Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

03 червня 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Львівського комунального підприємства «Рясне-402» про стягнення з відповідача на користь позивачів солідарно 66 179,00 грн. відшкодування майнової шкоди, стягнення на користь [PERSON] 100 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, стягнення на користь [PERSON] 100 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди та стягнення понесених ними судових витрат. В обгрунтування позовних вимог зазначали, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № 24358 від 28 липня 1994 р. позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Відповідно до Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій від 19 березня 2002 р., відповідач ЛКП „Рясне-402" надає позивачам послуги з утримання будинку по вул.Шевченка, 344-а у м. Львові. Зокрема, відповідач зобов'язаний здійснювати поточний ремонт інженерних систем і технічних пристроїв будинку. Однак, відповідач своїх зобов'язань не виконав, загальнобудинкових електричних мереж в належному стані не утримував, не ремонтував, що призвело до виникнення 28 квітня 2015 р. перенапруги, внаслідок чого в квартирі позивачів сталося загоряння та пожежа, внаслідок якої було пошкоджено холодильник марки „Арістон", електричну духовку „Електролюкс", газову варочну панель „Електролюкс", витяжку марки „Венто", люстру, зарядний пристрій до мобільного телефона марки „Нокія", кухонний мебельник гарнітур, металопластикове вікно. Крім того, внаслідок пожежі, пошкоджено оздоблення квартири, електрообладнання квартири, про що складені акти ЛКП «Рясне-402». Внаслідок пожежі в квартирі та пошкодження майна їм нанесено матеріальної шкоди у розмірі 66 179, 00 грн. Окрім цього, позивачам була нанесена моральна шкода, яку вони просять стягнути з відповідача в розмірі 100 000,00 грн. на користь кожного з них. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 19.05.2015 р. та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1530 від 15.07.2009 р. (15, 17) свої позовні вимоги підтримали, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві та просили позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився довіривши представлення своїх інтересів представнику [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 20.05.2015 р. та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1530 від 15.07.2009 р. (15, 16) , який будучи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача ЛКП «Рясне-402» у судове засідання повторно не прибув з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву представником відповідача до суду подано не було, подавши заяву про відкладення розгляд справиа тому, суд у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та представника позивачів [PERSON], показання свідків, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № 24358 від 28 липня 1994 р. виданого відділом приватизації Львівської міської адміністрації позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.3). Чоловік та батько позивачів [PERSON], який був співвласником даної квартири помер внаслідок ДТП, що мала місце 25 жовтня 2010 р. Відповідно до Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій від 19 березня 2002 р., відповідач ЛКП „Рясне-402" надає позивачам послуги з утримання будинку по вул. Шевченка, 344-а у м. Львові. Зокрема, згідно п.3.5. Договору, відповідач зобов'язаний здійснювати поточний ремонт інженерних систем і технічних пристроїв будинку (а.с. 4-4-д). Однак, відповідач своїх зобов'язань не виконав, загальнобудинкових електричних мереж в належному стані не утримував, не ремонтував, що призвело до виникнення 28 квітня 2015 р. перенапруги, внаслідок чого в квартирі позивачів сталося загоряння та пожежа. Відповідно до акта про пожежу від 28 квітня 2015 р., складеного комісією Шевченківського РВ м. Львова ГУ ДСНСУ у Львівській області, причиною пожежі є коротке замикання електромережі, орієнтовні збитки від пожежі становлять 109 000,00 грн., позивач [PERSON] отримала травми (а.с.5). Відповідно до листа Шевченківського РЕМ ВАТ „Львівобленерго" № 287- 0271 від 20.05.2015 р., виникнення перенапруги в будинку по вул. Шевченка,344-а мало місце в другому під"їзді з третього по восьмий поверх будинку, на електрощитовій виявлено пошкодження ізоляції проводів, клемних колодок тощо, причиною завищеної напруги є незадовільний стан внутрішньо будинкових електромереж, власником яких є ЛКП „Рясне-402" (а.с.6). Відповідно до акта ЛКП „Рясне-402" від 28 квітня 2015 р. - 28 квітня 2015 р. о 04.30 год. сталася пожежа в кухні квартири [ADDRESS]. На місце аварії першими прибули пожежники, які ліквідували пожежу і встановили, що відбулося займання холодильника в квартирі № 46. При обстеженні також виявлено, що вийшла з ладу побутова техніка в інших квартирах, зокрема, в кв. №№ 66, 62, 64, 59, 55, 56, 43, 44. (а.с.7). Тобто, даним актом встановлено, що причина пожежі у вигляді перенапруги в електромережі - несправність загально будинкової електромережі та обладнання поза межами квартир, що свідчить про вину відповідача. Відповідно до іншого акта ЛКП „Рясне-402" від 28 квітня 2015 р., внаслідок вищевказаної пожежі в квартирі позивачів № 46 вигоріли стеля, частково стіни, метало пластикове вікно, кухонна шафа, холодильник, газова плита, плафон, також задимлений коридор і частково кімната (а.с.8). Згідо акту технічного стану від 30.04.2015 р., складеного сервісним центром „Івіта-сервіс", холодильник марки „Арістон", електрична духовка „Електролюкс", газова плита „Електролюкс", витяжка марки „Венто" знаходяться в несправному стані, непридатні для використання за призначенням, через значні пошкодження (розплавлення, обвуглення) ремонту та відновленню не підлягають (а.с. 9). Відповідно до Звіту про оцінку вартості збитків від 07.05.2015 р., складеного оцінювачем - ФОП [PERSON], вартість ремонтно-відновлювальних робіт та матеріалів для відновлення квартири після пожежі становить 19 960,00 грн., вартість знищеної побутової техніки і меблів, які не підлягають ремонту та відновленню, становить 46 219,00 грн., а загальний розмір матеріальних збитків становить 66 179,00 грн. (а.с.31-65). В судовому засіданні свідоки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт пожежі вночі 28.04.2005 року та у подальшому проведення ремонту у будинку електрощитової і заміну силового кабелю.у будинку працівниками ЛКП. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ч. 3 ст. 1209 ЦК України, підстави для відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі такого, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюються законом. Шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, підлягає відшкодуванню виготовлювачем товару або іншою особою, визначеною відповідно до закону (абз. 2 ч. 1 ст. 1210 ЦК України). Відповідно до ст. 1211 ЦК України, особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюються законом. Згідно ч. 5 ст. 24 Закону України «Про електроенергетику», енергопостачальники зобов'язані забезпечувати належний технічний стан та організацію експлуатації об'єктів електроенергетики відповідно до вимог нормативно-правових актів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж та енергетичного обладнання, надійне та якісне постачання (транспортування) енергії згідно з умовами ліцензій та договорів. Відповідальність за збитки, завдані внаслідок переривання процесу виробництва, передачі та постачання електричної енергії та/або внаслідок виробництва, передачі та постачання електричної енергії, параметри якості якої виходять за межі показників, визначених державними стандартами України, несе суб'єкт електроенергетики, в мережах якого сталися події, що призвели до таких збитків (ч. 1 ст. 241 Закону). Відповідно до ст. 25 згаданого Закону, споживачі електричної енергії мають право на отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами та на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення їх прав, згідно з законодавством. Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості. Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право серед іншого на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону (ст. 4 Закону). Відповідно до п. 41 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України № 1357 від 26.07.1999р., споживач електричної енергії має право на отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами та на відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частина 1 ст.1168 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів, суд враховує п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає в залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що діями відповідача позивачам була заподіяна моральна шкода, оскільки внаслідок пожежі було знищено та пошкоджену значну частину їхнього майна, окрім цього позивач [PERSON] після пожежі в наслідок отруєння чадним газом була доставлена бригадою швидкої допомоги в приймальне відділення Львівської обласної клінічної лікарні, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.30) Однак, суд не може погодитись з розміром відшкодування моральної шкоди, яка була визначена позивачами, оскільки останніми не було надано достатніх належних та допустимих доказів в рахунок підтвердження розміру моральної шкоди в тому розмірі, що був заявлений позивачами у своєму позові, більш того суд вважає такий розмір суттєво завищеним та ні чим не підтвердженим, а отже підлягає зменшенню з врахуванням розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, виходячи з положення ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається лише судом, розмір грошового відшкодування моральної шкоди на думку суду найбільш обєктивним та таким, що може компенсувати заподіяну позивачам моральну шкоду та яку необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON] становить 10 000, 00 гривень та на користь [PERSON] 3 000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути 661 грн. 79 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial