Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.05.2019 року звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~Управління поліції\~охорони в\~Полтавській області,\~третя особа:\~служба у\~справах дітей\~виконавчого комітету\~Шевченківської у\~м.\~Полтаві ради\~про усунення\~перешкод у\~користуванні житлом,\~ стягнення\~завданих збитківв якому просив стягнути з відповідачів на його користь грошові кошти у сумі 87452,25 грн. в якості компенсації вартості утримання житла, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . Усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] для [PERSON] , та [PERSON] шляхом зобов`язання відповідачів видати ключі від квартири та не перешкоджати їм у доступі до житла. В обґрунтування\~позову вказував,\~що на\~підставі свідоцтва\~про право\~власності на\~житло від\~04.11.2004\~року позивач\~та відповідачі [PERSON] , [PERSON] отримали у власність квартиру [ADDRESS] . Приватизація на квартиру оформлялась терміново оскільки в цей час відповідачі [PERSON] , та [PERSON] терміново виїжджали на постійне місце проживання в Державу Ізраїль, а тому запропонували позивачу викупити їх частини. Кошти [PERSON] сплатив, однак через поспіх документи своєчасно не оформив. Вказував, що увесь цей час позивач утримує вказане житло, а саме сплачує вартість комунальних послуг, здійснює поточний і капітальний ремонт, вартість яких 87452,25 грн. Відповідачі перешкоджають йому в користуванні належної на праві власності квартирою. Ухвалою суду від 21.05.2019 року відкрито провадження у справі. 24.06.2019 року та 11.10.2019 року на адресу суду надійшов відзив від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , згідно якого останні просили відмовити в задоволення позовних вимог, так як у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факти об`єктивно існуючих на даний момент перешкод для позивача [PERSON] у користуванні належною йому частиною квартири, а право власності, як абсолютне право, може захищатися лише доведеністю самого факту порушення, що в даному випадку позивачем зроблено не було. Щодо позовних вимог про стягнення компенсації на утримання житла відповідачі також заперечують у повному обсязі, зважаючи на безпідставність заявлених позовних вимог та їх необґрунтованість. 17.10.2019 року на адресу суду надійшла заява від відповідачів [PERSON] , [PERSON] про застосування строку позовної давності щодо стягнення коштів на утримання житла за період з 01.09.2004 року по 15.04.2019 року . 25.10.2019 року надійшла відповідь на відзив, де представник позивача зазначав, що спір виник у жовті 2017 року,тобто позов пред`явлений у межах строку позовної давності. Ухвалою суду від 25.10.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання учасники процесу не з`явились. Представник позивача надав заяву відповідно до якої просив слухати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову заперечував. Треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про день і час судового засідання. Неявка представників сторін, які не з`явились у судове засідання, не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного . За правилами ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено документально, що позивачу [PERSON] відповідачам [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.11.2004 року належить квартира [ADDRESS] . Позивач у своєму позові посилався на обставини не допуску його до квартири, чинення перешкод з боку відповідачів, у зв`язку з чим він не має можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном. Частинами 1та 4 статті 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст.321\~ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~зі ст.391ЦК України\~власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм Майном. У рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 р., в рішенні в справі "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24.06.2003 р. зазначено, що у разі, якщо публічний орган порушив закон чи допустив помилки у його застосуванні, суб`єкт приватного права не може відповідати за такі помилки публічних органів, а позбавлення особи майна на підставі цього є неприпустимим. Європейський Суд наголошує, що навіть у разі, якщо майно чи право на майно були набуті особою з тим чи іншим порушенням зі сторони третіх осіб, позбавлення власника такого майна чи права на майно вимагають наявності підстав, що виправдовують такий захід з точки зору вимог ст.1 Першого протоколу згідно з її тлумаченням в усталеній практиці Суду. А згідно з усталеною практикою Суду, при здійсненні будь-якого втручання має забезпечуватися "справедливий баланс" між необхідністю забезпечення загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основоположних прав відповідної особи, тобто, повинен дотримуватися принцип пропорційності. В своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року), зокрема, стосовно необхідності дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Позивач крім іншого, посилаючись на висновок експерта НДКЦ № 1 від 15.04.19 року просив стягнути з відповідачів 87452,25 грн. витрат на утримання квартири, проте суд вважає, що ця позовна вимога задоволенню не підлягає, оскільки матеріалами справи вказані ним витрати на утримання будинку не підтверджуються доказами, висновком експерта підтверджується бажана сума відшкодування, але це не являється належним доказом понесених витрат на утримання будинку. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.ст.\~317,\~383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial