Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва серія [NUMBER] , виданого 22.03.1978 Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області, про навчання за період з 27.09.1977 по 22.03.1978; свідоцтва серія [NUMBER] , виданого Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області про навчання за період з 27.09.1977 по 22.03.1978; свідоцтва № [NUMBER] , виданого Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області про навчання за період з 22.09.1981 по 23.01.1982; свідоцтва № [NUMBER] , виданого Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області про період навчання з 23.01.1982 по 20.03.1982. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 03.06.2020 він досяг пенсійного віку та звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області йому було відмовлено у зарахуванні до загального трудового стажу періодів навчання в Шипуватській автошколі Великобурлуцького району Харківської області з 27.09.1977 по 22.03.1978, з 22.09.1981 по 23.01.1982 та з 22.01.1982 по 20.03.1982 з підстав неналежного їх оформлення, в свідоцтвах про навчання вказано прізвище, ім`я та по батькові, яке не відповідає його паспортним даним, зазначений період складає п`ять місяців 25 днів та необхідний йому для розрахунку пенсії в більшому розмірі. Так, в свідоцтвах зазначено, що їх видано " [PERSON] ", тобто по повністю вказано по-батькові. Усунути недоліки в написанні по-батькові в зазначених свідоцтвах про навчання неможливо, оскільки згідно довідки Державного архіву Харківської області документи автошкіл м. Харкова та Харківської області на зберігання до Державного архіву Харківської області не надходили, місцезнаходження їх архіву невідомо, надати інформацію про навчання в Шипуватській автошколі Великобурлуцького району Харківської області [PERSON] та дані про ліквідацію вказаної автошколи можливості немає. На підставі викладеного, у заявника виникла необхідність встановити факт належності йому свідоцтв про навчання в Шипуватській автошколі Великобурлуцького району Харківської області в зв`язку з подальшим зверненням до Пенсійного фонду для призначення пенсії. Ухвалою від 12.04.2021 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі. 20.04.2021 від головного спеціаліста - юрисконсульта Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Нежути С.М. надійшло пояснення на заяву про встановлення факту, в якому зазначено, що у провадженні Великобурлуцького районного суду Харківської області знаходиться справа за заявою [PERSON] про встановлення факту правовстановлюючих документів, в якій Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області є заінтересованою особою. Відповідно до пункту 26 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документах, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документу даній особі може бути встановлено в судовому порядку. У Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не має підстав для прийняття свідоцтв про навчання у Шипуватській автошколі Шегди В.С., оскільки в зазначених свідоцтвах некоректно внесено ім`я та по батькові заявника, тобто ім`я та по батькові зазначене в свідоцтвах про навчання не співпадає з паспортними даними. Заявник [PERSON] та адвокат Зінченко С.А. направили на електронну адресу суду спільну заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні заяви наполягають в повному обсязі, просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від головного спеціаліста - юрисконсульта Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Нежути С.М. надійшло пояснення на заяву в якому вона просить провести розгляд справи провести без участі представника управління. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до статей 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного чи окремого провадження. Частиною першою статті 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу). Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою їх є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Згідно пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно частини 1 статті 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У заяві вимагається встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва серія [NUMBER] , виданого 22.03.1978 Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області, про навчання за період з 27.09.1977 по 22.03.1978; свідоцтва серія [NUMBER] , виданого Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області про навчання за період з 27.09.1977 по 22.03.1978; свідоцтва № [NUMBER] , виданого Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області про навчання за період з 22.09.1981 по 23.01.1982; свідоцтва № [NUMBER] , виданого Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області про період навчання з 23.01.1982 по 20.03.1982. З копії паспорта, виданого Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області 18.05.1999, довідки про присвоєння ідентифікаційного податкового номеру, яка була видана Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області 12.06.2019, копії військового квитка, виданого 17.10.1978 Великобурлуцьким районним військовим комісаріатом Харківської області, копії трудової книжки № [NUMBER] виданої 27.12.1980 колгоспом "Родіна" Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області вбачається, що у вказаних документах прізвище, ім`я та по батькові заявника - " [PERSON] " (а. с. 13-16, 17, 21-23). З копії свідоцтва про навчання в Шипуватській автошколі Великобурлуцького району Харківської області з 27.09.1977 по 22.03.1978 серія [NUMBER] вбачається, що вказане свідоцтво було заповнено 22.03.1985 Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області. Відомості про власника свідоцтва та записи щодо навчання здійснені російською мовою та зазначено, що воно видано на ім`я " [PERSON] " (а. с. 7). З копії свідоцтва про навчання в Шипуватській автошколі Великобурлуцького району Харківської області з 27.09.1977 по 22.03.1978 серія [NUMBER] вбачається, що вказане свідоцтво було заповнено 03.06.1978 Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області. Відомості про власника свідоцтва та записи щодо навчання здійснені російською мовою та зазначено, що воно видано на ім`я " [PERSON] " (а. с. 8). З копії свідоцтва про навчання в Шипуватській автошколі Великобурлуцького району Харківської області з 22.09.1981 по 23.01.1982 серія № 241678 вбачається, що вказане свідоцтво було заповнено 23.01.1982 Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області. Відомості про власника свідоцтва та записи щодо навчання здійснені російською мовою та зазначено, що воно видано на ім`я " [PERSON] " (а. с. 9). З копії свідоцтва про навчання в Шипуватській автошколі Великобурлуцького району Харківської області з 23.01.1982 по 20.03.1982 серія № 253440 вбачається, що вказане свідоцтво було заповнено 20.03.1982 Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області. Відомості про власника свідоцтва та записи щодо навчання здійснені російською мовою та зазначено, що воно видано на ім`я " [PERSON] " (а. с. 10). Таким чином, написання особистих даних, а саме по-батькові заявника в свідоцтвах про навчання, відрізняється від написання по батькові у паспорті громадянина України та довідці про присвоєння ідентифікаційного податкового номеру заявника. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Отже, дослідженими під час судового розгляду доказами підтверджується поза розумним сумнівом факт належності вказаних свідоцтв про навчання в Шипуватській автошколі Великобурлуцького району Харківської області заявнику [PERSON] . Встановлення факту належності свідоцтв про навчання заявникові необхідне для подальшого звернення до Пенсійного фонду для призначення пенсії та зарахування вказаних періодів навчання в автошколі до загального трудового стажу, підтвердити цей факт іншим способом він не має можливості. За таких обставин, заява [PERSON] , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме встановлення факту належності йому свідоцтва серія [NUMBER] , виданого 22.03.1978 Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області, про навчання за період з 27.09.1977 по 22.03.1978; свідоцтва серія [NUMBER] , виданого Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області про навчання за період з 27.09.1977 по 22.03.1978; свідоцтва № [NUMBER] , виданого Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області про навчання за період з 22.09.1981 по 23.01.1982; свідоцтва № [NUMBER] , виданого Шипуватською автошколою Великобурлуцького району Харківської області про період навчання з 23.01.1982 по 20.03.1982 є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved