Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

До Біляївського районного суду Одеської області звернувся позивач [PERSON].з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, який згодом, після проведення судової будівельно-технічної експертизи, уточнив, в якому зазначив, що 29.04.2001 року Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 29.05.2013 року шлюб розірваний. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. За період шлюбу подружжям набуте наступне спільне майно, яке підлягає поділу у справі: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який збудований подружжям під час шлюбу та зареєстрований на праві власності за [PERSON], вартістю 860 000 грн., автомобіль ЗИЛ-130 р/н [NUMBER], який зареєстрований 01.03.2006 року на і'мя [PERSON], відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], вартістю 56 350, 49 грн. Таким чином, загальна вартість спільного майна подружжя складає 916 350, 49 грн. При поділі він має право на 1/2 частку спільного майна, вартість якої складає 458 175, 24 грн. При поділі майна просив врахувати варіант запропонований судовим експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6849/24 від 26.08.2016 року та просив здійснити поділ спільного майна [PERSON] і [PERSON] Передати у власність [PERSON] - 44/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], загальною площею 53, 5 кв.м., в тому числі, житловою - 30, 4 кв.м., що складається (літ. "А") з коридору площею 11, 4 кв.м., веранди площею 11, 7 кв.м., жилої кімнати площею 15, 2 кв.м., жилої кімнати площею 15, 2 кв.м., та надвірні будівлі: літ "В" - вбиральня, літ "Г" - літній душ, літ "Б" - гараж. Передати у власність [PERSON] - 56/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], загальною площею 67, 9 кв.м., в тому числі, житловою - 28, 0 кв.м., що складаються (літ. "А") з веранди площею 15, 9 кв.м., кухні площею 12, 0 кв.м., котельні площею 4, 1 кв.м., ванній площею 5, 2 кв.м., санвузлу площею 2, 7 кв.м., жилої кімнати площею 12, 8 кв.м., жилої кімнати площею 15, 2 кв.м., , та надвірні будівлі: літ. "Д" - літня кухня, літ. "Е" - підвал. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 58 522 грн., як грошову компенсацію за зменшення вартості частки у спільному нерухомому майні. Право спільної сумісної власності сторін на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] - припинити. Зобов'язати сторони для поділу будинку в натурі виконати будівельні роботи, які зазначені у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6849/24 від 26.08.2016 року по справі. Стягнути [PERSON] на користь [PERSON] 28 175, 24 грн., як грошову компенсацію вартості частки у спільному рухомому майні - автомобілі ЗИЛ-130 р/н [NUMBER]. Право спільної сумісної власності сторін на автомобіль ЗИЛ-130 р/н [NUMBER] - припинити. В судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача подав до канцелярії суду заяву, в який зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить їх задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилась, представник позивача неодноразово подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Суд вважає зазначену поведінку представника відповідача намаганням затягнути розгляд справи і вважає можливим розглянути справу за відсутності сторони відповідача, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Крім того ухвалою суду від 12.02.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна залишено без задоволення, у зв'язку з повторною неякою [PERSON] та її представника у судове засідання. В ході розгляду справи за ухвалою суду проведена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку якої № 6849/24 від 26.08.2016 року, експертом запропонований наступний варіант поділу житлового будинку, який підтриманий позивачем: - Співвласнику 1 виділити 44/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що складаються (літ. "А") з коридору площею 11, 4 кв.м., веранди площею 11, 7 кв.м., жилої кімнати площею 15, 2 кв.м., жилої кімнати площею 15, 2 кв.м., що складає загальну площу 53, 5 кв.м., в тому числі житлову - 30, 4 кв.м., та надвірні будівлі: літ "В" - вбиральня, літ "Г" - літній душ, літ "Б" - гараж; - Співвласнику 2 виділити 56/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що складаються (літ. "А") з веранди площею 15, 9 кв.м., кухні площею 12, 0 кв.м., котельні площею 4, 1 кв.м., ванній площею 5, 2 кв.м., санвузлу площею 2, 7 кв.м., жилої кімнати площею 12, 8 кв.м., жилої кімнати площею 15, 2 кв.м., що складає загальну площу 67, 9 кв.м., в тому числі житлову - 28, 0 кв.м., та надвірні будівлі: літ. "Д" - літня кухня, літ. "Е" - підвал. - розмір грошової компенсації, який підлягає стягненню з Співвласника 2 на користь Співвласника 1, за зменшення вартості частки у спільному майні складає - 58 522 грн. - сторонам для поділу будинку в натурі необхідно виконати будівельні роботи, перелік яких зазначений у висновку експертизи. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю сторін та задоволення позову, з огляду на наступне: 29.04.2001 року Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 29.05.2013 року шлюб розірваний, що підтверджується копія рішення суду. Від шлюбу у сторін залишився спільний син [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження сина. За період шлюбу подружжям набуте наступне спільне майно, яке підлягає поділу у справі: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який збудований подружжям під час шлюбу та зареєстрований на праві власності за [PERSON], що підтверджено копією витягу про державну реєстрацію прав та довідкою Августівської сільської ради. Вартість житлового будинку складає 860 000 грн., відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6849/24 від 26.08.2016 року, - автомобіль ЗИЛ-130 р/н [NUMBER], який зареєстрований 01.03.2006 року на і'мя [PERSON], відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], копія якого міститься у справі. Вартість автомобілю складає 56 350, 49 грн., відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості від 22.11.2016 року № 31131160, який наданий позивачем. Таким чином, загальна вартість спільного майна подружжя складає 916 350, 49 грн. При вирішені спору суд враховує наступні норми матеріального та процесуального права. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11 ( далі Постанова), встановлено ,що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший). Згідно із частиною 1 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно із частиною 1 статті 69 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що стороною відповідача не представлено доказів, які спростовують обгрунтованість позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про доведеність позову та можливість його задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved