Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

24.10.2017 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], про визнання права власності на спільне майно подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Під час даного шлюбу вони набули у власність 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м.Хмільник по вул. О.Довженка, 38, право власності на який зареєстровано за відповідачем. На даний час шлюб між сторонами розірвано, а тому позивач просить визнати за нею право власності на 1/4 частину вищезазначеного житлового будинку, а також на 1/4 частину земельної ділянки на якій він розташований. В судове засідання позивач не зявилась, однак надала суду заяву, у відповідності до якої просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просить стягнути з відповідача половину сплаченого нею судового збору. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав заяву, у відповідності до якої просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Третя особа в судове засідання не зявилась, однак надала заяву, у відповідності до якої просить розглянути справу за її відсутності та зазначає, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідною копією свідоцтва про одруження серії 1-АМ № 081638 (а.с.7) підтверджено, що 27.01.2003 року сторони одружились. Свідоцтвами про народження серії 1-АМ № 212899 (копія на а.с. 9), серії 1-АМ № 073292 (копія на а.с. 10), серії І-АМ № 271027 (копія на а.с. 11) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.07.2017 року, що набрало законної сили 17.07.2017 року (копія на а.с. 8), розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Договором купівлі-продажу від 07.11.2003 року (копія на а.с.12), реєстраційним посвідченням (а.с.13), будівельним паспортом (копія на а.с. 18-22), деклараціями про готовність до експлуатації об'єкта (копії на а.с. 14,15), а також технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок КП "ВООБТІ" від 12.12.2016 року (копія на а.с. 23-29) підтверджено, що в період шлюбу відповідач [PERSON] придбав 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м.Хмільник по вул. О.Довженка, 38, загальною площею 143,9 кв.м., житловою площею 96,8 кв.м., та складається із житлового будинку літ. "А", тераси літ. "а", літньої кухні-сараю літ "Б", гаража літ. "В", вбиральні літ. "Г", огорожі № 1, воріт № 2, хвіртки № 3, свердловини № 4, вигрібної ями № 5. Право власності на вказаний будинок зареєстровано за відповідачем [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копія на а.с. 16). Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 195327, виданим на підставі рішення 69 сесії 5 скликання Хмільницької міської ради від 26.08.2010 року (копія на а.с. 30-31) підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 0,0800 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вул. Довженка, 38 в м.Хмільник Вінницької області, кадастровий номер 0510900000:00:005:1002. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК (п. 18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"). Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи те, що 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м.Хмільник по вул. О.Довженка, 38, придбана подружжям в період перебування у шлюбі, відтак належать сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 70 СК України, частка кожного з них є рівною. За змістом частини другої та третьої ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи вищевикладені обставини, а також те що відповідач визнає позов, третя особа не заперечує проти задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджений розмір судових витрат в сумі 1694,69 гривень.

Outcome: approved