Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

У січні 2018 року Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Орган опіки) звернувся до суду з указаним позовом, просить позбавити батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку на кожного з дітей до досягнення повноліття кожним із дітей. Позов обґрунтовано тим, що перевіркою Органу опіки встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживає сім'я [PERSON] та [PERSON], в якій виховувалися малолітні діти. Батьки неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки, а саме: не піклуються про здоров'я та розвиток дітей, не відвідують дитячу поліклініку та не гуляють з дітьми на вулиці; у квартирі за місцем проживання антисанітарія, сморід, велика кількість тарганів, мух та собачі екскременти; одяг, який є в наявності - не придатний для використання; у дітей відсутнє сезонне взуття. Крім того, у квартирі відсутні дитячі ліжечка та іграшки; в холодильнику немає продуктів харчування і батьки не можуть надати відповідь на питання чим годують дітей; у ванній кімнаті брудно, відсутні засоби особистої гігієни у дітей; батьки не працевлаштовані та живуть за рахунок державної соціальної допомоги на дітей. Відповідачі не допускають до дітей медичних працівників, а також не реагують на запрошення лікарів на проведення огляду дітей в медичних закладах; після проведення роботи з батьками у роботи працівниками служби у справах дітей батьки відвідали дитячу поліклініку разом з дітьми, де в дітей було виявлено ознаки ГРВІ, рахіту І-ІІ ступеня, полідефіцитну анемію, затримку психічного розвитку, попрілості у старшої дитини. Зі слів сусідів, батьки не мають матеріальних засобів для існування, не гуляють з дітьми на вулиці, з квартири відчувається неприємний запах, гавкіт собак. У віці 2 роки 8 місяців старший хлопчик [PERSON] не розмовляє та гойдається для самозаспокоєння, санітарно-гігієнічні умови в квартирі незадовільні. У зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дітей було прийнято рішення про відібрання дітей, після чого 11 січня 2018 року їх було вилучено та доставлено до Київської міської дитячої клінічної лікарні № 1 з метою медичного обстеження та вирішення їх подальшої долі, а потім влаштовано до міського будинку дитини ім. М.М.Городецького. У судових засіданнях представник Органу опіки Карпенко О.М. позов підтримала із викладених у позовній заяві підстав. Додатково пояснила, що про загрозу життю й здоров'ю дітей органу опіки стало відомо з подання місцевої поліклініки, відповідно до якого мати з дітьми вкрай рідко відвідує медичний заклад, а після одного з відвідувань у дітей було помічено початок хвороби на рахіт, попрілості, анемію та відхилення у психологічному розвитку. Після цього звернення з сім'єю намагались працювати працівники соціальної служби, але в основному мати відмовлялась впускати їх до квартири, посилаючись на заборону чоловіка, а коли й впускала за відсутності останнього, то працівники виявляли страшну антисанітарію, відсутність будь-яких продуктів харчування, голодних і брудних дітей, які виявляли інтерес до собачої їжі. Відповідач [PERSON] у судових засіданнях проти задоволення позову заперечував. Додатково пояснив, що представники Органу опіки разом із працівниками поліції безпідставно в січні 2018 року вдерлись до його квартири та відібрали дітей. Зрозуміло, що коли до квартири вриваються 10 невідомих людей, то дитина в стані шоку й не розмовляє. Щодо звинувачень у тому, що вони не гуляли з дітьми - то доказів про це немає, а показання сусідів неправдиві, оскільки у нього з ними досить конфліктні відносини. Щодо антисанітарії у квартирі, то можливо це так виглядало, але тільки через те, що в квартирі робився ремонт. Мухи й таргани дійсно є, але він неодноразово їх травив, хоча й безуспішно. У меншої дитини відсутнє ліжечко і тому він в основному спав у колясці, а старший син - на ліжку з батьками. Дитячі іграшки й одяг у дітей були і у великій кількості, але цього в актах не відображено. Щодо медичного нагляду, то дружина дійсно відвідувала лікарню нерегулярно. Проте коли вона проживала по [ADDRESS], то регулярно відвідувала дитячу поліклініку. У однокімнатній квартирі з ними дійсно проживало чотири дорослі собаки, але зараз їх уже дві залишилось. Він розуміє, що, можливо, є не найкращим батьком, але б не хотілося, щоб суд позбавляв його батьківських прав. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала. Додатково пояснила, що у період, коли проживала зі своєю матір'ю у квартирі по [ADDRESS], то у дітей був одяг, продукти харчування, вона регулярно відвідувала дітей. Проте там їй постійно казали, що треба проживати разом з чоловіком, тому в 2017 році вона переїхала з дітьми до нього на квартиру по [ADDRESS]. Коли приходила комісія, то так сталось, що на той час вона не купила продуктів у зв'язку з відсутністю коштів. Водночас вона годувала дітей кашами, супом, молоком; купала їх та доглядала за ними. Представник служби у справах дітей [PERSON] позов підтримала. Додатково пояснила, що під час проживання матері з дітьми у Шевченківському районі м.Києва вони дійсно відвідували місцеву поліклініку, але у 2017 році були зняті з обліку у зв'язку з переїздом до Оболонського району м.Києва. Коли до квартири приходили працівники служби у справах дітей, то з їжі для дітей, крім "лінивих вареників", які робляться просто з муки і води, нічого не було. Мати на запитання відмовчувалась, або казала що немає грошей. Водночас діти ніколи не були доглянуті. Одяг на них не випраний та смердючий, у квартирі - бруд, таргани, собачі екскременти та антисанітарія. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За змістом статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Крім того, за змістом частин 1 та 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати та батька може бути позбавлено судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Судом установлено, що згідно із свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] народження, є дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20-21). [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувають, відомості про батька дитини записані в документах про народження дітей зі слів матері. Відповідно до інформаційної довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації № 20/74 від 29.05.2017 року, за адресою: [ADDRESS] станом день формування довідки зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO] (а.с. 17). Місце проживання [PERSON], [INFO], не зареєстровано. Оболонський районний в м. Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді листом № 25-10-158 від 05.04.2017 року повідомив Службу у справах дітей, що в ході соціального візиту сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] було виявлено незадовільні умови для безпечного проживання та розвитку дітей (а.с. 18). Наказом служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 26 від 04.05.2017 року малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] поставлено на облік, як таких, що опинились у складних життєвих обставинах у зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до актів обстеження умов проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від 25.04.2017 року, 19.07.2017 року, 06.09.2017 року, 06.10.2017 року, 01.11.2017 року, 11.01.2018 року за адресою: [ADDRESS] встановлено незадовільний санітарно-гігієнічний стан квартири, всюди брудно, бігають таргани, на підлозі екскременти собак, брудний дитячий одяг, відсутні продуктb харчування, відсутні окремі спальні місця для дітей, відсутні іграшки та придатний до використання дитячий одяг. Повністю відсутні умови для проживання та розвитку дітей (а.с. 9-12, 14, 19). Листом № 09-1965 від 10.10.2017 року Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Оболонського району м. Києва повідомило начальнику Служби у справах дітей, що за адресою: [ADDRESS] проживає неблагополучна сім'я [PERSON] та [PERSON], де мешкають малолітні [PERSON] та [PERSON], які знаходяться в небезпеці внаслідок злісного невиконання батьками своїх батьківських обов'язків. У ході проведення 06.10.2017 року активного візиту за вказаною адресою з'ясовано, що стан квартири вкрай незадовільний. В квартирі не прибрано, таргани, мухи, на підлозі екскременти собак. В кімнаті немає освітлення, стійкий запах табачного диму. У ванній кімнаті брудно, відсутні засоби особистої гігієни. Відсутні продукти харчування в холодильнику, діти голодують і проявляють інтерес до їжі з мисок у собак. У дітей відсутні ліжечка, горщики, немає достатньої кількості одягу та відсутнє взуття. Одяг, який є в наявності, не придатний для використання. Відсутня аптечка з мінімальним набором ліків. При медичному огляді дітей виявлено ознаки гострої респіраторної вірусної інфекції, рахіту І-ІІ ст., полідефіцитної анемії, затримки психологічного розвитку, попрілості у старшої дитини. Діти не щеплені за віком. [PERSON] у віці 2 роки і 8 місяців не розмовляє, «качається» для самозаспокоєння, до дошкільного дитячого закладу оформити його батьки відмовились. Мати не може назвати вік дітей, а батько агресивний при спілкуванні. Батьки відмовились від медичного спостереження дітей, на телефонні дзвінки не відповідають, медичних працівників до квартири не впускають. За таких обставин Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Оболонського району м. Києва просить вжити заходів з метою збереження здоров'я дітей (а.с. 7). Свідок [PERSON], яка працює дитячим дільничим лікарем-педіатром КНП "ЦПМСД № 1" Оболонського району м.Києва, суду пояснила, що знає [PERSON] як мати двох дітей, які наглядаються в її установі. З першою дитиною [PERSON] регулярно ходила в поліклініку, а коли народився другий хлопчик - почала робити це рідше, не реагувала на претензії лікарів та взагалі уникала відвідувань. Із народженням другої дитини, старший хлопчик приходив до поліклініки постійно брудний і ніколи не спілкувався, був схожий на "Мауглі". Мати часто не могла відповісти на питання про вік дітей. Водночас свідка в якості дільничого лікаря мати за своїм місцем проживання ніколи не викликала і вона (свідок) там ніколи не була. При відвідуванні поліклініки свідок помітила у старшої дитини "звисаючий" живіт (можливо від недоїдання), рахіт 1 ступеня та очевидну затримку в психологічному розвитку. Було очевидно, що розвитком дітей ніхто не займається. Рекомендацій лікарів мати не виконувала і казала, що ходить до поліклініки Шевченківського району, а там - що до Оболонського. Після народження другої дитини мати при відвідуванні поліклініки мала з собою пляшечку з молочною сумішшю чи молоком. Коли старша дитина в поліклініці бачила цю пляшечку, то аж трусилась від того, що хотіла їсти і це також було очевидно. Свідок [PERSON], яка працює дільничою медичною сестрою КНП "ЦПМСД № 1" Оболонського району м.Києва, в суді пояснила, що знає [PERSON] як матір двох дітей, які періодично обслуговувались у поліклініці, в якій працює свідок. Вона (свідок) лише один раз восени 2016 року була на квартирі у відповідачів при здійсненні соціального патронажу, бо більше її туди не впускали. На той час у квартирі було брудно, літало точно більше 100 мух, таргани, електропостачання відсутнє у зв'язку з його відключенням, холодильник не працював. У холодильнику з продуктів - банка тушонки, мариновані шампіньйони та пляшка "Кока-Коли". Для меншої дитини [PERSON] показувала пачку молочної суміші. Проте у свідка склалось враження, що це пачка, яку показують всі відвідувачам квартири для "замилювання очей". На запитання про їжу для старшої дитини мати відповіла, що старша дитина свою їжу вже з'їла. Свідок особисто пропонувала за власні кошти купувати і щодня приносити [PERSON] 1 літру молока для годування дітей, але та від допомоги відмовилась. У свідка склалось враження, що [PERSON] взагалі нічого не вміє готувати, оскільки навіть за наявності мінімальних грошей на дітей, на думку свідка, можна купити дешевих сезонних овочів і варити дітям їсти. На пропозицію навчити готувати їжу [PERSON] також відмовилась. Показання цих свідків також підтверджуються витребуваними судом медичними картками дітей [PERSON] та [PERSON], відповідно до яких з 31 травня 2017 року діти відкріплені з поліклініки Шевченківського району м.Києва у зв'язку з переїздом до Оболонського району м.Києва. При огляді 17 травня 2017 року у [PERSON], [INFO] року, виявлено ознаки рахіту І ступеня, період розпалу, середнього ступеня тяжкості. 24 травня 2017 року - рахіт І ст. підострий перебіг, білково енергетична недостатність, дефіцитна анемія, у дитини в районі мошонки виявлено попрілості. Оболонський районний в м. Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді листом № 25-10-459 від 23.10.2017 року повідомив Службу у справах дітей про перебування у них на обліку сім'ї [PERSON], яка має малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] В ході соціальних візитів встановлено, що в квартирі брудно, бігають таргани, на підлозі екскременти собак, в холодильнику відсутні продукти харчування, діти голодують і проявляють інтерес до їжі з мисок у собак. Діти не бувають на свіжому повітрі. У дітей немає окремого спального місця, відсутні засоби особистої гігієни, дитячий одяг брудний. Мати не може назвати вік дітей, а батько агресивний при спілкуванні. Діти ніяк не реагували на велику кількість людей в квартирі та гавкіт собак. З батьками проводились профілактичні бесіди (а.с. 8). Дані цього листа також підтвердила свідок [PERSON], провідний фахівець із соціальної роботи Оболонського районного в м.Києві центру соціальних служб суду. У судовому засіданні вона пояснила, що відповідачі - це представники сім'ї, яка з 1 лютого 2017 року по 15 січня 2018 року перебувала в них на обліку. У їх однокімнатній квартирі проживало двоє дорослих, двоє малолітніх дітей і чотири собаки. Здійснюючи соціальний супровід, спочатку приходили до квартири один раз на тиждень, потім - 1 раз на місяць, потім - 1 раз на квартал. Загалом свідок була у них більше 16 разів, з них до квартири впускали не щоразу, бо батько не дозволяв. При першому відвідуванні у квартирі було дуже брудно, мухи, таргани, собачі екскременти, розкидані речі на брудній підлозі. Серед їжі, яку показала мати - це каша "Малиш", яку вона мабуть показувала всім. Холодильник був пустий, один раз свідок бачила в холодильнику йогурт. Діти взагалі ніяк не реагували на присутність сторонніх людей. Вони навіть не реагували на гавкіт собак і як грали на мобільному телефоні, так і продовжували це робити далі. Приязні дітей до батьків, а також батьків між собою свідок не помітила. У свідка склалося враження, що батьки живуть окремо, а діти - своїм життям окремо. При відвідуванні квартири діти були одягнені, але їжі не було. Свідок звернула увагу, що діти проявляють