Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У липні 2014 року Броварський міжрайонний прокурор Київської області (далі - Прокурор) звернувся до суду в інтересах держави в особі Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації (далі - Департамент соцзахисту Київської ОДА), у якому зазначав, що Броварською міжрайонною прокуратурою Київської області в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законодавства України в галузі соціального захисту населення щодо забезпечення на пільгових умовах інвалідів автомобілями було проведено перевірку, у ході якої встановлено факт грубого порушення [PERSON] вимог законодавства, що призвело до порушення прав держави на володіння і розпорядження державним майном - автомобілем марки "ЗАЗ-110280", кузов № [NUMBER], 2004 року випуску (далі - спірний автомобіль). Перевіркою встановлено, що 30 вересня 2004 року згідно із актом приймання-передачі серії МВЧ № 216046 і накладною № 449 Головним управлінням праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації одержано вказаний транспортний засіб вартістю 16363 грн. 20 коп. та передано безкоштовно строком на 10 років без права передачі і продажу його іншій особі інваліду війни ІІ групи [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS]. 21 жовтня 2004 року [PERSON] зобов'язався дотримуватись Правил дорожнього руху, експлуатації, профілактичного ремонту, не передавати належний державі автомобіль іншій особі в користування та не відчужувати його без згоди власника. Дозвіл на керування зазначеним автомобілем за заявою [PERSON] Управлінням соцзахисту Київської ОДА було надано його онукові - відповідачу [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, у зв'язку з чим видана ним на ім'я [PERSON] довіреність припинила свою дію. Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області неодноразово направляло [PERSON], онуку померлого інваліда, листи, у яких просило його вирішити в установленому порядку питання викупу чи повернення автомобіля державі. Проте, жодних дій він не вчинив. Відповідач [PERSON] як повірена особа померлого [PERSON] без згоди власника спірного автомобіля Департаменту соцзахисту Київської ОДА продовжує без законних на те підстав володіти та користуватися належним державі спірним автомобілем. Просив вилучити у відповідача [PERSON] із його незаконного володіння на користь держави в особі Департаменту соцзахисту Київської ОДА автомобіль марки "ЗАЗ-110280", кузов № [NUMBER], 2004 року випуску. Прокурор Мольченко О.О. у суді позов підтримала, просила суд задовольнити його. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Департамент соцзахисту Київської ОДА у суд не з'явився, просив розглянути дану справу за відсутності їхнього представника. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду теж не надходила. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30 вересня 2004 року Головне управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації безкоштовно передало інваліду війни ІІ групи [PERSON] належний державі автомобіль марки "ЗАЗ-110280", кузов № [NUMBER], 2004 року випуску, строком на 10 років без права передачі та продажу його іншій особі. 21 жовтня 2004 року інваліду [PERSON] було роз'яснено, що виданий йому автомобіль є власністю держави, тому він не має права його продавати, дарувати, заповідати. [PERSON] зобов'язався дотримуватись Правил дорожнього руху, експлуатації, профілактичного ремонту автомобіля, не передавати його без дозволу в користування іншій особі та не відчужувати. 27 жовтня 2004 року зазначений автомобіль Броварським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України був зареєстрований за [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER]. 24 вересня 2007 року Головним управлінням праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації дозвіл на керування цим автомобілем за заявою інваліда [PERSON] було надано його онукові [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер у віці 87 років, про що свідчить Актовий запис про смерть № 25 від 12 січня 2011 року. Після смерті [PERSON] зазначений вище, належний державі автомобіль залишився у володінні та користуванні онука померлого інваліда - відповідача [PERSON], якому Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області неодноразово: 05 травня 2011 року, 19 червня 2012 року та 28 лютого 2013 року направляло листи, у яких роз'яснювало йому право викупу даного автомобіля чи його повернення державі. Незважаючи на неодноразові повідомлення, [PERSON] протягом більше трьох років із дня смерті інваліда [PERSON] будь-яких дій щодо викупу чи повернення державі спірного автомобіля, що знаходився в користуванні інваліда менше 10 років, не вчинив, до управління соцзахисту із відповідною заявою він не звернувся та автомобіль державі не повернув. За змістом п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність. У зв'язку зі смертю [PERSON], видана ним на ім'я [PERSON] довіреність на право керування спірним автомобілем припинила свою дію. Згідно із ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 326 ЦК України від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 затверджено Порядок забезпечення інвалідів автомобілями (далі - Порядок). Вказаний порядок визначає механізм забезпечення легковими автомобілями, інвалідів, зокрема дітей-інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах, є громадянами України і місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту. У п. 6 даного Порядку передбачено, що інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту чи управлінню виконавчої дирекції на умовах згідно із п. 14 цього Порядку. За змістом п. 16 абзацу першого вказаного Порядку після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда. Згідно із абзацом другим п. 16 цього ж Порядку автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім'ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики. Відповідно до абзацу дев'ятого п. 16 зазначеного Порядку члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. У абзаці одинадцятому п. 16 даного Порядку забезпечення інвалідів автомобілями визначено, що в іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. За змістом абзацу п'ятнадцятого п. 16 даного Порядку автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Згідно із вимогами ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] незаконно, без будь-яких правових підстав, володіє на даний час належним державі автомобілем марки "ЗАЗ-110280", кузов № [NUMBER], 2004 року випуску, що видавався у користування інваліду [PERSON], який помер [INFO], суд дійшов висновку, що позов Прокурора ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень від сплати судового збору звільняються. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи ставки судового збору, визначені ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", із відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved