Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

У грудні 2014 року кредитна спілка "Ольвія" звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитного боргу. Позивач зазначав, що 06 грудня 2014 року кредитна спілка "Ольвія" (кредитор) та [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір № 72/14, за яким КС "Ольвія" надала позичальнику кредит в розмірі 25000 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 50 відсотків річних. За умовами цього договору позичальник мав щомісячними платежами відповідно до графіку, погашати заборгованість перед банком, у тому числі, частину кредиту, проценти за його користування, але покладені на нього обов"язки не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість розмір якої станом на грудень 2014 року становить 34470,32 грн., з них: 24288,90 грн. - тіло кредиту, та 10181,42 грн. відсотки за користування кредитом. З метою забезпечення виконання умов кредиту по зазначеному договору з [PERSON] був укладений договір поруки № 72/14 від 06 лютого 2014 року. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору № 72/14 в сумі 34470,32 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, з розрахунком заборгованості погодився. Відповідач [PERSON] позов не визнав, не заперечував, що підписав договір поруки, але вважає, що борг повинен був сплачувати [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Зі змісту ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, в разі, якщо позичальник прострочив повернення чергової частини позики. Такі ж вимоги передбачені і п.п. 5.4.3 кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що 06 лютого 2014 року між КС "Ольвія" і [PERSON] укладено кредитний договір № 72/14 за яким банк зобов'язався надати останньому кредит в розмірі 25000 грн. строком на 24 місяці, а останній, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним. Згідно п. 3.2.2 кредитного договору відповідач повинен здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими кредитними ресурсами, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами відповідно до умов договору. Проте, позичальник не виконує належним чином взяті зобов'язання за кредитними договором. В зв'язку з цим станом на грудень 2014 року утрворилася заборгованість, розмір якої становить 34470,32 грн., з них: 24288,90 грн. - тіло кредиту, та 10181,42 грн. відсотки за користування кредитом. Отже, відповідачем порушено зобов'язання, щодо погашення позичкової заборгованості, а тому відповідно до ст.. 1050 ЦК України є підстави для дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором. Про наявність такої заборгованості повідомлені відповідачі. Правові наслідки порушення зобов'язання та відповідальність за порушення зобов'язання передбачені ст.. 611 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд вважає, що несплата своєчасно позичальником кредиту є істотним порушенням умов договору. Оцінюючи надані докази позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved