Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

28.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Ахсарова, 23-а (ЖБК "Роща-7", кВ. 112, м. Харків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому, на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.03.2006 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова від 28.02.2006 року за №33/55. Разом з ним в квартирі була зареєстрована його колишня дружина [PERSON] та їх син, відповідач у справі [PERSON]. У 1996 році відповідач виїхав до м. Новосибірськ РФ на навчання та з цього часу залишився там постійно проживати. Згодом, він розірвав шлюб з дружиною [PERSON], яка знялася з реєстраційного обліку у вказаній квартирі та виїхала проживати до сина. Понад 20 років відповідач в квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. В добровільному порядку відповідач не знявся з реєстраційного обліку, через що він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив задовольнити, справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, які б підтверджували поважність причини неявки не надав, представника, який би діяв від його імені до суду не направив. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності вимог до ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. Уповноважений представник третьої особи Шевченківського районного відділу ГУ ДМС в Харківській області, в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.03.2006 року, виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова від 28.02.2006 року, №33/55, позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира №112, загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м., що розташована за адресою: вул. Ахсарова, 23-А (ЖБК "Роща-7"). Разом з позивачем у вказаній квартирі була зареєстрована колишня дружина позивача [PERSON] та їх син, відповідач у справі [PERSON]. У 1996 році відповідач [PERSON] виїхав до м. Новосибірськ РФ на навчання та з цього часу залишився там постійно проживати. Згідно даних довідки, виданої Новосибірським державним архітектурно-будівельним університетом 10.11.1998 року за №683, [PERSON] дійсно являється студентом 2-го курсу з денною формою навчання в Новосибірському державному архітектурно-будівельному університеті. Згодом, позивач розірвав шлюб з дружиною [PERSON], яка знялася з реєстраційного обліку у вказаній квартирі та виїхала проживати до сина. Понад 20 років відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей в квартирі немає, що підтверджується актами, складеними мешканцями будинку №23-а по вул. Ахсарова в м. Харкові, сусідами позивача, підписи яких посвідчені головою ЖК "Роща-7". Копії актів долучено до матеріалів справи. До матеріалів справи долучено копію згоди, посвідченої 28.03.2002 року нотаріусом м. Новосибірськ [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за №2234, в якій зазначено, що [PERSON], дійсним висловлює свою згоду на постійну реєстрацію та проживання за місцем мешкання його матері [PERSON] на займаній їм площі за адресою: [ADDRESS]. В добровільному порядку відповідач не знявся з реєстраційного обліку. Реєстрація в квартирі відповідача обмежує права позивач, як власника квартири, перешкоджає розпоряджатися належною йому власністю, оскільки він вимушений сплачувати комунальні послуги, які нараховані комунальними службами на відповідача, який в квартирі не проживає понад 20 років, постійно проживає в Російській Федерації та являється громадянином РФ, позивач позбавлений можливості оформити субсидію, а його замала, щоб платити за комунальні послуги на двох осіб. Згідно даних довідки кооперативного об'єднання "Єдність" від 21.02.2017 року №134, копію якої долучено до матеріалів справи, наданої [PERSON] в тому, що в квартирі [ADDRESS], дійсно зареєстрований з 11.12.1991 року син [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як зазначено в ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які ї, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ст.. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до вимог ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за відсутності члена сімї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Наявність будь-яких інших умов між сторонами щодо проживання відповідача у спірній квартирі не встановлено. \~\~\~\~ Вимогами п. 39 розяснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що, оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.\~\~ Згідно з положеннями ч.1 ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 р. N 1382-IV. (Із змінами, внесеними згідно із Законом N 2756-VI від 02.12.2010) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Таким чином, реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права позивачів, щодо подальшого володіння, користування та розпорядженню нею. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved