Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» [PERSON] про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за депозитним договором. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 31.07.2014 року в м. Володимирі-Волинському, Волинської області між ПАТ «Комерціїний банк «Надра» в особі начальника віддллення 0203 ПАТ «КБ «Надра» [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір №1992505 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ Базовий», в іноземній валюті доларах США на суму 15\~000 доларів США, строком на 6 місяців, з кінцевим терміном повернення вкладу та процентів за ним 31.01.2015 року. На усну вимогу позивача 31.01.2015 р. щодо повернення грошових коштів у сумі 15\~000 доларів США за договором №1992505 від 31.07.2014 року начальником відділення 0203 ПАТ «КБ «Надра» [PERSON] було відмовлено з покликанням на те, що у відділленні Банку відсутня необхідна сума коштів. 02.02.2015 року позивачем на імя директора відділення ПАТ «КБ Надра» Луцьке РУ [PERSON] було подано письмову заяву з вимогою забезпечити негайне повернення вкладу разом з нарахованими процентами в іноземній валюті доларах США, відповідно до умов Договору №1992505 від 31.07.2014р. Листом від 13.03.2015 року №1103/44 директора відділення ПАТ «КБ «Надра» Луцьке РУ [PERSON] у задоволенні заяви позивача від 02.02.2015 року про негайне повернення депозитних коштів та сплату нарахованих процентів було відмовлено з тих підстав, що відповідно до ст. 34 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», постановою правління НБУ від 05.02.2015 року №83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року №26 щодо запровадження з 06.02.2015 року в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи на тимчасову адміністрацію, в звязку з чим проведення будь-яких видаткових операцій за укладеними правочинами заборонено. Належні кошти обліковуються на поточному рахунку, відкритому в ПАТ «КБ «Надра». У листі не було зазначено жодної причини чому з 31.01.2015 р. по 05.02.2015 р. включно, до запровадження в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації, їй не повернуто депозитних коштів. Під час дії тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра», 28.04.2015 р., нею була отримано від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантована сума депозитних коштів у національній валюті України 200000 гривень, що відповідно до встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на день початку процедури виведення Фондом Банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в ньому - 06.02.2015 року в розмірі 2313,0580 за 100 доларів США відповідачє сумі 8646,55 доларів США. Решту суми вкладу та нарахованих процентів у розмірі (15759,08 доларів США 8646,55 долари США) = 7112,53 долари США до цього часу Банком не повернуто. 23.06.2015 року позивач звернулася із заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Пат «КБ «Надра» [PERSON] про включення її до реєстру кредиторів банку з майновими вимогами на заборговану суму депозитних коштів і цього ж дня вона була зареєстрована в Реєстрі вимог кредиторів. Після запровадження в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації та прийняття рішення про початок процедури ліквідації цього банку, їй не повернуті решта заборгованої суми вкладу за договором №1992505 строкового банківського вкладу. Позивач просить стягнути з ПАТ «КБ «Надра» в її користь 7112,53 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06.02.2015 року становить 164\~517,08 грн. 27.02.2018 року та 02.03.2018 року представником ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» [PERSON] подано відзив на позов, в якому зазначено, що починаючи з 06.02.2015 року у звязку із запровадженням тимчасової адміністрації, ПАТ «КБ «Надра» здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», котрий є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у спірних правовідносинах. Зазначає, що запровадження процедури ліквідації банку унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Звертає увагу суду, що відповідно до Постанови Верховного Суду України від 08.02.2018 року у справі №308/3282/15-ц, де висловлену правову позицію, що якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Вказана правова позиція є незмінною і правових підстав для відступлення від цієї позиції касаційний суд не знаходить. Зазначає також, що позивач отримав максимальну гарантовану суму компенсації по вкладам ПАТ «КБ «Надра» в розмірі 200000 грн., що є еквівалентом 11111,26 доларів США, а залишкову суму вкладу в розмірі 4647,82 долари США позивач має право отримати, як кредитор 4 черги виключно у порядку черговості передбаченими законодавством. Крім того, представник відповідача наголошує на тому, що при здійсненні розрахунків суми заборгованості по вкладах в іноземній валюті для розрахунку застосовується офіційний курс НБУ гривні до долара США на день початку процедури ліквідації банку, тобто на 04.06.2015 року, оскільки саме в цей день відбулось відкликання банківської ліцензії ПАТ «КБ «Надра», а не офіційний курс гривні до долара США, що діяв на момент запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Надра», як про це зазначає у позовній заяві позивач. Просить відмовити у задоволенні позову повністю. 12.03.2018 року позивачем подано відповідь на відзив відповідача в якій зазначила, що відповідач зобовязаний був на підставі ст.ст. 1058, 1074 ЦК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) виплатити їй, без будь-яких обмежень, суму вкладу і нарахованих на нього процентів у розмірі 15759,08 доларів США в строк, встановлений Договором банківського вкладу 31 січня 2015 року або наступного робочого дня 02 лютого 2015 року, тобто ще до введення 06 лютого 2015 року в Банку тимчасової адміністрації. Просить позов задовольнити повністю. В судове засідання представник позивача не зявилась, однак подала заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у її відсутності. \~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову, в обгрунтування надала пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Надра» укладений Договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 1992505, без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий». Згідно з п. 1.1. Договору позивач зобов»язалась передати, а Банк зобов»язався прийняти грошову суму в розмірі 15000 доларів США та зобов»язався повернути вкладнику дану суму коштів і сплатити проценти на умовах і в порядку, визначеному договором. У п. 2.2., 2.3. сторони визначили, що строк розміщення вкладу становить 6 місяців від дати фактичного надходження вкладу на рахунок. Перебіг строку розміщення вкладу розпочинається з дня надходження вкладу на рахунок. У разі внесення вкладником коштів в день підписання сторонами цього договору, датою повернення вкладнику вкладу є 31.01.2015 р. Із дослідженної судом квитанції №5266 від 31.07.2014 р. встановлено, що позивач 31.07.2014 р. внесла на депозит Банку кошти в сумі 15000 доларів США, а тому датою повернення позивачу вкладу є 31.01.2015 р. Судом встановлено, що у зв»язку із настанням строку повернення вкладу, 02.02.2015 р. позивачем подано заяву на імя директора відділення ПАТ КБ «Надра» Луцьке РУ про повернення вкладу разом з нарахованими процентами в іноземній валюті. Листом директора відділення Луцького РУ ПАТ КБ «Надра» від 13.03.2015 р. у задоволенні заяви позивача було відмовлено з тих підстав, що постановою Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» та запровадження 06.02.2015 року тимчасової адміністрації. Із змісту цієї постанови вбачається, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення 05.02.2015р. № 26 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Комерційний Банк "Надра", згідно з яким з 06.02.2015 р. по 05.05.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Комерційний Банк "Надра". В подальшому, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.04.2015 р. прийнято рішення №85, яким продовжено тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ «Надра» по 05.06.2015 р. 05.06.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 113 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Надра" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким вирішено припинити здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра» з 05.06.2015 р., розпочати з 05.06.2015 р. процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Надра" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" [PERSON] строком на 1 рік, з 05 червня 2015 р. до 04 червня 2016 р. включно. Рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №616 від 28.04.2016 р. та №2342 від 03.11.2016 р. продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» по 03.06.2020 р. включно. Таким чином, з 06.02.2015 р. і по теперішній час, у зв»язку із запровадженням тимчасової адміністрації, ПАТ КБ «Надра» здійснює діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у звязку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша\~статті 1058 ЦК України). Відповідно до ч.1, 2\~статті 1060 ЦК України\~договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~передбачено, що\~вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. При цьому, ч. 1\~статті 1074 ЦК України\~визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Таким чином, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі. Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована\~Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,\~який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини. У пункті 8 Прикінцевих і\~перехідних положень Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. Згідно з пунктом 16 частини першої\~статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~ліквідація банку -\~\~це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, спори, пов»язані із виконанням банком, у якому запровадження тимчасова адміністрація чи розпочата процедура його ліквідації, своїх зобов»язань перед вкладником, регулюються саме Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми якого є спеціальними, а він є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у спірних правовідносинах (постанова ВСУ від 20.01.2016 р. №6-2001 ц 15). Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Відповідно до п. 1, 2 ч. 5\~статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Згідно з ч. 2\~ст. 46 цього Закону\~з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. У ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вирішуючи даний спір суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, котрі викладені у постановах Верховного Суду від 08.02.2018 р. (справа №308/3282/15-ц) та від 14.02.2018 р. (справа 761/20903/15-ц) відповідно до яких, якщо на момент ухвалення рішення судом у банк вже було введено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру його ліквідації, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що з 06.02.2015 р. Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра». На момент ухвалення рішення судом у банк було введено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру його ліквідації, що відповідно до вищевказаних норм Закону та висновків Верховного Суду унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», котрий є приорітетним відносно інших законодавчих актів України тавизначає черговість задоволення вимог кредиторів. При цьому, ст. ст.\~26,\~27,\~48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~та Розділів III\~і IV\~Положення № 14 передбачено, що Фонд гарантування починає виплату коштів в межах гарантованої державою суми відшкодування (200 000 грн.) вкладникам неплатоспроможного банку, які включені в Загальний реєстр вкладників. Квитанцією від 28.04.2015 р. підтверджується, що 28.04.2015 р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу виплачено 200000 гривень, що еквівалентно 11111,26 доларів США (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти за 100 доларів США - 1799,9763 гривень). Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом Банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Судом встановлено, що на день початку введення у ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації, тобто на початок дня 06 лютого 2015 року на 09 год. 00 хв., відповідно до даних офіційного сайту Національного банку України, був встановлений офіційний курси гривні до іноземної валюти за 100 доларів США - 1799,9763 гривень. Курс 2313,0580 грн. за 100 дол США встановлений НБУ в 14 год. 06.02.2015 р. і відповідно до вимог п. 9 «Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів» №496 почав діяти тільки з 14 год. 06.02.2015 р., а тому виплата коштів позивачу проводилась згідно курсу 17,999763 грн. за 1 долар США, який діяв на 09 год. 06.02.2015 р., тобто на початок введення у банк тимчасової адміністрації. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що доводи позивача про те, що при виплаті їй суми у 2000000 грн. слід було враховувати офіційний курс гривні до долара США саме 2313,0580 грн. за 100 доларів США, а не 1799,9763 грн. є безпідставним і не беруться судом до уваги. Згідно з ст. 52 Закону України «Про систему гарнтування вкладів фізичних осіб» в четверту чергу задовольняються вимоги вкладників фізичних осіб, у частині, що перевищує суму виплачену Фондом. Судом встановлено, що позивач 23.06.2015 р. подала заяву про включення її до реєстру кредиторів банку з майновими вимогами на заборговану суму депозитних коштів і скористалась передбаченою Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедурою пред'явлення майнових вимог до Банку. Кредиторські вимоги позивача за Договором включені до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ КБ «Надра», тому повернення решти вкладу, у частині, що перевищує виплачену суму Фондом відбувається за визначеною Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедурою. При цьому, суд звертає увагу, що задоволення вимог окремого кредитора, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є безпідставними, так як не грунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed