Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], [PERSON], звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа: Четверта Маріупольська державна нотаріальна контора. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [PERSON] (донька спадкодавців) та [PERSON] (син спадкодавців), після смерті матері [PERSON], померлої 10 липня 2014 року (свідоцтво про смерть серії І - НО № 717623 від " 1 " липня 2013 р.) та батька [PERSON], померлого 15 жовтня 2013 року - (свідоцтво про смерть серії І - НО № 718121 від " 16 " жовтня 2013 р.), відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, прийняли спадкове майно за законом, а саме - квартиру [ADDRESS], загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею - 39,5 кв. м. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно [PERSON], яка діє особисто та від імені [PERSON] на підставі довіреності звернулася до державного нотаріуса Четвертої державної маріупольської нотаріальної контори [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене спадкове майно. 27 лютого 2014 року, Державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори, відкрито спадкову справу 45/2014, номер у спадковому реєстрі - 55792587, але їй роз'яснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно вони не можуть у зв'язку з тим, що на момент смерті спадкодавців ([PERSON] та [PERSON]І) ними не було оформлено належним чином право власності на квартиру. Вважає, що спадкодавці правомірно, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, набули право власності на неї, однак за життя не звернулися до Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області щоб належним чином засвідчити право власності як то передбачено чинним законодавством України, що стало перешкодою для позивачів при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про права на спадщину на квартиру [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], спадкова справа не відкривалася, [PERSON] - донька спадкодавиці пропустила встановлений законодавством строк на прийняття спадщини, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та до суду з відповідним позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини не зверталася, тому вважається такою, що не прийняла спадщину після померлої матері [PERSON]. [PERSON] - син спадкодавиці, спадщину після померлої матері фактично прийняв, оскільки мешкав разом з нею на момент її смерті та мав не відмінну адресу реєстрації місця мешкання. Після смерті [PERSON], 27.02.2014 року було відкрито спадкову справу 45/2014, номер у спадковому реєстрі - 55792587 (наявність спадкової справи підтверджується витягом). [PERSON] - донька спадкодавця на підставі Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь від 10 вересня 2014 року по справі 265/2808/14-ц про надання додаткового строку на прийняття спадщини - подала до Четвертої державної нотаріальної контори заяву на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала відмову у вчинені нотаріальної дії від 09 жовтня 2014 року вих. 1746/02-31. [PERSON] - син спадкодавця, спадщину після померлого батька фактично прийняв оскільки мешкав разом з ним на момент його смерті та мав однакову адресу реєстрації місця мешкання, у встановлені законом строки подав до Четвертої державної нотаріальної контори заяву на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але також отримав відмову у вчинені нотаріальної дії від 09 жовтня 2014 року вих. 1746/02-31. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги. Іншим шляхом ніж у судовому порядку вони позбавлені можливості визнати право власності на спадщину. Після смерті спадкодавців донька і син померлих стали їх спадкоємцями, все належне померлим майно відповідно до ст. 121 та 1267 Цивільного кодексу України переходить у власність [PERSON] (донька спадкодавців) та [PERSON] (син спадкодавців) у відповідних частках, [PERSON] (після смерті батька [PERSON]А.) - 1/4 частки і [PERSON] (після смерті матері [PERSON]І.) - 1/6 частки та (після смерті батька [PERSON]А.) - 1/4 частки квартири, що складає - 5/12 частки. Просила визнати за [PERSON], право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS], загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею - 39,5 кв м. та за [PERSON], право власності у порядку спадкування за законом на 5/12 частки квартири [ADDRESS], загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею - 39,5 кв. м. Позивач [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 липня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-НО № 717623, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 10 липня 2013 року, актовий запис № 870. 15 жовтня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-НО № 718121, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 16 жовтня 2013 року, актовий запис № 1324. Як вбачається зі свідоцтва про народження VI-НО № 429415, виданого Іллічівським виконкомом м.Жданова 20.10.1986 року, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження V-НО № 494125, виданим Іллічівським виконкомом м.Жданова 07.05.1984 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.04.2013 року, виданого Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної, часткової власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частки кожному. Зазначене свідоцтво про право власності на житло було видано наймачу [PERSON] 23.04.2013 року, що підтверджується листом Департаменту міського майна Маріупольської міської ради № 07-4/4452 від 14.12.2015 року. Згідно листа Маріупольського БТІ від 01.10.2014 року зазначене право власності не було зареєстровано в Маріупольському бюро технічної [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], [PERSON], звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа: Четверта Маріупольська державна нотаріальна контора. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [PERSON] (донька спадкодавців) та [PERSON] (син спадкодавців), після смерті матері [PERSON], померлої 10 липня 2014 року (свідоцтво про смерть серії І - НО № 717623 від " 1 " липня 2013 р.) та батька [PERSON], померлого 15 жовтня 2013 року - (свідоцтво про смерть серії І - НО № 718121 від " 16 " жовтня 2013 р.), відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, прийняли спадкове майно за законом, а саме - квартиру [ADDRESS], загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею - 39,5 кв. м. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно [PERSON], яка діє особисто та від імені [PERSON] на підставі довіреності звернулася до державного нотаріуса Четвертої державної маріупольської нотаріальної контори [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене спадкове майно. 27 лютого 2014 року, Державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори, відкрито спадкову справу 45/2014, номер у спадковому реєстрі - 55792587, але їй роз'яснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно вони не можуть у зв'язку з тим, що на момент смерті спадкодавців ([PERSON] та [PERSON]І) ними не було оформлено належним чином право власності на квартиру. Вважає, що спадкодавці правомірно, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, набули право власності на неї, однак за життя не звернулися до Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області щоб належним чином засвідчити право власності як то передбачено чинним законодавством України, що стало перешкодою для позивачів при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про права на спадщину на квартиру [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], спадкова справа не відкривалася, [PERSON] - донька спадкодавиці пропустила встановлений законодавством строк на прийняття спадщини, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та до суду з відповідним позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини не зверталася, тому вважається такою, що не прийняла спадщину після померлої матері [PERSON]. [PERSON] - син спадкодавиці, спадщину після померлої матері фактично прийняв, оскільки мешкав разом з нею на момент її смерті та мав не відмінну адресу реєстрації місця мешкання. Після смерті [PERSON], 27.02.2014 року було відкрито спадкову справу 45/2014, номер у спадковому реєстрі - 55792587 (наявність спадкової справи підтверджується витягом). [PERSON] - донька спадкодавця на підставі Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь від 10 вересня 2014 року по справі 265/2808/14-ц про надання додаткового строку на прийняття спадщини - подала до Четвертої державної нотаріальної контори заяву на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала відмову у вчинені нотаріальної дії від 09 жовтня 2014 року вих. 1746/02-31. [PERSON] - син спадкодавця, спадщину після померлого батька фактично прийняв оскільки мешкав разом з ним на момент його смерті та мав однакову адресу реєстрації місця мешкання, у встановлені законом строки подав до Четвертої державної нотаріальної контори заяву на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але також отримав відмову у вчинені нотаріальної дії від 09 жовтня 2014 року вих. 1746/02-31. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги. Іншим шляхом ніж у судовому порядку вони позбавлені можливості визнати право власності на спадщину. Після смерті спадкодавців донька і син померлих стали їх спадкоємцями, все належне померлим майно відповідно до ст. 121 та 1267 Цивільного кодексу України переходить у власність [PERSON] (донька спадкодавців) та [PERSON] (син спадкодавців) у відповідних частках, [PERSON] (після смерті батька [PERSON]А.) - 1/4 частки і [PERSON] (після смерті матері [PERSON]І.) - 1/6 частки та (після смерті батька [PERSON]А.) - 1/4 частки квартири, що складає - 5/12 частки. Просила визнати за [PERSON], право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS], загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею - 39,5 кв м. та за [PERSON], право власності у порядку спадкування за законом на 5/12 частки квартири [ADDRESS], загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею - 39,5 кв. м. Позивач [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 липня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-НО № 717623, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 10 липня 2013 року, актовий запис № 870. 15 жовтня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-НО № 718121, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 16 жовтня 2013 року, актовий запис № 1324. Як вбачається зі свідоцтва про народження VI-НО № 429415, виданого Іллічівським виконкомом м.Жданова 20.10.1986 року, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження V-НО № 494125, виданим Іллічівським виконкомом м.Жданова 07.05.1984 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.04.2013 року, виданого Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної, часткової власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частки кожному. Зазначене свідоцтво про право власності на житло було видано наймачу [PERSON] 23.04.2013 року, що підтверджується листом Департаменту міського майна Маріупольської міської ради № 07-4/4452 від 14.12.2015 року. Згідно листа Маріупольського БТІ від 01.10.2014 року зазначене право власності не було зареєстровано в Маріупольському бюро технічної інвентаризації. Таким чином суд приходить до висновку, що на момент смерті [PERSON], [PERSON] належала квартира [ADDRESS] по 1\\3 частини кожному, право власності на яку не було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На теперішній час зареєструвати право власності [PERSON] та [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] за кожним, у встановленому законом порядку не можливо, оскільки у відповідності з ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 10.12.2015 року спадкова справа до майна померлої 09.07.2013 року [PERSON] відсутня. [PERSON] - донька спадкодавиці пропустила встановлений законодавством строк на прийняття спадщини, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та до суду з відповідним позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини не зверталася, тому вважається такою, що не прийняла спадщину після померлої матері [PERSON]. [PERSON] - син спадкодавиці, та її чоловік [PERSON] спадщину після померлої матері, дружини у вигляді 1\\3 частини квартири [ADDRESS] фактично прийняли, оскільки мешкали разом з нею на момент її смерті та мали не відмінну адресу реєстрації місця мешкання та фактично набули право власності на 1\\6 частки квартири кожний (1\\3:2). З інформації, наданої Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті 15.10.2013 року [PERSON] заведена спадкова справа № 45/2014. 01.10.2014 року зареєстровані заяви про прийняття спадщини за законом [PERSON] та [PERSON] 09.10.2014 року за № 822 зареєстрована заява [PERSON], яка діє в інтересах себе та від імені [PERSON], про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте останнім у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири було відмовлено через відсутність державної реєстрації права власності правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 11.04.2013 року, зареєстрованого за номером 48689, про що державним нотаріусом була винесена відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно .п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦПК України [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований разом зі спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.1269 ЦК України [PERSON], яка на час відкриття спадщини вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки звернулася до нотаріальної контори у встановлений рішенням суду додатковий строк із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05. 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. З урахуванням керівних розяснень Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, вищевикладеного, та з урахуванням того, що [PERSON] та [PERSON] звернулися в установленому порядку до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] А, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, в матеріалах справи маються усі правовстановлюючі документи на спадкову квартиру суд приходить до висновку, що за [PERSON] може бути визнано право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS](після смерті батька [PERSON]яка складалася з 1\\6 частини квартири після смерті дружини + 1\\3 належала йому = 1\\2 : 2 = 1/4), загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею - 39,5 кв м., за [PERSON] може бути визнано право власності у порядку спадкування за законом на 5/12 частки квартири [ADDRESS], загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею - 39,5 кв. м. (після смерті матері [PERSON] - 1/6 частки, та після смерті батька [PERSON] - 1/4 частки квартири), що складає - 5/12 частки.

Outcome: approved