Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на час навчання сина в розмірі 1500,00 грн. щомісячно та додаткові витрати на дитину у виді коштів за оплату навчання в розмірі 34644,75 грн. При цьому зазначає, що 02.03.2020 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час син є повнолітнім, однак навчається в ПАт "Вищин навчальний заклад"Міжрегіональна академія управління персоналом" на платній, денній формі навчання з 01.09.2017 року по 31.08.2021 року. Також син навчається за програмою підготовки офіцерів запасу на кафедрі військової підготовки Національного університету оборони України ім.Івана Черняховського з 01.09.2019 року по 31.08.2021 рік за контрактом, у зв`язку з навчанням ніде не працює, а тому потребує матеріальної допомоги. У зв"язку з тим, що син навчається за контрактами на платній формі навчання позивач вже понесла витрати за період навчання в ПрАТ "ВНЗ"МАУП" з 07.08.2017 року по 09.12.2020 року в сумі 47789,50 грн., а загальна вартість освітньої послуги в Національному університеті оборони України ім.І.Черняховського становить 21500,00 грн. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча синові потрібні кошти на проїзд, на придбання одягу, взуття, продуктів харчування, підручників, літератури, речей особистого вжитку. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має, тому має можливість сплачувати аліменти на час навчання та половину затрачених коштів на навчання сина. Позивач направила на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. Відповідач в направленій до суду заяві позовні вимоги не визнав повністю, просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Згідно з вимогами ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). 02.03.2000 року шлюб між позивачем [PERSON] (на той час Шишківською) та відповідачем [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5). Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 26.10.2020 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян (а.с.6-7). Згідно довідки ПАТ "ВНЗ"МАУП" від 11.12.2020 року № 5431 та контракту на навчання від 16.08.2017 року видно, що [PERSON] дійсно навчається в даному навчальному закладі на денній формі навчання з вересня 2017 року за освітнім рівнем "Бакалавр", спеціальність"Правоохоронна діяльність" та здійснюється оплата за навчання в даному навчальному закладі (а.с.9-10,35). Також з довідки Міноборони України Національний Університет Оборони України ім.І.Черняховського від 15.12.2020 року № 182/11/1413 та контракту на проведення війської підготовки громадянина за програмою підготовки офіцерів запасу видно, що [PERSON] дійсно навчається в даному навчальному закладі за прогамою підготовки офіцерів запасів на кафедрі військової підготовки з 01.09.2019 року по 31.08.2021 рік (а.с.11-12). Із довідки Андрушівської міської ради № 3729 від 23.12.2020 року видно, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір"ю [PERSON] (а.с.8). Також судом встановлено, що відповідач має у власності земельну ділянку площею 5,5993 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бровківської сільської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19-21) та отримує орендну плату за дану земельну ділянку, що підтверджується відомостями з інформаційного фонду Держреєстру фізичних осіб-платників податків станом на 05.07.2021 року (а.с.48-50). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши матеріальний стан сторін, оцінивши доводи відповідача про неможливість сплати аліментів, суд прийшов до висновку, що з врахуванням доходів відповідача, відповідач має можливість сплачувати аліменти синові на період його навчання в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, тому позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно з частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу ст. 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цьогоКодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного окремого від аліментних зобов`язань обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Саме такі висновки щодо застосуваннястатті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Таким чином суд не вправі на підставі ст. 185 СК України покласти на відповідача обов`язок нести додаткові витрати на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у виді оплати за навчання на вимогах Закону не ґрунтується і задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. 00 коп..

Outcome: partial