Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

10 квітня 2015 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Відповідно до укладеного договору № б/н від 21.08.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем не виконувалися умови договору, у звязку з чим, станом на 31.07.2015 року у останнього перед банком існує заборгованість у розмірі 18331,87 грн., яка складається з: 4801,09 грн. заборгованості за кредитом; 8102,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4079,41 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 849,14 грн. штрафу (процентна складова). Позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій наполягав на позовних вимогах в повному обсязі, з підстав викладених в позові. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила застосувати до вимог позивача строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Між сторонами склалися кредитні правовідносини. 25.11.2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із Заяви позичальника, Пам»ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, згідно з яким відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка «Універсальна GOLD» зі сплатою за користування кредитом 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості. Зі статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" вбачається, що ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". Між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого банком було надано [PERSON] кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.10-16). Згідно заяви (а.с.10), яка була підписана відповідачкою 21.08.2008 року, вказана заява разом з Пам»яткою клиєнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.3.1 Умов та Правил надання банківських послуг, датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітка Банку» Заяви. Датою відкриття рахунку, згідно заяви [PERSON] від 21.08.2008 року (а.с.10) значиться 25.11.2008 року. Таким чином судом встановлено, що договір про надання банківських послуг між позивачем та відповідачем укладено саме 25.11.2008 року. Відповідно до вище укладеного договору від 25.11.2008 року, позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 4149625301356752, яка була видана [PERSON] 05 грудня 2008 року зі строком її дії на 2 роки, а саме до 30.11.2010 року. Вказані обставини підтверджуються заявою від 21.08.2008 року (а.с.10), інформацією банку від 27.05.2015 року (а.с.36а) та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти від 27.05.2015 року (а.с.36). Відповідно до умов кредитного договору строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної карти (а.с.10). Відповідно до п.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, який встановлений Тарифами банку із розрахунку 360 днів на рік.. Відповідно до умов кредитного договору (заяви від 21.08.08.2008 року), базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору 2,5% в місяць із розрахунку 360 днів на рік [PERSON] підписавши вищевказаний договір зобов»язалась повернути банку наданий кредит та сплатити винагороду банку, на умовах визначених в договорі. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).\~\~ Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст.\~530,\~631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Відповідно до 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, строки та порядок погашення кредиту по платіжним картам з встановленим мінімальним обов»язковим платежом приведений в Пам»ятці Клієнта, який є невідємною частиною договору. Відповідно до п.5.4. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач повинен був погашати кредит щомісячними платежами. Повністю погасити заборгованість за вказаним договором відповідач повинен був не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, тобто не пізніше 30.11.2010 року. Зі змісту позовних вимог позивача вбачається, що відповідач належним чином свої зобов»язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість. Розрахунок заборгованості за вищевказаним договором (а.с.8-9), наданий позивачем, свідчить про те, що станом на 31.07.2014 року, заборгованість відповідача становить 18331,87 грн., яка складається з: 4801,09 грн. заборгованості за кредитом; 8102,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4079,41 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 849,14 грн. штрафу (процентна складова). Будь-яких заперечень від відповідача щодо існування у неї боргу у вищевказаному розмірі, за вищевказаним договором до суду не надходило. В своїх письмових запереченнях відповідачка просила лише застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що наявність вказаного кредитного договору, його умови та вищевказану заборгованість відповідачкою не оспорюється. Відповідно до вимог\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і наявність у відповідача вищевказаної заборгованості по вищевказаному кредитному договору підтверджується. Як вбачається із письмової заяви відповідача, остання просила застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити в задоволенні позову на цих підставах. З приводу цього суд зазначає наступне. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. ЦК України не передбачає заборони предявлення окремих вимог у звязку з пропущенням позовної давності. Згідно з ч.1\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом\~ст. 261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У заяві про надання послуг, підписаній сторонами зазначено, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною картою визначено, що строк дії карти вказаний на лицевій стороні карти ( місяць та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно з пунктом 3.1.3 по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку( в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотримання інших умов продовження, передбачених договором. Пунктом 3.1.4 зазначених Правил визначено, що карта миттєвого випуску продовженню не підлягає. Пунктом 5.4 Правил користування платіжною карткою визначено, що строк погашення кредиту у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті (у полі MONTH). Як вбачається з наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти №4149625301356752, відповідачу строк дії виданої карти не продовжувався, нова картка, після спливу першої, не видавалась, кредитна лінія не відновлювалась. Позичальнику 05.12.2008 року була видана відповідна платіжна картка кредитка «Універсальна GOLD» за №4149625301356752 зі строком її дії до 30.11.2010 року, вказане підтверджується довідкою позивача від 27.05.2015 року та заявою від 21.08.2008 року. З наведеного вбачається, що з 30.11.2010 року позивач, знаючи про те, що умови кредитного договору відповідачем не виконуються, мав право звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. Враховуючи те, що умовами кредитного договору, встановлений законом, строк позовної давності у 3 роки сторонами не збільшувався, то за захистом порушених прав позивач мав би звернутися до суду в період з 30.11.2010 року по 30.11.2013 року. З штампу вхідної кореспонденції Добропільського міськрайонного суду, який знаходиться на позовній заяві позивача вбачається, що останній звернувся з вказаними вимогами 10 квітня 2015 року, тобто за межами позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. З виписки за період з 25.04.2000 по 25.05.2015 року по карті [PERSON] 4149**** **** 6752 вбачається, що останній раз, внесення коштів за вищевказаним кредитним договором, в рахунок погашення кредитних зобов»язань відповідачкою здійснювалось 13.12.2010 року(а.с.37-43). Відповідно до ст..267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. При зверненні до суду та в судовому засіданні питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, з викладенням причин пропуску, позивачем не ставилось. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають з підстав пропущення позивачем строків позовної давності.

Outcome: dismissed