Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Садівниче товариство "Кіровець" звернулося до суду з позовом до Роздільнянської районної ради, третя особа - Роздільнянська районна державна адміністрація про припинення права власності на земельну ділянку на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за адресою: [ADDRESS], яка надана у власність на підставі рішення Єгорівської сільської ради 13 сесії 21 скликання від 27.12.1993 року для ведення садівництва, [PERSON] - площею 0,101га, в т.ч. садів 0,098га, дворів та будов 0,003га. Ухвалою Роздільнянського районного суду від 10.09.2013 року було замінено первісного відповідача Роздільнянська районна рада належним відповідачем - [PERSON]. 10.09.2013 року Садівниче товариство "Кіровець" звернулося до суду із зміненими позовними вимогами до [PERSON], третя особа -Роздільнянська районна державна адміністрація про припинення права власності на земельну ділянку на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за адресою: [ADDRESS], яка надана у власність на підставі рішення Єгорівської сільської ради 13 сесії 21 скликання від 27.12.1993 року для ведення садівництва, [PERSON] - площею 0,101га, в т.ч. садів 0,098га, дворів та будов 0,003га та визнати недійсним та скасувати Державний акт про право приватної власності на землю, виданий на ім'я [PERSON]. Свої вимоги мотивували тим, що садовим товариством було проведено перевірку невикористання земельної ділянки наданої відповідачу для ведення садівництва за цільовим призначенням. У результаті вказаної перевірки, земельна ділянка, яка належить [PERSON] на підставі державного акту необроблені і не використовуються за цільовим призначенням, будівлі на них відсутні, про що було складено відповідний акт від 15.05.2010 року. [PERSON] померла [INFO]. ЇЇ спадкоємицею [PERSON] Оскільки припинення права власності на землю та визнання Державних актів недійсними, їх скасування можливе лише за рішенням суду, позивач змушений звернутися з вказаним позовом до суду. У відповідності до умов Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, учасниками якої є, у тому числі, і України, і Російська Федерація (далі - Конвенція), Роздільнянським районним судом Одеської області було направлене доручення компетентному суду Російської Федерації про вручення документів та про допит в якості відповідача по справі Садівничого товариства "Кіровець" масиву "Мале-1" до [PERSON], третя особа - Роздільнянська районна державна адміністрація про припинення права власності на земельну ділянку, визнання недійсним та скасування Державного акту. Відповідно до виконаного доручення Нікулінським судом м. Москви відповідачу були вручені: копія позовної заяви та додані до неї документи, відповідач також був повідомлений про місце, день та час розгляду справи, що підтверджується виданою [PERSON] розпискою. Відповідно до протоколу судового засідання від 25 грудня 2013 року при допиті Нікулінським судом м. Москви [PERSON] в якості відповідача, остання позовні вимоги Садівничого товариства "Кіровець" масиву "Мале-1" до [PERSON], третя особа - Роздільнянська районна державна адміністрація про припинення права власності на земельну ділянку, визнання недійсним та скасування Державного акту, визнала у повному обсязі та не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності. В судове засідання представник позивача за дорученням Савицька О.М. не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, позбавивши відповідача права власності на земельну ділянку та визнавши державний акт про право приватної власності на землю виданого [PERSON] недійсним та просила справу розглянути без її участі. ( а.с.119) Третя особа Роздільнянська районна державна адміністрація в судове засідання на виклик суду не з'явилися, заперечень на позов не надали. Суд, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, давши оцінку заявленим позовним вимогам прийшов до висновку, про задоволення позову виходячи з наступного. В ході судового розгляду справи встановлено, що згідно рішення Єгорівської сільської ради 13 сесії 21 скликання від 27.12.1993 року передано в приватну власність безкоштовно земельну ділянку, виділену раніше в користування громадянам для ведення індивідуального садівництва [PERSON] площею 0.101га, в т.ч. садів 0,098га, дворів та будов 0,002га.( а.с. 11-18). Згідно з викопіюванням з проекту детального планування садівничого товариства "Кіровець" [PERSON] було виділено земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER]. ( а.с.22). [PERSON] на праві власності згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії ОД №21-489 надана земельна ділянка для ведення садівництва на території Єгорівської сільської ради та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, договорів оренди землі за № 489 від 23.12.1993 року, що підтверджується інформацією відділа Держземагентства у Роздільнянському районі в Одеській області ( а.с.59.). Отже [PERSON] набула право власності на землю. Згідно ст.23 ЗК України (в ред..1990 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються відповідними радами народних депутатів. У відповідності до ст.22 ЗК України (1990 р) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документу, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Стаття 126 ЗК України (в редакції 2001 року) визначає, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.6 ст.35 ЗК України (2001 р), використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих Товариств. Як вбачається із Розділу 1 "Загальні положення" Статуту СТ "Кіровець", метою його створення є забезпечення охорони особистих ділянок і майна, що належать членам Товариства. СТ вправі, зокрема: у порядку, передбаченому чинним законодавством, здійснювати володіння і користування земельним наділом, закріпленим за Товариством; вживати заходи по захисту інтересів своїх членів і створювати умови для їх нормального проживання і відпочинку. Основними завданнями та видами діяльності Товариства є, зокрема, захист прав та інтересів членів Товариства, надання їм допомоги при вирішенні питань, пов'язаних з господарською діяльністю Товариства та самих членів, контроль за дотриманням санітарних правил на території Товариства. В межах здійснення контролю за дотриманням санітарних правил на території товариства, наказом голови садового товариства "Кіровець" від 14.05.2010 року було створено комісію для проведення обстеження стану земельних ділянок товариства ( а.с. 18). Згідно акту обстеження земельних ділянок від 15.05.2010 року земельна ділянка [NUMBER],[NUMBER] [ADDRESS] площею 0,101га, в т.ч. садів 0,098га, дворів та будов 0,003га, належна на праві власності [PERSON] з 2005 року не обробляється і не використовується за цільовим призначенням, будівлі на ній відсутні (а.с.20). Згідно довідки Садівничого товариства "Кіровець" масив "Мале-1" вих. 22/05-5 оплата членських внесків за земельну ділянку [NUMBER],[NUMBER] [ADDRESS] з 2005 року не здійснюється (а.с.21). Згідно рішення загальних зборів від 29.05.2010 року ( протокол № 1від 29.05.2010 року) [PERSON] виключена з членів товариства ( а.с. 23-28). Рішення Загальних зборів опубліковано у газеті "Чорноморські новини №70 від 24.06.2010 року"( а.с. 29). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Спадкоємцем [PERSON] є її сестра [PERSON], що підтверджується спадковою справою № 393/05, заведеної після смерті [PERSON] ( а.с.61-880). Відповідно до ч.3 ст.35 ЗК України, земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись, для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо. Пункти а), в) ч.1 ст.91 ЗК зобов'язують власників земельних ділянок забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; своєчасно сплачувати земельний податок. Відповідно до п. а) ст..143 Земельного кодексу України примусове припинення права на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, а також відповідно до п.б) ст..140 Земельного кодексу України підставою від припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст.25 ЦК України). Підставою припинення права власності - є смерть власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК). Право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду, у випадках, встановлених законом (ст.378 ЦК). Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням (п. а) ст.143 ЗК). Невикористання земельних ділянок, наданих для ведення садівництва, вищеназваними особами тривалий термін, є їх використанням не за цільовим призначенням, що є підставою для припинення права власності земельними ділянками. Відповідно до ч.1-3 ст.152 ЗК - держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою Позов заснований на законі, доведений матеріалами справи, підтверджений достовірними доказами, дослідженими судом, а отже, підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та ч.4 ст.25, п.11 ч.1, ч.2 ст.346, ст. 378 ЦК України, ст.22, ст.23 ЗК України (в редакції 1990 року), ст.35, ст.91, ст.140, ст.143, ст.152 ЗК України (в редакції 2001 року), та

Outcome: approved