Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

19.11.2021 р. Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.12.2017 р. між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (надалі - Банк, Позивач, АТ «Кредобанк») та [PERSON] (надалі - Позичальник; Відповідач-1, Боржник) укладено Кредитний договір № СL - 86482 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі - Кредит)- на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі (п.1 Договору). Відповідно до п. 2.1. Договору, Банк видає Позичальнику Кредит у розмірі 72 300, 00 грн (Сімдесят дві тисячі триста гривень 00 копійок) на строк до 14.12.2022 року. Відповідно до п.2.4 Договору, Позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби. Відповідно до п.2.5 Договору, для обліку виданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . 14.12.2017 р. між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву № СL-86482 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] . Факт наявності зареєстрованого шлюбу підтверджується штампом у паспорті [PERSON] , що 03.10.1992 р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Шляхом підписання Анкети-заяви № СL-86482 [PERSON] не заперечує проти отримання його дружиною кредиту. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № СL-86482 від 15.12.2017 р. станом на 28.09.2021 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить суму у розмірі 63 500. 21 ГРН (Шістдесят три тисячі п`ятсот гривень 21 копійка), що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 54 068,07 грн; заборгованості за відсотками - 9 432,14 грн. 07.07.2021 р. представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до [PERSON] та 27.07.2021 р. до другого з подружжя [PERSON] (копії досудових вимог, копія опису вкладення у лист, копії списів згрупованих відправлень додаються). 05.08.2021р. досудова вимога була отримана особисто [PERSON] та 13.07.2021р. другим з подружжя [PERSON] , що підтверджується підписом [PERSON] та [PERSON] на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак, протягом встановлених строків у досудовій вимозі [PERSON] не здійснила жодного погашення заборгованості та не зверталась до Банку для мирного врегулювання спору. Звертають увагу суду, що вжиті заходи досудового врегулювання спору між Банком та Боржником наразі є безрезультатним. Тому, представник позивача заявляє вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з аналізом справи, побудови стратегії дій по справі та написанням позовної заяви та супроводом представника в судових засіданнях у РОЗМІРІ 6 350.00 грн, просить суд стягнути солідарно із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: 80243. Львівська обл., Радехівський р-н., с. Хмільно, адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] на користь АТ «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул.: Сахарова, буд. 78; ЄДРПОУ 09807862) суму заборгованості за Кредитним договором №:СL-86482 від 15.12.2017 р. у розмірі 63 500. 21 грн. (шістдесят три тисячі п`ятсот гривень 21 копійка), що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 54 068, 07 грн; заборгованості за відсотками - 9 432,14 грн. Стягнути солідарно із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: 80243. Львівська обл., Радехівський р-н., с. Хмільно, адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , Адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] ) на користь АТ «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78; ЄДРПОУ 09807862) суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270.00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок). Стягнути солідарно із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: 80243. Львівська обл., Радехівський р-н., с. Хмільно, адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] на користь АТ «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78; ЄДРПОУ 09807862) суму витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6 350. 00 грн (Шість тисяч триста п`ятдесят гривень 00 копійок. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021 р.. вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П. 24.11.2021 р. ухвалою Радехівського районного суду Львівської області прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено у спрощеному порядку. 03.12.2021 р. судове засідання відкладено протокольно через неявку учасників провадження. 16.12.2021 р. в судове засідання представник позивача не з`явилася, в матеріалах справи містяться заяви представника позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують (а.с.68-69). Відповідач [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. 16.12.2021 р. від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості визнає, проте заперечує у стягненні витрат на правову допомогу так як такі належними доказами не підтверджені (а.с.73). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що згідно кредитного договору CL-86482 від 15.12.2017 р. між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № СL - 86482, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі - Кредит)- на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1. Договору, Банк видає Позичальнику Кредит у розмірі (а.с.18-20). 14.12.2017 р. між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву № СL-86482 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] (а.с.22). Відповідно до розрахунку заборгованості по Кредитному договору № СL-86482 від 15.12.2017 р. станом на 28.09.2021 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить суму у розмірі 63 500. 21 грн (шістдесят три тисячі п`ятсот гривень 21 копійка), що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 54 068,07 грн; Заборгованості за відсотками - 9 432,14 грн (а.с.6-8). Згідно до досудової вимоги від 05.07.2021 р. представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до [PERSON] (а.с.28). Відповідно до досудової вимоги від 27.07.2021 р. представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до [PERSON] (а.с.28). Разом із позовною заявою, крім згаданих документів позивач надав інформацію про рух коштів по рахунку від 15.12.2017 р. по 28.09.2021 р. (а.с.17), копії паспортів [PERSON] (а.с.23-27), Статут АТ «КРЕДОБАНК» (а.с.38-42), виписку з ЄДР (а.с.43), ордер(а.с.42), витяг з договору про надання правової допомоги (а.с.43), довіреність (а.с.47). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Згідно змісту статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, банком був наданий кредит відповідачці шляхом зарахування кредитних коштів на поточний або поточний (картковий) рахунок відповідачки. Сума кредиту на сплату страхового платежу за договором страхування життя була перерахована Банком на поточний рахунок страхової компанії. Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання, так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.3.1 Договору, Кредит видається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням Позичальника, яке міститься в п.2.4 Кредитного договору. Відповідно до п. 4.1 Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 44, 99 % річних. Відповідно до п. 4.2. Договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною у п. 4.1. цього договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору. Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додаткими до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього Договору). Всього Позичальник зобов`язаний здійснити 60 Щомісячних платежів по 3 077 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення Кредитного договору. Відповідно до п. 6.6. Договору, погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється у наступній черговості: У першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування Кредитом; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); У другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування Кредитом; поточні платежі по поверненню Кредиту (основного боргу); У третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненню Кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. Згідно із п. 6.9. Договору, Банк у випадку, передбачених п. 3.3. Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. Відповідно до 6.10. Договору, Позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів після отримання письмової вимоги Банку (п.6.9.) усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом ЗО календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим Договором не пізніше З1-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку. Відповідно до п. 7.1. Договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України. Як вбачається з руху коштів по рахунку з 15.12.2017 по 28.09.2021 р. банком зобов`язання за кредитним договором виконано. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] визнає заборгованість за кредитним договором CL-86482 від 15.12.20217 р., вона користувалась кредитними коштами, разом з тим, не сплачувала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором. Щодо позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, то суд дійшов такого висновку. Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України). Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість; 2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом. (стаття 31 Цивільного кодексу України) Правовий аналіз частини четвертої статті 65 СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів. За таких обставин суди повинні досліджувати, чи отримані грошові кошти були витрачені в інтересах сім`ї, чи підтверджено це відповідними доказами, а також з`ясовувати, чи надавав інший ж подружжя у письмовій формі згоду на укладення договору позики. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2019 року (справа № 638/20603/16, провадження № 61-26089св18) та від 08 квітня 2020 року (справа № 361/7130/15-ц, провадження № 61-1843св20). З умов договору кредиту №CL-86482 від 15.12.2017 р., укладеного між банком та [PERSON] , анкети-заяви [PERSON] видно, що відповідач отримав кредит на суму 72300 грн., так як взятий на поточні потреби позичальника. Шляхом підписання анкети-заяви [PERSON] підтвердила, що суму отриманого кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином, який не потребує згоди другого з подружжя. Чоловік позичальника [PERSON] не заперечив щодо отримання кредиту, проте сам кредитний договір не підписував, в анкеті-заяві відсутні умови про солідарну відповідальність його кредитним договором, який ще не укладений. Так, факт шлюбних відносин підтверджується штампом у паспорті відповідача [PERSON] про реєстрацію шлюбу. У анкеті-заяві №CL-86482 від 15.12.2017 [PERSON] зазначила ціль отримання кредиту - ремонт. Верховним Судом у постанові від 12.05.2020 в справі № 243/5477/15-ц зроблено висновок про те, що здійснені ремонтні роботи є невід`ємною частиною об`єкту ремонту та не є окремим об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому розподілу не підлягають. Таким чином, вказаний висновок Верховного Суду підтверджує, що кошти, отримані/витрачені одним із подружжя, у даному спорі відповідачем [PERSON] , з метою проведення ремонту, не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, що також виключає обов`язок другого з подружжя, тобто відповідача [PERSON] , нести відповідальність за кредитним договором, укладеним одним із подружжя/відповідачем з метою отримання коштів на проведення ремонту. Відтак, належних і допустимих доказів того, що кредитний договір укладено в інтересах сім`ї та отримані позичальником грошові кошти були витрачені саме в інтересах сім`ї позивач суду не надав. Посилання позивача на умови анкети заяви не свідчить про те, що вона укладала договір в інтересах сім`ї та витратила їх в її інтересах. Вказані твердження є припущеннями. Отже немає правових підстав кваліфікувати [PERSON] як зобов`язану особу (боржника) за укладеним між [PERSON] та позивачем кредитним договором. Посилання позивача на судову практику, висловлену у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі № 205/5882/18 суд до уваги не бере, оскільки, вказана постанова прийнята за інших фактичних обставин справи та правовідносини, з яких виник спір у даній справі не є подібними. У кредитному договорі відповідачем [PERSON] зазначено ціль кредиту - на поточні потреби позичальника, а в анкеті - заяві ціль отримання кредиту - ремонт, що не підтверджує того, що вказаний кредитний договір було укладено в інтересах сім`ї відповідачів. Таким чином, в задоволенні позовних вимог АТ "Кредобанк" до відповідача [PERSON] необхідно відмовити. Відтак, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Вирішуючи питання судових витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з такого. У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачів витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6350 грн, на підтвердження понесення яких надав копію договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, укладеного між АТ "Кредобанк" та Адвокатським об`єднанням "Бізнес і право", копію ордеру серії КС №573217 від 16.06.2020, виданого Адвокатським об`єднанням "Бізнес і право" на ім`я адвоката Павленка С.В. щодо надання правової допомоги АТ "Кредобанк", копію довіреності №11821 від 30.12.2020, виданою АТ "Кредобанк" на ім"я адвоката Павленка С.В. з правом представництва інтересів банку в судових органах з відповідними правами, копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Павленка С.В. серії ЧН №000531 від 30.11.2018. Водночас, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутній розрахунок витрат на правову допомогу, а також документальне підтвердження їх понесення позивачем, заперечення щодо такого стягнення [PERSON] , суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу. Оскільки, представником позивача не підтверджено понесених витрат на правничу допомогу належними доказами, тому такі стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: partial