Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: кредитна спілка\~"Тайстра"\~звернулася до\~суду з\~позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь кредитної спілки "Тайстра" на р/р: [NUMBER] в Івано-Франківському ОУ "ОЩАДБАНК" м. Івано-Франківськ, борг за Кредитним договором № 143-Н від 17.07.2019 в сумі 8490,64 грн, з яких: 7361,24 грн - заборгованість за кредитом, 1129,40 грн - заборгованість нарахованих процентів; стягнути з відповідачів сплачений судовий збір в сумі 2270.00 грн; зазначити в рішенні про нарахування відсотків на залишок боргу з розрахунку 3% річних з дня ухвалення рішення по справі до моменту виконання рішення суду у повному обсязі за формулою: залишок боргу х 3% :365 х кількість днів у періоді. Свої вимоги мотивує тим, що 17 липня 2019 року між КС "Тайстра" та [PERSON] було укладено кредитний договір №143-Н від 17.07.2019, за яким позивач передав позичальнику грошові кошти в сумі 10000 грн. Строк користування кредитом (строк на який надається кредит) становить 12 місяців, розпочинається 17 липня 2019 року і закінчується 17 липня 2020 року. Проценти (відсотки) за користування кредитом встановлюються в розмірі 50 відсотків річних. Як спосіб забезпечення умов даного кредитного договору було укладено Договір поруки №143 від 17.07.2019 з [PERSON] , відповідно до умов якого поручитель зобов`язався виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов`язання по кредитному договору за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобов`язань за кредитним договором. Перша сплата по вказаному договору мала відбутися 17.08.2019, хоча фактично відбулася достроково 07.08.2019 в сумі 1200 грн, яка відповідала сумі поточного платежу згідно з графіка розрахунків. 24 вересня 2019 року сплачено 800 грн, однак вказана сума була недостатня для того, щоб сплатити поточну заборгованість по основній сумі кредиту. Недостатні були і проплати 04.11.2019 та 08.10.2020 в сумах 1000 грн і 4000 грн для погашення заборгованості по кредиту. З 02.11.2020 жодного платежу не було сплачено. З огляду на усі вищевказані умови Договору та враховуючи неналежне виконання позичальником умов Договору у відповідачів виникла заборгованість. Для врегулювання спору мирним шляхом, Спілка зверталася неодноразово засобами телефонного зв`язку до позичальника та поручителя, а також письмово листами, із вимогами виконати належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором та сплатити заборгованість. Проте, зобов`язання і досі не виконане належним чином, жодний з відповідачів борг не сплатив. У зв`язку з цим позивач звертається за захистом своїх прав до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності, позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, відзиву на позов не подавали. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 23.02.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 16 березня 2021 року надійшла заява від представника позивача про розгляд справу у її відсутності, в якій вона також не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі відзивів, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надали, хоча були повідомлені про розгляд даної справи належним чином, як цього вимагають положення ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Враховуючи, що відповідачі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, відзиву на позов не подавали, позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою суду від 16.03.2021 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розгляд даної справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 17 липня 2019 року між КС "Тайстра" та [PERSON] було укладено кредитний договір №143-Н, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 10000 грн строком на 12 місяців з 17 липня 2019 року по 17 липня 2020 року з погашенням кредиту та процентів за користування у розмірі 50% річних згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору (а.с.5-6, 8). Про те, що [PERSON] отримав кредит в розмірі 10000 грн свідчить видатковий касовий ордер від 17.07.2019, в якому наявний його підпис (а.с.10), що підтверджує той факт, що КС "Тайстра" виконала умови договору. Як вбачається\~з особової\~картки по\~розрахунках,\~заборгованість [PERSON] становить: 7361,24\~грн - залишок тіла, 1129,40\~грн - борг по процентах (а.с.9). Ця ж особова картка підтверджує, що [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе обов`язки за кредитним договором та у встановлені строки, передбачені графіком місячних платежів, кредит не сплачував. Як визначено в п. 8.4 Кредитного договору, закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору. Поручителем [PERSON] за кредитним договором являється [PERSON] , що підтверджується договором поруки №143 від 17 липня 2019 року, згідно з яким він взяв на себе обов`язок відповідати за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №143-Н від 17 липня 2019 року (а.с.7). Відповідно до вимог п. 3.1. Договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань, що виникли за кредитним договором, поручитель зобов`язується не пізніше 3 календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежне виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань сплатити кредитору відповідну суму грошових коштів. Згідно з п.4.1. та п. 4.2. Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й божник. Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу належного виконання умов кредитного договору та договору поруки. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,\~ встановлених цим Кодексом. Як визначено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до вимог п.3.1.1 Кредитного договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом в повному обсязі та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором. Згідно з положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] кредит отримав, проте своєчасно не повертав його та не сплачував проценти за його користування, як цього вимагають умови договору та передбачено у графіку розрахунків, у зв`язку з чим допустив заборгованість, що зазначена вище. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). Як визначено ч.1 та ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.3 ст. 554 ЦК України, особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких\~обставин,\~враховуючи,\~що відповідач [PERSON] , будучи ознайомлений з умовами кредитування, істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, суттєво порушивши порядок та строки погашення кредиту, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно відповідно до графіку погашати заборгованість, тому позовні вимоги є обґрунтованими і заявлений позов підлягає до задоволення, а сума заборгованості по кредитному договору №143-Н від 17.07.2019 в сумі 8490,64 грн, з яких: 7361,24 грн - заборгованість за кредитом, 1129,40 грн - заборгованість нарахованих процентів, стягненню з відповідача [PERSON] на корить позивача. При цьому, оскільки [PERSON] взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , як поручитель, то суму боргу на підставі ст. 554 ЦК України слід стягнути з обох відповідачів в солідарному порядку. Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Розмір таких процентів визначено ст. 625 ЦК України, що зазначено вище. А тому позов підлягає до задоволення повністю. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.13). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі по 1135 грн (2270 / 2 = 1135) з кожного. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 141 ЦПК України та

Outcome: approved