інтерес до їжі з миски собак, що й відобразила в акті. Ліжечок у дітей не було. Свідок пропонувала батькам прийти й забрати безкоштовно дитяче ліжечко у них в центрі, але ніхто цього не зробив. З батьками проводили бесіди та пояснювали як доглядати за дітьми. Проте якщо спочатку мати активно записувала всі рекомендації щодо догляду та режиму дня дітей, то вже в середині 2017 року, з ініціативи батька вона відмовилась впускати комісію до квартири і впускала тільки з працівниками поліції. Із шести актів по цій сім'ї батько підписав тільки два. Згідно листа відділу превенції Оболонського УП ГУНП у м. Києві №9104/125/51/03-17 від 10.10.2017 року відносно [PERSON] та [PERSON] за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а також проведено профілактичну бесіду з попередженням про можливу відповідальність у разі невиконання батьківських обов'язків (а.с. 13). Розпорядженням Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 627 від 27.10.2017 року надано вказівки на негайне відібрання у [PERSON] та [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], а також на здійснення заходів, необхідних для тимчасового влаштування дітей (а.с. 6). 11 січня 2018 року дітей [PERSON] та [PERSON] відібрано у батьків та передано до дитячого будинку. Київським міським будинком дитини імені М.М.\~Городецького надано педагогічні характеристики на [PERSON] та [PERSON] станом на січень 2018 року, згідно з якими навички до самообслуговування у дітей сформовані частково, дрібна моторика недостатньо розвинена. Емоційний стан [PERSON] стійкий, дитина не згадує епізоди свого попереднього життя; емоційний стан [PERSON] нестійкий, дитина не згадує епізоди свого попереднього життя у зв'язку з низьким рівнем розвитку експресивного мовлення. Висновком органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 104-2418 від 21.03.2018 року встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхніх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Згідно із п. 51 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз'єднання сім'ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Оцінюючи зібрані судом докази в їх сукупності, суд робить висновок про те, що батьки [PERSON] та [PERSON] неналежним чином виконували свої батьківські обов'язки, не дбали про здоров'я своїх дітей та проживання їх у безпечних та комфортних умовах, не піклувались про їх фізичний та психологічний розвиток. При цьому суд враховує, що відібрання дітей і звернення органом опіки до суду з цим позовом є не раптовим, батьків неодноразово протягом 2017 року попереджали про можливі наслідки неналежного догляду за своїми дітьми та їх вихованням. Крім того, після неодноразового складання працівниками соціальних служб актів про неналежні умови проживання та утримання дітей, батьки не вжили жодних заходів для того, щоб переконати службу у правах дітей у тому, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків та відсутність умов для дітей за місцем їх проживання у [ADDRESS] підтверджують навіть свідки зі сторони відповідачів. Зокрема, свідок [PERSON] ([INFO], яка є родичем [PERSON].) суду пояснила, що коли [PERSON] проживала у своєї мами по [ADDRESS], то свідок часто бувала у них вдома. На квартирі чоловіка [PERSON] [PERSON] вона була один раз в лютому 2018 року вже після відібрання дітей. На той час у квартирі робився ремонт, були обідрані шпалери. Коли [PERSON] проживала в матері, то станом на березень-квітень 2017 року діти були доглянуті і нагодовані. Коли [PERSON] переїхала до чоловіка, то її мати казала свідку, що в квартирі дуже брудно. [PERSON] ([INFO], яка є матір'ю відповідача [PERSON].) в суді пояснила, що їй відомо про перебування її онуків у дитячому будинку. Востаннє свідок бачила онуків після Нового 2018 року, а перед цим - у себе на квартирі весною 2017 року. На той час у дітей були елементарні навички самообслуговування, вони грались іграшками. Дочка годувала дітей на той час та доглядала за ними. Водночас свідок визнала, що на квартирі у зятя нормальних умов для дітей не було, було досить брудно (свідок допомагала прибирати та мити підлогу). З чим це пов'язано - свідок пояснити не змогла. За таких обставин суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, які можуть бути відновлені, шляхом звернення [PERSON] та [PERSON] до суду з відповідним позовом після усунення умов, які стали підставою для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно із ч. ч. 2,3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач просить стягнути з кожного з відповідачів аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів їх заробітку щомісяця на кожну дитину. Проте суд не погоджується з таким розміром аліментів, оскільки за таких умов із кожного з відповідачів буде стягуватись по 1/2 частині від їх щомісячного заробітку (доходу), що є максимальним розміром аліментів, що можуть бути стягнуті з особи. За таких обставин,

Outcome: approved