Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 29.07.2006 року уклав шлюб із відповідачкою. [INFO] року у них народився син [PERSON]. 18.05.2010 року шлюб між ними розірвано, а дитина залишилась на вихованні у матері. Відповідачка не дає можливості спілкуватись із дитиною, приймати участь у її вихованні, чим чинить перешкоди у здійсненні ним своїх батьківських прав та обов'язків. Вжитим заходами добровільно визначити порядок спілкування з дитиною їм не вдалось. З вини відповідачки він позбавлений можливості виховувати сина, що порушує його права та права дитини. Тому просить зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому у спілкуванні із сином та визначити йому побачення із ним кожної середи з 15:00 год. до 20:00 год., кожної суботи з 16:00 год. до 20:00 год. та встановити дні протягом першого та третього тижня місяця з 18:00 год. п'ятниці до 18:30 год. неділі, коли він зможе забирати сина додому за місцем його проживання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Уточнив свої вимоги, просить зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому у спілкуванні із сином та визначити йому побачення із ним кожної середи та п'ятниці з 15:00 год. до 20:00 год., та встановити дні протягом першого та третього тижня місяця з 18:00 год. п'ятниці до 18:30 год. неділі, коли він зможе забирати сина додому за місцем його проживання. Додатково пояснив, що після розірвання шлюбу у 2010 р. він періодично бачився із сином. Пізніше відповідачка почала перешкоджати йому бачитись із дитиною, налаштовувала його проти нього, а потім взагалі заборонила їм спілкуватись. По рішенню суду він сплачує аліменти на утримання дитини, однак не може належним чином виконувати свої батьківські обов'язки і здійснювати свої батьківські права. Просить зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди у цьому та встановити йому порядок спілкування із дитиною. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, не заперечує щодо часті батька у вихованні сина, однак вважає, що він є не відповідальний та часто вживає спиртне і тому не може довірити йому дитину на вихідні. Окрім цього, зазначила, що теперішня дружина позивача погрожувала їй, тому просила відмовити в частині позовних вимог щодо визначення днів коли [PERSON] буде забирати сина до себе додому. Представник органу опіки та піклування Червоноградської міської ради до суду не з'явилась, просила справу розглядати у її відсутності. Підтримує висновок комісії з питань захисту прав дитини, щодо доцільності участі батька у вихованні дитини. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, встановив наступне: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2006 року по 18.05.2010 року. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області, [INFO] року у сторін народився син [PERSON] (а.с.5). З 2010 року сторони проживають окремо. Дитина проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП "Комінтех" за №6978 від 09.07.2014 р. Добровільно вирішити питання про визначення порядку спілкування із дитиною сторонам не вдалось. Судом встановлено, що позивач з 08.02.2010 р. сплачує в користь відповідачки аліменти на сина у розмірі ? його заробітку доходу. Даний факт підтверджується копією довідки про доходи [PERSON] за №192 від 22.08.2004 р., з якої вбачається що за період з грудня 2011 по лютий 2014 р. останнім сплачено 22753,80 грн. аліментів. (а.с.4) Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області №195 від 27.11.2014 р. затверджено висновки комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області та вирішено про доцільність участі батька [PERSON]. у вихованні сина [PERSON], [INFO]. Посилання відповідачки на ті обставини, що позивач зловживає спиртним, суд до уваги прийняти не може, поскільки останні є голослівними і суду не надано жодних доказів на підтвердження цього. Крім того, суд бере до уваги той факт, що позивач працює на ВП "шахта "Великомостівська" ДП "Львіввугілля" де відповідно до вимог охорони праці встановлено жорсткий контроль та виробнича дисципліна. Тому, на думку суду, відсутні підстави для позбавлення [PERSON] права спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. В силу ч.3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Рівність прав батьків щодо дитини закріплена у нормі ст.141 Сімейного Кодексу України, де також зазначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 Сімейного Кодексу України закріплене право батька на безперешкодне спілкування з дитиною. Згідно із ч.2, 3 ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як вбачається зі змісту ст.15 Закону України "Про охорону дитинства", дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до змісту ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. З наданих суду доказів вбачається, що позивач має усі необхідні умови для виховання та навчання сина, піклування про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Обмежень, які могли би перешкоджати їх спілкуванню, суд не знаходить. Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи висновки органів опіки та піклування, суд приходить до висновку, що участь позивача у вихованні свого малолітнього сина є доцільною. Однак, виходячи з інтересів дитини та умов її нормального виховання і навчання, а також враховуючи її вік, стан здоров'я, та зважаючи на конфліктні стосунки між сторонами, суд вважає, що доцільним буде визначити такий графік днів для зустрічей позивача із сином: - кожної середи та п'ятниці з 15:00 год. по 20:00 год. - кожного першого тижня місяця з 18:00 год. суботи до 18:00 год. неділі за місцем проживання [PERSON] за його місцем проживання без присутності матері. Тому, з врахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial