Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК " (далі ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 21 березня 2008 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № МР-05-08, за умовами якого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", надало відповідачу кредит у розмірі 20000,00 грн на термін до 19 березня 2010 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним договором ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК " уклало з [PERSON] договір поруки № МР-05-08 від 21.03.2008 року. Позичальник зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку із чим станом на 18 листопада 2016 року утворилась заборгованість. Усвоїй заяві позивач просить стягнути на свою користь з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 14867,00 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 2707,87 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7149,91 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 4063,17 грн, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору 250,00 грн (фіксована частина), 696,05 грн (процентна складова). У судове засідання особи які беруть участь у розгляді справи не зявилися. Представник позивача подав до суду заяву, про підтримання позову та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, подавши заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, посилаючись на сплив строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 21 березня 2008 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" і [PERSON] укладено кредитний договір № МР-05-08, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 20000,00 грн зі сплатою 20 % річних за користування кредитними коштами на термін до 19 березня 2010 року. Для забезпечення виконання кредитного договору 21 березня 2008 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" уклало з [PERSON] договір поруки. Умовами цього договору встановлено строк його дії - до повного виконання зобов'язань за кредитним договором, при цьому також передбачено, що порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором (пункти 11, 12 кредитних договорів). Внаслідок неповного та несвоєчасного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором у останього станом на 18 листопада 2016 року виникла заборгованість у загальному розмірі 14867,00 грн. Згідно статті 1054 частини 1 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України ), за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини 2 цієї ж статті та частини 2 статті 1046 ЦК України кредитний договір вважається укладеним з моменту передання грошей. \~Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~Відповідно до змісту статей 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. За змістом статті 256 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу протягом строку позовної давності. Висновок про правильне застосування норм матеріального права щодо позовної давності міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13. Відповідно до цього висновку для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Встановивши, що порушення строку останнього чергового платежу за кредитним договором № МР-05-08 мало місце у березні 2010 року, а кінцевий термін повного погашення кредиту встановлено сторонами до 19 березня 2010 року, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у звязку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем [PERSON]

Outcome: dismissed