (Т.1, а.с. 67-69). В судове засідання представник відповідача не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Під час судового розгляду, представник відповідача ПАТ "АМКР" Майстренко О.С. заперечував проти позову, зазначивши, що процедура вивільнення не порушена, усім працівникам пропонувались вільні вакансії у зв'язку з проведенням змін в організаційній структурі підприємства, оскаржувані накази не передбачають звільнення працівників. Які перебувають у відпустці, у тому числі й жінок. Крім того, зміни в організаційній структурі підприємства проведені у відповідності до чинного законодавства, при цьому підприємство на підставі ст. 64 ГК України самостійно визначає свою організаційну структуру. Зазначав, що укладений з ТОВ "КорпусГрупп Комтек" договір не суперечить чинному законодавству, та не порушує положення ст. 39 Закону України "Про зайнятість населення". Посади жінок, які перебувають у відпустках, збережені, вони не звільнені, накази по їх звільненню не видавалась. В письмових запереченнях проти позову представники відповідача вказують на те, що позивачем в порядку ст. 15,16 ЦК України не доведено факту порушення прав членів трудового колективу, тому позивач не має прав на використання заявленого способу захисту цивільних прав, адміністрацією підприємства не порушено 3-місячний строк повідомлення профспілки, ТОВ "КорпусГрупп Комтек" не надає послуг з посередництва. Крім того, оскарження позивачем наказу № 401 позбавляє працівників, які виявили бажання перейти на роботу до ТОВ "КорпусГруп Комтек", права на вільний вибір місця роботи та отримання тих соціальних гарантій, які передбачені п. 3.1, 3.2.1, 3.2.2 наказу, а саме щодо грошових виплат. Станом на 10.10.2013 р. таких працівників було 234 особи, з яких 27 - одинокі матері. Оскаржуючи накази, позивач не надає оцінки їх змісту, не зазначає, які виникають правовідносини між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" та ТОВ "КорпусГруп Комтек", обмежує право Відповідача на самостійне ведення господарської діяльності, розпорядженням майном, більш того, оскаржує передбачену КЗпП України процедуру вивільнення працівників та права працівників на отримання грошових виплат за рахунок власника у разі їх звільнення за п. 5 ст. 36 КЗпП за переводом та ТОВ "КорпусГруп Комтек". Наказ № 401 був виданий у відповідності до ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу, яка передбачає самостійність підприємства у вирішенні питань стосовно чисельності працівників, організаційної структури та штатного розпису. Наказ № 540 за змістом передбачає виконання процедури вивільнення працівників, передбаченою статтею 49-2 КЗпП України, можливість подальшого працевлаштування та соціальні гарантії для осіб, посади яких були скорочені. Наказ № 712 чітко визначає правовідносини між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" та ТОВ "КорпусГруп Комтек" по забезпеченню харчування працівників підприємства підрядною організацією і передбачає вирішення організаційних питань щодо виконання послуг з харчування: передачу в оренду майна, інвентаризацію товаро-матеріальних цінностей, раціональну розстановку персоналу для безперебійного харчування працівників підприємства. Наказ № 713 передбачає конкретизацію процедурних питань, пов'язаних зі змінами в організаційній структурі підприємства. Крім того, п. 4.1, 9.6. Колективного договору визнані недійсними, тому підприємство їх не порушувало. На підставі викладеного, ПАТ "АМКР" вважає вимоги позивача безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити (Т.1, а.с. 119-124). Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з урахуванням наступних обставин та норм чинного законодавства. Суд встановлено, що ПАТ "АМКР" 27.03.2013 року видано наказ №401 "Про внесення змін до організаційної структури управління підприємства" (надалі - наказ № 401), яким визначено, що у зв'язку з передачею непрофільних для підприємства функцій - послуг із забезпечення і організації громадського харчування, їх виконавцем, за результатами тендера, обрано ТОВ "КорпусГруп Комтек" /Т.1, а.с.7-8/. Пунктами 1, 3.2.1, 4 зазначеного наказу передбачено виключити із штатного розкладу та організаційної структури підприємства управління громадського харчування та торгівлі департаменту з персоналу (надалі - УГХтТДП) чисельністю 582 одиниць та внести відповідні зміни до штатного розпису управління підприємства; забезпечити звільнення працівників УГХтТДП у зв'язку з переводом до ТОВ "КорпусГрупп Комтек" з виплатою грошовою компенсації за рахунок власника, у разі подання відповідних заяв до 15.04.2013 року, а у разі відмови від звільнення у зв'язку з переводом - забезпечити працевлаштування таких робітників на інші вакантні робочі місця на підприємств з урахуванням відповідної кваліфікації або звільнення у відповідності з вимогами КЗоТ України /Т.1, а.