Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Звернувшись до суду з зазначеним позовом, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" посилається на те, що 20 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Кредитпромбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір № 140.05/23-КМК-08, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 417320 доларів США. 27 вересня 2013 року між Відкритим акціонерним товариством Кредитпромбанк та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує . Станом на 16.06.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 16 182 940 грн. 87 коп., з яких: 8 931 855 грн. 45 коп. - заборгованість за кредитом; 2 585 824 грн. 99 коп. - заборгованість за процентами; 4 390 833 грн. 35 коп. - пеня; 212 815 грн. 68 коп. - 3 % річних від простроченої заборгованості за тілом кредиту; 61 611 грн. 40 коп. - 3% річних від простроченої заборгованості за процентами. Вказані суми ПАТ "Дельта Банк" просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що ухвалою суду від 27 травня 2016 року його явка в судове засідання була визнана обовязковою для надання особистих пояснень щодо розрахунку заборгованості. В наданій суду заяві позов підтримав та просив розглянути справу в його відсутність. Приймаючи до уваги, що судовий розгляд неодноразово відклався через неявку представника позивача в судове засідання, судом вирішено справу на підставі наявних даних і доказів у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що договором купівлі-продажу прав вимоги, укладеним між ВАТ Кредитпромбанк та ПАТ Дельта Банк , не передбачено, за якими саме договорами відступається право вимоги. Вважав, що витяг з додатку до договору не є належним доказом. Також у матеріалах справи відсутні докази сплати коштів за договором купівлі-продажу прав вимоги. Таким чином, ПАТ Дельта Банк не набуло права вимоги за кредитним договором. Крім того, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 8 грудня 2009 року з [PERSON] на користь ВАТ Кредитпромбанк було достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором № 140.05/23-КМК-08 від 20 лютого 2008 року. Отже, зобов'язання відповідача щодо сплати щомісячних платежів є припиненим. Також вважав, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з цим позов. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з огляду на наступне: Судом встановлено, що 20 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Кредитпромбанк та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 140.05/23-КМК-08 та додаткова угода до вказаного договору, відповідно до яких банк надав відповідачу кредит у розмірі 417320 доларів США зі сплатою 14 % річних на строк до 17.02.2023 року. Згідно з пунктом 7.1 кредитного договору в разі прострочення своєчасного повернення заборгованості за кредитом та процентами понад 10 днів позичальник сплачує банку пеню в розмірі 10% від простроченої заборгованості за кожен календарний день прострочення; сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного повернення заборгованості. Відповідно до договору про внесення змін № 1 до кредитного договору та додаткової угоди від 20 лютого 2008 року процентну ставку за договором було збільшено до 16 % річних. 27 вересня 2013 року між Відкритим акціонерним товариством Кредитпромбанк та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з додатком № 1 до якого Відкрите акціонерне товариство Кредитпромбанк продало (відступило) Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 140.05/23-КМК-08 від 20.02.2008 року. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує. Як вбачається з довідки, наданої ПАТ "Дельта Банк", станом на 16.06.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 536 984, 59 доларів США, що еквівалентно 16 182 940 грн. 87 коп., з яких: 416 426,62 доларів США, що еквівалентно 8 931 855 грн. 45 коп., - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 120 557,97 доларів США, що еквівалентно 2 585 824 грн. 99 коп., - проценти за користування кредитом; 4 390 833 грн. 35 коп. пеня; 212 815 грн. 68 коп. - 3 % річних від простроченої заборгованості за тілом кредиту; 61 611 грн. 40 коп. - 3% річних від простроченої заборгованості за процентами. Також судом встановлено, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 8 грудня 2009 року з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства Кредитпромбанк було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 140.05/23-КМК-08 від 20.02.2008 року в розмірі 5 702 498,65 грн., з яких: 3 206 484,97 грн. - заборгованість за кредитом, 266495,92 грн. - заборгованість за процентами, 140 810,69 грн. - пеня по простроченій заборгованості за кредитом, 2 088 707,07 грн. - пеня по простроченій заборгованості за процентами. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Крім того, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Між тим, статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, тобто строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Зокрема, до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (пункт 1 частини 2 статті 258 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 260 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно зі статтею 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.\~\~ Статтею 262 ЦК України передбачено, що заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з частиною 1 статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено судом, кредит був наданий відповідачу 20 лютого 2008 року. Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з відповідача на користь первісного кредитора заборгованості за за тілом кредиту в розмірі 3\~206 484, 97 грн., за процентами в розмірі 266 495, 92 грн. та пенею в загальному розмірі 2\~229\~517, 76 грн., ухвалено 8 грудня 2009 року. Але з дійсним позовом ПАТ «Деталь Банк» звернулося до суду 1 липня 2015 року. При цьому як при зверненні до суду, так і протягом усього часу судового розгляду, позивачем не було надано суду повного детального розрахунку заборгованості, про стягнення якої заявлено позов. Дані щодо періоду, за який нарахована така заборгованість, у тому числі з урахуванням раніше стягнутих сум, у справі відсутні, а з огляду на диспозитивність судового процесу суд не має права самостійно витребовувати докази. Отже, суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахунку заборгованості, яка нарахована відповідачу та яку просить стягнути позивач, а також перевірити додержання позивачем при зверненні до суду з цим позовом строку позовної давності, зокрема, в частині позовних вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, пені та 3 % річних. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» недоведені, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed