Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" (надалі - ПАТ "Універсал Банк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 32437,36 грн. В обґрунтування вимог позивач послався на такі обставини. 28 липня 2008 р. між відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк" (надалі - ВАТ "Універсал Банк"), правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", та [PERSON] був укладений кредитний договір № BL 7618, відповідно до умов якого останній був наданий ліміт кредитної лінії в межах суми 50000 грн. на строк 12 місяців. Відповідно до умов кредитного договору № BL 7618/1 від 18 червня 2012 р. [PERSON] був наданий кредит на погашення заборгованості за попереднім кредитним договором в сумі 32042,16 грн. під 17% річних на строк до 1 червня 2015 р. З 1 червня 2013 р. відсоткова ставка була збільшена до 30%. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язалася повернути кредит в повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим 25 листопада 2014 р. банк надіслав відповідачу вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, яка виконана не була. Відтак станом на 21 січня 2015 р. загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 32437,36 грн., що включає заборгованість за тілом кредиту - 20784,84 грн., в тому числі прострочена заборгованість - 14800,98 грн., заборгованість за відсотками - 5908,90 грн., заборгованість за підвищеними відсотками - 5743,62 грн. Від представника позивача Сапсай А.С. надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подавши клопотання про відкладення розгляду справи і розгляд справи у її відсутність. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання та відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Як вбачається з витягу із Статуту позивача, ПАТ "Універсал Банк" є правонаступником усіх прав та обов'язків ВАТ "Універсал Банк" (а.с. 37). 28 липня 2008 р. між ВАТ "Універсал Банк" (Банком) та відповідачем [PERSON] (Позичальником) укладено кредитний договір № BL7618, предметом якого є встановлення Банком Позичальнику ліміту кредитної лінії в межах суми 50000 доларів США на строк 12 місяців, починаючи з місяця встановлення такого ліміту (а.с. 5-10). Вказаним договором сторони погодили, що кінцевою датою повернення кредиту є 30 червня 2008 р., проте в разі дотримання позичальником вимог договору щодо здійснення плати за кредит дія ліміту кредитної лінії може бути автоматично продовжено на наступні 12 місяців (п. 1.3.2.). 18 червня 2012 р. сторони уклали кредитний договір № BL 7618/1 від 18 червня 2012 р. (а.с. 13-22). Відповідно до умов вказаного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит на погашення заборгованості за кредитним договором № BL 7618 в сумі 32042,16 грн. Позичальник зобов'язався повернути кредит не пізніше 1 червня 2015 р., сплативши за користування кредитними коштами проценти в розмірі 17% річних, а починаючи з 1 червня 2013 р. - 30% річних. За умови недотримання Позичальником зобов'язань кредитним договором передбачено підвищення процентної ставки: у період з 18 червня 2012 р. по 31 травня 2013 р. - до 34% річних, у період з 1 червня 2013 р. - до 60% річних. Відповідно до п. 3.4.2. кредитного договору Позичальник зобов'язався своєчасно виконати свої зобов'язання по погашенню суми заборгованості та сплачувати плату за кредит відповідно до умов договору. Графіком погашення кредиту передбачено, що Позичальник щомісячно, 1 числа кожного місяця, здійснює погашення кредиту та сплачує проценти за користування ним шляхом сплати внеску в сумі 1137,24 грн., а з 1 липня 2013 р. - в сумі 1288,19 грн. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у визначеному договором розмірі, що підтверджується випискою з особового рахунку позичальника [PERSON] (а.с. 25-28). Судом встановлено, що до жовтня 2013 р. [PERSON] в цілому виконувала свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті процентів, проте з листопада 2013 р. будь-які сплати за кредитним договором вона припинила. З огляду на прострочення сплати чергового щомісячного платежу Банк згідно п. 6.1. договору має право встановити новий термін виконання зобов'язання, тобто достроково стягнути кредит та нараховані проценти. Умова договору про дострокове повернення кредиту не суперечить положенням ч. 2 ст. 1050 ЦК України. ПАТ "Універсал Банк" скористався наданим йому договором та законом правом вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, і 30 листопада 2014 р. направив позичальнику [PERSON] вимогу про негайну сплату простроченої заборгованості, а у випадку невиконання цієї вимоги - про дострокове повернення кредиту на 31 день з моменту одержання вимоги (а.с. 32, 33-34). Вимогу Банку позичальник [PERSON] не виконала і станом на 21 січня 2015 р. загальний розмір її заборгованості становить 32437,36 грн., що включає заборгованість за тілом кредиту - 20784,84 грн., в тому числі прострочену заборгованість - 14800,98 грн., заборгованість за відсотками - 5908,90 грн., заборгованість за підвищеними відсотками - 5743,62 грн. (а.с. 23-24). За загальними правилами, встановленими ст.ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що позичальник [PERSON] не виконує зобов'язань за кредитним договором, порушені права кредитодавця ПАТ "Універсал Банк" підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved