Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

06 липня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Заявлені вимоги мотивував тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті останнього залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , який позивач не має можливості успадкувати через відсутність відповідного правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем майна померлого за заповітом. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У підготовче засідання позивач не з`явився, в позовній заяві, прохав розглядати справу без його участі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за відсутності представника Глобинської міської ради та вказав, що заперечень проти позову не має. Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Фрунзівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 22 листопада 2008 року (а.с.15). До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя - 20 березня 2008 року склав заповіт, усі його права та обов`язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належать йому у майбутньому, та усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право,заповідав [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Фрунзівської сільської ради Глобинського району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі за №69 (а.с. 14). З довідки № 02-36.19/48, виданої виконавчим комітетом Глобинської міської ради Полтавської області 12 травня 2021 року, вбачається, що згідно з записом в по господарській книзі №2 Фрунзівської сільської ради на 2006-2010, за №170 особового рахунку житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , побудований у 1960 році значився за померлим [INFO] - [PERSON] (актовий запис про смерть по Фрунзівській сільській раді Глобинського району Полтавської області № 27 від 22 листопада 2008 року (а.с.6). [PERSON] (позивач) звернувся до завідувача Глобинської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . 29 червня 2021 року державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано документ, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виконаного ТОВ "Глобинське бюро технічної інвентаризації та земельних відносин" інвентаризаційна справа №3, відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок літера "А" загальною площею 53,3 кв.м. та житловою (основною) площею 35,2 кв.м., прибудова до житлового будинку літера "а", навіс літ. «ап.»; сарай літ. «Б»; літня кухня-сарай літера "В"; вбиральня літ. «Г»; погрібник літ. "Д"; погріб літ. "Дп"; огорожа №1; ворота з хвірткою №2, огорожа №3 (а.с. 8-13). Згідно довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» №61/2175 від 21 травня 2021 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року в КП «КМБТІ» зареєстроване нерухоме майно: [ADDRESS] , житловий будинок, частка власності 1/1, власник [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок, видане виконкомом Глобинської районної ради від 17.08.1989 р. (а.с. 7). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] , Глобинською державною нотаріальною конторою Полтавської області заведена спадкова справа № 634/08, заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я померлої. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1,2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України передбачено право пред`явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1965 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем зазначеного будинку за заповітом, який прийняв спадщину після померлого у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, а також спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні, а отже позивач має право на успадкування названого майна. Приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за заповітом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved