Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що 12.04.1997 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, який розірвано 02 грудня 2004 року та зроблено запис за № 401, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області. З відповідачкою [PERSON] спільних дітей не було. Жодних відносин після розірвання шлюбу вони не підтримували. Після розірвання шлюбу відповідачка народила від іншого чоловіка дитину та присвоїла дитині прізвище та по - батькові позивача: [PERSON] , 2012 року народження, або 2013 року народження. Дана обставина стала відома йому нещодавно. Відповідач розпускає плітки серед у усіх їх спільних знайомих та родичів про те, що це його з нею біологічна дитина. Неправдиві висловлювання відповідачки щодо наявності у них з нею спільної дитини дійшли навіть до його дружини. Через що позивач змушений звернутися до суду, щоб з`ясувати істину та довести протилежне. На підставі викладеного, просить виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як про батька дитини з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач та його представник, який діє на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру, адвокат Приймак С.М. в судове засідання не з`явилися, надали заяви, в якій повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, справу просили розглянути за їх відсутності, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка та її представник, яка діє на підставі ордеру, адвокат Мудрик Г.С. у судове засідання не з`явились. На адресу суду від представника відповідачки надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Сторони дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя в них не склалось. Через що вони розірвали шлюб у 2004 році. Після розірвання шлюбу вона залишила прізвище чоловіка - « [PERSON] ». [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] . В свідоцтві про народження дитини відомості про батька дитини було внесено ВДРАЦС зі слів відповідачки на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Позивач не є батьком дитини. Вважає, що взагалі відсутній предмет спору, а тому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - Кальміуського районного у м.Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Харків) в судове засідання не з`явився за невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 12.04.1997 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, який було розірвано 02 грудня 2004 року та зроблено запис за № 401, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області. Згідно копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 31.10.2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [INFO] народився [PERSON] , матір`ю записано - [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] , актовий запис № 928. З копії актового запису про народження дитини від 31 жовтня 2012 року № 928 вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю дитини записано - [PERSON] , батько зазначений [PERSON] . Державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що реєстрація народження дитини - [PERSON] була здійснена у 2012 році за заявою матері (відповідача) на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, запис про батька дитини проведено за шлюбним прізвищем матері " [PERSON] ", а ім`я та по батькові батька за її вказівкою - " [PERSON] ". Згідно зі ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Вжите у зазначеній статті конвенції поняття "сімейне життя" має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини ( [ADDRESS] ; Kroon and Others v. the Netherlands, § 30). Зі змісту ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливають і позитивні зобов`язання держави. Так, відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, у разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї (Kroon and Others v. the Netherlands, § 32). Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до ч. 1 ст. 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога позивача про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини не ґрунтується на законі та не підтверджена в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed