Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Громадської організації "Спортивний клуб "Фаворит" про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. В позовній заяві посилався на те, що з 01.01.2006 року і по даний час він перебуває у трудових відносинах з Харківським міським волейбольним клубом "Локомотив". У 2008 році на період з 01.08.2013 року по 30.04.2014 року між Харківським міським волейбольним клубом "Локомотив" та Громадською організацією "Спортивний клуб "Фаворит" було укладено договір оренди ігрока - тобто його на спортивний сезон з 2013 -2014р.р. Умовами договору визначено, що Громадська організація зобов"язується виплачувати заробітну плату, узгоджену з ним та керівництвом клубу. 01.08.2013 року між Громадською організацією "Спортивний клуб "Фаворит" та ним укладено контракт, згідно умов якого, визначено розмір заробітної плати в розмірі 16 800 грн. Однак, відповідачу не було проведено йому виплату заробітної плати за листопад 2013 року в розмірі 6 720 грн., за грудень 2013 року в розмірі 6 720 грн, за квітель 2014 року в розмірі 16 800 грн., а всього в сумі 30.040 грн. Також вказував, що відповідачем йому завдано моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 10 000 грн. Просив суд стягнути з Громадської організації "Спортивний клуб "Фаворит" на його користь заборгованість по заробітній платі в розміні 30 240 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та понесені судові витрати. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, в судове засідання представника не направив. Надав суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа - Харківський міський волейбольний клуб "Локомотив" належним чином повідомлений про про день і час розгляду справи, в судове засідання представника не направив, надавши суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд без участі відповідача та третьої особи. Суд, заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, що [PERSON], 01.01.2006 року зарахований в штат Харківського міського волейбольного клубу "Локомотив" на посаду інструктора по волейболу У 2008 році на період з 01.08.2013 року по 30.04.2014 року між Харківським міським волейбольним клубом "Локомотив" та Громадською організацією "Спортивний клуб "Фаворит" було укладено договір оренди ігрока - [PERSON] на спортивний сезон з 2013 -2014р.р. Умовами договору визначено, що Громадська організація зобов"язується виплачувати заробітну плату, узгоджену з ним та керівництвом клубу. 01.08.2013 року між Громадською організацією "Спортивний клуб "Фаворит" та [PERSON] укладено контракт №13-В. Згідно п.п.2.1.1.контракту, спортсмен щомісячно отримує оплату у розмірі 16 800 грн. Відповідно п.2 додатку №1 до контракту №13-В від 01.08.2013 року підвищення спортивної майстерності під час дії цього контракту веде до збільшення заробітної плати, рівно як і зниження його - до зменшення. Розмір суми визначається Керівництвом клубу. Також в судовому засіданні встановлено, що згідно розпоряджень відповідача №6 від 27 грудня 2013 року та №5 від 25 листопада 2013 року, всім гравцям ГО "СК "Фаворит", з якими укладені контракти про спільну діяльність, зменшено розмір виплат за грудень та листопад 2013 року, встановлених п.2.1.1 контракту, на 40 % пропорційно розміру кожної оплати. В наданих до суду запереченнях відповідач посилається на те, що предметом укладеного контракту є спільна діяльність Клубу та Спортсмена, яка регулюється також нормами ст.ст. 1130, 1131 ЦК України. Однак, такі твердження суд вважає помилковими. Згідно ч.2 ст. 38 Закону України "Про фізичну культуру і спорт", діяльність у професійному спорті спортсменів, тренерів та інших фахівців, яка полягає у підготовці та участі у спортивних змаганнях серед спортсменів-професіоналів і є основним джерелом їх доходів, провадиться відповідно до цього Закону, Кодексу законів про працю України та інших нормативно-правових актів, а також статутних та регламентних документів відповідних суб'єктів сфери фізичної культури і спорту та міжнародних спортивних організацій. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про фізичну культуру і спорт", центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері фізичної культури та спорту, укладає трудовий договір (контракт) із спортсменами та фахівцями штатної команди національних збірних команд України з олімпійських та неолімпійських видів спорту, а з видів спорту інвалідів - Український центр з фізичної культури і спорту інвалідів. Відповідно до п.4.6 Розділу 4 Порядку обліку платників податків і зборів, який затверджений наказом Мінфіну №1588 від 09.12.2011 року для взяття на облік договору про спільну діяльність уповноважена особа зобов"язана протягом 10 календарних днів після реєстрації договору або після набрання ним чинності подати до контролюючого органу за своїм основним місцем обліку такі документи: заяву за формою №1-ОПП та копію договору (контракту) про спільну діяльність. Як вбачається з повідолення Лубенської об"єднаної державної податкової інспекції від 20.03.2015 року, договір про спільну діяльність між [PERSON] та ГО "СК "Фаворит" до Лубенської ОДПІ не надходив. Крім того, згідно наданої суду копії трудової книжки та запису, який мається в ній, [PERSON], 01.01.2006 року зарахований в штат Харківського міського волейбольного клубу "Локомотив" на посаду інструктора по волейболу. Враховуючи вищевикладені обставини, між сторонами фактично був укладений трудовий договір та при вирішенні даного спору слід виходити не з умов контракту, а з норм Кодексу законів про працю. Згідно ч.3 ст. 32 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідачем під час розгляду справи не надано підтвердження того, що [PERSON] був повідомлений, як того вимагає ст. 32 КЗпП України, про розпорядження ГО "СК "Фаворит" №6 від 27 грудня 2013 року та №5 від 25 листопада 2013 року, згідно яких, всім гравцям ГО "СК "Фаворит", з якими укладені контракти про спільну діяльність, зменшено розмір виплат за грудень та листопад 2013 року, встановлених п.2.1.1 контракту, на 40 % пропорційно розміру кожної оплати. Як вбачається з довідки, наданої ГО "СК "Фаворит" від 02.02.2015 року, [PERSON] за листопад 2013 року та грудень 2013 року виплачено по 10 080 грн. за кожен місяць. За квітень місяць 2014 року оплата проведена не була. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що роботодавець допустив порушення норм трудового законодавства, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України власником або уповноваженим ним органом моральна шкода відшкодовується працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки в судовому засіданні встановлено порушення відповідачем законних прав позивача, що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню. Але розмір такої шкоди позивачем дещо перебільшений. Суд, виходячи з засад розумності та справедливості, визначає розмір моральної шкоди в сумі 1 500 грн. та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1500 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Доказів на обґрунтування моральної шкоди в більшому розмірі позивач суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати та 243грн. 60 коп. судового збору на користь держави, від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: partial