с.8/. Наказом №540 по підприємству ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" від 22.04.2013 року "Про вивільнення робітників", згідно якого наказано виключити з 26.06.2013 року із організаційної структури управління ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" і штатного розпису підприємства управління громадського харчування та торгівлі департаменту з персоналу, які включають в себе професійні назви робіт і посад наявні в ньому, з передачею виконання функцій громадського харчування і торгівлі ТОВ "КорпусГрупп Комтек" на умовах договору про надання послуг. Для захисту інтересів найманих робітників, посади та професії яких підлягають виключенню з штатного розпису та прийняття рішення про можливість їх подальшого працевлаштування на вільні вакансії цим же наказом створено комісію з покладанням на неї визначених наказом обов'язків /Т.1, а.с. 9/. Пунктами 6, 7 наказу № 540 передбачено, у разі відмови вивільнюваних працівників, таких, що не мають передбачених законодавством обмежень при звільненні, від усіх запропонованих підприємством варіантів продовження трудових взаємовідносин, звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України /Т.1, а.с.9 зворот/. Наказом № 712 визначено правовідносини між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" та ТОВ "КорпусГруп Комтек" щодо забезпечення підготовки проектів договорів оренди майна підприємства, проведення інвентаризації ТМЦ на об'єктах громадського харчування, забезпечення фактичної передачі ТОВ "КорпусГрупп Комтек" приміщень та ТМЦ об'єктів громадського харчування, забезпечення раціональної розстановки персоналу для безперебійного харчування працівників підприємства, тобто вирішення організаційних питань щодо виконання послуг з харчування /Т.1, а.с.12/. Наказом № 713 передбачено внесено змін до наказу № 401, пов'язані з конкретизацією процедурних питань, викликаних змінами в організаційній структурі підприємства /Т.1, а.с. 19/. Вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з визначених підстав, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Частиною 3 ст. 64 Господарського кодексу України, передбачено право підприємства самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників та штатний розпис, а у відповідності до ч.2 ст. 65 ГКУ власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства. Згідно з п. 8.4.1 Статуту ПАТ "АМКР" одноособовим виконавчим органом підприємства є генеральний директор підприємства, який здійснює управління поточною діяльністю підприємства та до компетенції якого належить виконання питань пов'язаних з поточною діяльністю товариства /Т.1, а.с.127/. Аналізуючи положення Статуту ПАТ "АМКР", суд приходить до висновку, що рішення щодо внесення змін до організаційної структури підприємства одноособово приймає генеральний директор, який представляє виконавчий орган юридичної особи. Ні законодавство, ні Статут ПАТ "АМКР" не передбачають необхідності погодження питання щодо запровадження змін в організаційній структурі підприємства з профспілками. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 97 ЦК України, ч. 1 ст. 89 Господарського кодексу, управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи. Відповідно до п. 8.4.1 Статуту ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" одноособовим виконавчим органом підприємства є генеральний директор підприємства, який здійснює управління поточною діяльністю підприємства та до компетенції якого належить виконання питань пов'язаних з поточною діяльністю товариства. Генеральний директор одноособово на свій розсуд та під власну відповідальність ухвалює всі рішення щодо питань, які складають його компетенцію. Відповідно до ст. 97 ЦКУ позивач (профспілка) по справі не є органом управління підприємства, тому права приймати участь у вирішенні усіх питань підприємства, в тому числі питань штатної чисельності підприємства, не має Враховуючи викладене, саме на підставі положень ст. 64, 65 ГКУ, а також відповідних положень Статуту ПАТ "АМКР" для вдосконалення своєї організаційної структури та у в зв'язку з передачею функцій по забезпеченню та організації громадського харчування ТОВ "КорпусГрупп Комтек" підприємство видало наказ № 401 від 27.03.2013р. "Про внесення змін до організаційної структури управління підприємства", та на виконання якого видано наказ №540 від 22.04.13р. "Про вивільнення працівників", де було передбачено порядок та процедуру здійснення вивільнення працівників, що підпадають під скорочення, та їх подальше працевлаштування, створено комісію по планованому можливому вивільненню працівників. Що стосується неузгодження з позивачем рішення про внесення змін в організаційну структуру управління підприємства, суд виходить з наступного. Встановлено, що у 2006 році між ВАТ "Міттал Стіл Кривий Ріг" та Профспілковим комітетом первинної спілкової організації профспілки металургів і гірників України ВАТ "Міттал Стіл Кривий Ріг", правонаступником якого є ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" було підписано колективний договір на 2007-2008 роки (далі - Договір) /Т.1, а.с.22-29/. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про колективні звори і угоди", згідно якої після закінчення строку дії колективний договір продовжує діяти того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором. Договір не переукладався та не був переглянутий сторонами. Пунктами 4.1, 9.7 Договору передбачено, що власник підприємства зобов'язався не допускати необґрунтованого скорочення робочих місць, а рішення, наслідком яких може бути звільнення працівників по п. 1 ст. 40 КЗпП України та рішення про ліквідацію, перепрофілювання, реорганізацію структурних підрозділів підприємства приймати після погодження з профспілковим комітетом /Т.1, а.с.22-29/. Стаття 204 ЦКУ передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом. У випадку, якщо недійсність правочину прямо встановлена законом, тоді, відповідно до ст. 215 ЦКУ, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Зміст пунктів 4.1., 9.6. Колективного договору прямо суперечить вимогами ч.3 ст. 64 ГКУ України, які мають вищу юридичну силу ніж умови Колективного договору. Оскільки, не зважаючи на те, що ст. 64 ГКУ визначає право самостійно вирішувати підприємству свою структуру та штат, вказані пункти Колдоговору обмежують це право, встановлюючи обов'язок погодження змін до структури та штату з профспілками. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків у відповідності до ст. 216 ЦКУ, а тому норми пунктів 4.1, 9.6 Колективного договору з моменту свого укладання не створювали жодних юридичних наслідків у тому числі обов'язок власника на погодження з профспілками своїх рішень, наслідком яких може стати звільнення за п.1 ст. 40 КЗпПУ. При цьому, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2013 року, яке залишене без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.11.2013 року, а дані судові рішення залишені без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2014 року, дані пункти Колективного договору (4.1. та 9.6.) визнано недійсними, що згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України є преюдиційним фактом та не потребує окремого доказування /Т.1, а.с.157-162; 164-170/. Таким чином, посилання позивача на порушення вимог Колективного договору при винесенні оскаржуваних наказів є безпідставними. Доводи позивача щодо скорочення посад працівників більше ніж за три місяці до фактичного звільнення працівників також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Статтею 49-4 КЗпП передбачено, що зайнятість суспільно корисною працею осіб, які припинили трудові відносини з підстав, передбачених цим Кодексом, при неможливості їх самостійного працевлаштування, забезпечується відповідно до Закону України "Про зайнятість населення". Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" інформацію про заплановане масове вивільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення роботодавці зобов'язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції Згідно зі ст. 22 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Зі змісту ст. 13 Конвенції МОТ №158 "Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця" вбачається, що конкретний строк повідомлення профспілок про припинення трудових відносин не визначений та позначений в ст. 13 як "своєчасно". Конвенція МОТ №158 є міжнародним договором, котрий Україна ратифікувала 04.02.94р., а відповідно до ст. 8-1 КЗпП України, якщо міжнародним договором або міжнародною угодою, в яких бере участь Україна, встановлено інші правила, ніж ті, що містить законодавство України про працю, то застосовуються правила міжнародного договору або міжнародної угоди. Судом встановлено, що відповідач повідомляв та доводив до відома позивача про заплановані зміни в організаційній структурі та вивільнення працівників у зв'язку з внесенням змін в організаційну структуру ПАТ "АМКР", пов'язані з виключенням із штатного розпису і структури УГХтТДП. Крім того, належними та допустимими доказами підтверджено, що такі повідомлення здійснювалися листами, які залучені до матеріалів справи, та в яких зазначається інформація щодо кількості, категорії працівників, що підпадають під вивільнення, вказувалося, що працівникам буде запропоновано перевестися до компанії, що виграла тендер на надання послуг з організації харчування працівникам підприємства, а в разі відмови, підприємство прийме усі заходи з працевлаштування їх на вакантні посади у межах підприємства. Однак представники профспілки не з'явились на зустріч та про причини неявки не повідомили адміністрацію відповідача, про що складались акти. Крім того профспілка визнала недоцільним проведення консультацій із заявлених питань щодо ліквідації УГХтТДП із адміністрацією підприємства. При цьому, профспілка надавала відповіді листи на звернення адміністрації підприємства, що свідчить про безпідставність твердження позивача в цій частині (Т.1, а.с. 10-11, 110, 111, 145-157). Що стосується посилань на порушення вимог п. 2.15 Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2011-2012 роки в частині не надання інформації адміністрації профспілки стосовно вивільнення працівників, то з матеріалів справи вбачається, що листом від 03.05.2013 року за вих. № 05-1697, яким адміністрація підприємства доводила до відома профспілки про те, що у зв'язку із виключенням з штатного розпису та структури управління підприємством планується вивільнення працівників УГХіТ та пропонувалось провести консультації стосовно цих питань /Т.1, а.с.145-146/. Крім того профспілка запрошувалась адміністрацією підприємства для розгляд питань, пов'язаних з ліквідацією УГХтТДП, однак президією профкому було визнано недоцільним проведення таких консультацій, про що надано виписки № 150 з протоколу засідання президії профкому ПАТ "АМКР" від 15.03.2013р. за підписом [PERSON] /Т.1, а.с. 151/. Крім того, з протоколів № 12, 13 проведення консультацій представників від профкому ППО ПМГУ, ППО ВПР НПФ, НППО та адміністрації ПАТ "АМКР" в зв'язку з передачею непрофільних функцій з організації та забезпечення харчування працівників від 14.03.2013 року та від 25.03.2013 року вбачається, що представники позивача на консультацію не з"явились /Т.1, а.с. 153-156/. Оскільки внесення змін до штату підприємства було здійснено лише з 05.08.2013 року, то відповідач завчасно - більш ніж за три місяці до намічуваних звільнень проінформував профспілки та позивача про намічувані звільнення працівників, а тому суд порушень п. 2.15 Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2011-2012 роки, п. 1 ст. 13 Конвенції МОП №158 "Про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця", ст. 22 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", тому порушень даних положень суд не вбачає. Щодо порушення відповідачами ст. 39 Закону України "Про зайнятість населення", якою передбачено порядок діяльності суб'єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця на умовах трудових договорів, суд враховує наступне. Згідно ч.1 ст.39 Закону України "Про зайнятість населення" ( далі - Закон №5067-VІ) , встановлено, що діяльність суб'єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця на умовах трудових договорів, здійснюється на підставі дозволу, виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції. Суб'єкти господарювання - роботодавці, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, направляють працівників за умови, якщо це передбачено колективним договором такого роботодавця, та за наявності згоди первинної профспілкової організації . Відповідно до п. 14.1.183 статті 14 Податкового кодексу України, під терміном "послуга з надання персоналу" розуміється господарська або цивільно-правова угода, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту з особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін. Частиною 2 ст.39 Закону №5067-VІ забороняється діяльність суб'єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця без дозволу. Відповідно до ч.4 ст.39 Закону №5067-VІ суб'єкту господарювання заборонено направляти працівників на робочі місця до роботодавця, в якого протягом року скорочено чисельність (штат) працівників. Більш того, кваліфікуючою ознакою у взаємовідносинах між суб'єктом господарювання, який наймає працівників для подальшого виконання ними робіт в Україні та роботодавцем, згідно п.п.1 п.1 ст. 39 Закону №5067-VІ, є укладання між ними договору про застосування праці працівника. Такий договір між ТОВ "КорпусГруп Комтек" та ПАТ "АМКР" не укладався. При цьому, норми статті 39 Закону №5067-VІ розповсюджуються на правовідносини, що виникають при здійсненні діяльності суб'єктів господарювання, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця та надають послуги з посередництва у працевлаштуванні. Коло таких суб'єктів господарювання визначається виходячи з установчих документів суб'єкта господарювання та відповідно до видів економічної діяльності.. ТОВ "КорпусГруп Комтек", згідно його Статуту, послуги з посередництва у працевлаштуванні не надає, його діяльність пов'язана з наданням послуг з громадського харчування та готельного обслуговування /Т.1, а.с.131-140/. Позивач, посилаючись на ст. 39 Закону №5067-VІ, вважає, що між ПАТ "АМКР" та ТОВ "КорпусГруп Комтек" укладена угода про надання послуг з працевлаштування. Між тим, як ПАТ "АМКР" та ТОВ "КорпусГрупп Комтек" укладено договір № 1450 від 22.04.2013 р. про надання послуг в сфері організації харчування, яким передбачено, що (підрядник) зобов'язується надати ПАТ "АМКР" (замовник) послуги з організації харчування та забезпечення продовольчими товарами робітників ПАТ "АМКР". Більш того, працівники цього товариства залишаються у розпорядженні самого ТОВ "КорпусГруп Комтек" і не передаються у розпорядження відповідача /Т.1, а.с. 141-142/. Також слід зазначити, що договір № 1450 від 22.04.2013р. між ПАТ "АМКР" та ТОВ "КорпусГруп Комтек" є чинним, його нікчемність/недійсність не встановлена законом чи судовим рішенням, яке набрало законної сили. З цих підстав суд також відхиляє доводи позивача про незаконність наказів № 712, оскільки вони спрямовані на упорядкування правовідносин між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" та ТОВ "КорпусГруп Комтек" щодо забезпечення підготовки проектів договорів оренди майна підприємства, проведення інвентаризації ТМЦ на об'єктах громадського харчування, забезпечення фактичної передачі ТОВ "КорпусГрупп Комтек" приміщень та ТМЦ об'єктів громадського харчування, забезпечення раціональної розстановки персоналу для безперебійного харчування працівників підприємства, тобто вирішення організаційних питань щодо виконання послуг з харчування, та видані на виконання умов договору між ПАТ "АМКР" та ТОВ "КорпусГрупп Комтек", доказів недійсності якого судові не надано. З урахуванням наведеного, посилання позивача в цій частині суд відхиляє як безпідставні. Суд також відхиляє доводи позивача про порушення ПАТ "АМКР" Меморандуму про порозуміння між КМУ та підприємствами гірничо-металургійного комплексу, відповідно до положень якого ПАТ "АМКР" зобов'язувалось уникати необґрунтованого скорочення робочих місць, дотримуватись законодавства про зайнятість населення, тощо, який був підписаний 14.06.2013 року, тобто після видання оскаржуваних наказів, оскільки рішення про ліквідацію УГХтТДП (наказ № 401 від 26.03.2013 року) був виданий до підписання цього Меморандуму. При цьому, обов'язки покладені на ПАТ "АМКР" як на підписанта Меморандуму покладаються на підприємство на майбутнє, та не можуть бути підставою для оцінки дій, вчинених підприємством у минулому. Згідно з ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, у силу ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, законного інтересу у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, у спосіб передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України. У судовому засіданні не встановлено, які саме права працівників та на захист яких діє позивач, порушено оскаржуваними наказами, що унеможливлює встановлення факту наявності порушеного права. В ході судового розгляду позивачем не представлено доказів в обґрунтування того, що які саме права членів трудового колективу, які є членами профспілки, були порушені оскаржуваними наказами, та що особи, визначені в оскаржуваному наказі № 540 від 22.04.2013 року "Про вивільнення працівників", включені до списку осіб які є членами Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг". Також в ході судового розгляду не встановлено, що укладений між ТОВ "КорпусГрупп Комтек" та ПАТ "АМКР" договір визнано недійсним у встановленому законодавством порядку, та є таким, що порушує права, свободи та законні інтереси позивача. Таким чином, вимоги позивача не нашли свого підтвердження в судовому засіданні, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 88 ЦПК України суд не вирішує питання про долю судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed