Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/3 частини житлового будинку, яке складається з: житлового будинку "А1" та господарських будівель: літня кухня "Б,б", гараж "В", навіс "в", сарай "Г", навіс "г", навіс "г 1 ", навіс "г 2 ", навіс "Д", вбиральня "Е", вхідний погріб "Ж", огорожа №1,2, колодязь №3, що розташоване за адресою: [ADDRESS] і належить йому на праві приватної власності. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 27.11.2012 року (Справа №2/1613/309/2012) та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.01.2013 року, позивач є власником 1/3 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв у спадок після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 12.12.2012 року (Справа №2/1613/346/2012) та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.01.2013 року, брат позивача [PERSON] , являється власником 1/3 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв у спадок після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач Милорадівська сільська рада Полтавської області подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі їх представника. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 27.11.2012 року (Справа №2/1613/309/2012) та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.01.2013 року, позивач є власником 1/3 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв у спадок після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 12.12.2012 року (Справа №2/1613/346/2012) та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.01.2013 року, брат позивача [PERSON] , являється власником 1/3 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв у спадок після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Родинні відносини позивача з спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 28.11.1960 року та експертним висновком №056/994 від 21.11.2012 року. Вказаний житловий будинок, разом з господарчими будівлями станом на 01.07.1990 року відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області №779 від 01.12.2020 року, головою двору був [PERSON] , членами двору: [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вище викладене, [PERSON] , [PERSON] та позивачу [PERSON] належить по 1/3 частині спірного нерухомого майна кожному. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області з приводу визнання права власності на 1/3 частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , яка належить позивачу на підставі довідки_виданої виконавчим комітетом Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області №779 від 01.12.2020 року про колгоспний двір, але йому було відмовлено, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну, або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Право приватної власності спадкодавця на домоволодіння в [ADDRESS] , підтверджується довідкою виконавчого комітету Милорадівської сільської ради Котелевського району №475 від 29 жовтня 2012 року. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року - далі ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст. 112 цього Кодексу). Відповідно до положень ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена колгоспного двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови верховної Ради Української РСР № 885-XII був введений в дію Закон України «Про власність». Виходячи із наведеного, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , набули право власності на будинок що розташований в [ADDRESS] , як члени колгоспного двору, в рівних частках відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved