Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позовні вимоги мотивує тим, що 29.12.2015 року між сторонами по справі в письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: на будівлю магазину, позначеної в інвентарній справі літерою «А», загальною площею 36,7 кв. м., що знаходяться за адресою: вул. Першотравнева, 33а, с. Крупин, Хмільницького району Вінницької області. Будівля магазину належить [PERSON] на підставі біржового контракту (договору купівлі-продажу) № 06/310 від 29.12.2006 року. На виконання зазначеної угоди, в цей же день, позивач передав відповідачу в рахунок оплати зазначеної нерухомості 10000 гривень, тобто повну її вартість визначену їхньою угодою, а відповідач передав [PERSON] ключі від будівлі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29 грудня 2015 року, в якому [PERSON] підтвердив факт отримання від [PERSON], грошей на нерухомість, а також взяв на себе зобов'язання в строк до 1 лютого 2016 року посвідчити із позивачем в письмовій нотаріальній формі договір купівлі-продажу будівлі. Позивач з 29 грудня 2015 року по 31 березня 2016 року неодноразово звертався особисто до [PERSON] з проханням посвідчити договір купівлі-продажу у нотаріуса, але він без будь яких пояснень відмовлявся прийти до нотаріуса для посвідчення договору під різними причинам: не має часу, не може приїхати і т.п. [PERSON] вважає, що між ним та відповідачем було досягнуто домовленості з усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості, а саме: про вартість та умови оплати будівлі на момент передачі її у власність як покупцю. Договір повністю виконаний обома сторонами. Позивач повністю оплатив нерухоме майно, а відповідач передав його у розпорядження [PERSON], про що свідчить передані позивачу добровільно відповідачем правовстановлюючі документи на нерухомість та ключі від дверей будівлі. На даний час [PERSON] проводить капітальний ремонт будівлі, яка знаходиться в аварійному стані так як нею більше 10 років ніхто не користувався. Однак від нотаріального посвідчення договору відповідач ухиляється, чим порушує права позивача на набуття нерухомого майна у власність. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити без його участі. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 29.12.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - будівлі магазину, позначеної в інвентарній справі літерою "А", загальною площею 36,7 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Першотравнева, 33а, с. Крупин, Хмільницького району, Вінницької області (а.с. 3). Відповідно до вказаного договору [PERSON] продає, а покупець [PERSON] купує вказаний обєкт нерухомого майна за ціною 10000 гривень. Право власності у покупця на нерухоме майно, що продається, виникає з моменту підписання договору та повної оплати вартості предмету договору та передачі його згідно до акту приймання-передачі. Будівля магазину, що знаходяться за адресою: вул. Першотравнева, 33а, с. Крупин, Хмільницького району Вінницької області, яка є предметом вказаного договору купівлі-продажу, належить [PERSON] на підставі Біржового контракту № 06/310 від 29 грудня 2006 року ( договору купівлі-продажу ), зареєстрованого на Першій українській міжрегіональній товарній біржі 29.12.2006 року ( а.с. 8 - 15 ). Вказані обставини підтверджуються також інвентаризаційною справою КП "Вінницьке ООБТІ" на будівлю, що знаходиться за адресою - вул. Першотравнева, 33а, с. Крупин, Хмільницького району Вінницької області (а.с. 9-15). Як вбачається з договору купівлі-продажу від 29.12.2015 року, між сторонами договору було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору передбачених ч.1 ст. 638, ст. ст. 655-657 ЦК України. Позивач повністю оплатив та прийняв у своє користування і володіння обєкти нерухомого майна, яке є предметом договору купівлі-продажу і відбулося повне виконання його умов, що підтверджується договором купівлі-продажу, актом приймання-передачі нерухомого майна від 29.12.2015 року, розпискою [PERSON] про отримання ним від [PERSON] гроршових коштів в розмірір 10000 гривень (а.с. 3-5). Відповідно до п. 6 вказаного договору купівлі-продажу, відповідач (продавець) [PERSON] взяв на себе зобовязання до 01.02.2016 року нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. Проте до нотаріуса він не зявився, а тому суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі вчиняються правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно ч.1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельних ділянок, цілісних (єдиних) майнових комплексів, житлового будинку (квартири) та іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Також частиною 2 статті 220 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частиною 3 статті 640 ЦК України визначено, що договір який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Так як сторони у справі [PERSON] та [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, що підтверджено письмовими доказами, проте одна із сторін, а саме відповідач у справі [PERSON] ухиляється від його нотаріального посвідчення, а також враховуючи, що визнання відповідачем у справі позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість визнання дійсним договору купівлі-продажу від 29.12.2015 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON]. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачами доведено обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Так як відповідно до 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджуються з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, суд вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути 640 гривень судових витрат на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved