Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Звернувшись до суду із вказаним позовом через свого представника, позивач посилається на те, що у лютому місяці 2014 року він уклав із Нефьодовим Владиславом Вікентійовичем усний договір побутового підряду, за умовами якого відповідач зобовязався протягом декількох місяців провести ремонті роботи по виготовленню мідного навісу, а він у свою чергу передав відповідачу передоплату у розмірі 20 500.00 грн. для придбання будівельних матеріалів, а саме мідних листів. Зазначає, що протягом обумовленого строку відповідач не придбав будівельних матеріалів, на які було передано передоплату, не виконав ремонтні роботи та не повернув йому грошові кошти в сумі 20500.00 грн.. Він неодноразово звертався до відповідча із вимогою виконати ремонтні роботи або повернути грошові кошти і останній раз на початку жовтня 2014 року, проте відповідач не бажав спілкуватися та через деякий час взагалі перестав виходити на зв'язок з ним і що зумовило його звернення 24.10.2014 року за захистом порушених прав до Оболонського РУ ГУ МВС України в місті Києві. Відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою були внесені до ЄРДР 24 жовтня 2014 року за № 42014100050000247. Також зазначає, що, будучи допитаним 06.11.2014 року слідчим СВ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві Сватко О.В., відповідач визнав обставину отримання від позивача коштів в сумі 20500.00 грн. для виготовлення мідного навісу та зобовязався протягом 30-ти робочих днів, тобто до середини грудня 2014 року, виконати замовлення позивача або ж повернути отримані від останнього грошові кошти і надав слідчому прибутковий касовий ордер та квитанцію № 14214-3 від 14 лютого 2014 року на суму 20 550.00 грн. на придбання мідного листа через Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт Юніон». Просить розірвати укладений між ним та відповідачем усний договір побутового підряду, стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 20 500.00 грн., штрафні санкції за період з 24.10.2014 року по 28.04.2015 року у вигляді трьох відсотків річних від прострочення суми за весь період прострочення у розмірі 315, 08 грн., інфляційні нарахування на суму заборгованості в сумі 5 381.66 грн. та понесені у справі судові витрати по оплаті судового збору в сумі 487.20 грн.. Як на правову підставу своїх вимог посилається на положення ст.ст. 530, 625, 865, 866, 872, 873 ЦК України. Будучи неодноразово належним чином повідомленим через оголошення у пресі, відповідач у судове засідання не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, заперечення на позов та заяви про розгляд справи за своєї відсутності до суду не подав. За викладеного та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. До початку розгляду спору по суті позивач доповнив свої позовні вимоги, прохаючи також у відповідності до положень ст.ст. 205, 866 ЦК України визнати укладеним спірний договір підряду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала за викладених у позові обставин і підстав та суду пояснила, що у лютому 2014 року позивач уклав із відповідачем усний договір побутового підряду. Відповідач зобовязався виготовти навіс з мідного листа і з метою придбання такого матеріалу позивачем було передано останньому 20500.00 грн. та що підтверджується наявними у матеріалах справи прибутковим касовим ордером та квитанцією до останнього. Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогою виконати ремонтні роботи або повернути грошові кошти і останнє таке звернення мало місце на початку жовтня 2014 року. Проте відповідач ігнорував вимоги позивача і з часом зовсім перестав спілкуватися із приводу виконання умов договору. Така поведінка відповідача стала причиною звернення позивача до органів міліції із заявою про шахрайські дії відповідача. Зазначила, що відповідач у своїх показах слідчому визнав обставину укладення з позивачем договору побутового підряду та отримання від позивача для придбання матеріалів 20500.00 грн. і що підтверджується протоколом допиту відповідача. Також уточнила, що обставина отримання відповідачем коштів у зазначеній сумі підверджується наданими відповідачем слідчому показами та прибутковим касовим ордером і квитанцією до нього на придбання мідного листа. Просила позов задовольнити. Заслухавши представника позивача, дослідивши у судовому засіданні отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 11 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі наданих сторонами спору доказів. Вирішуючи заявлений позов, суд виходить із наступного. Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору та є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. За договором побутового підряду як визначено положеннями ст. 865 ЦК України, підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а саме умови про предмет договору, умов, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усіх тих умов, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положення статті 639 вказаного Кодексу допускають укладення договору у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Разом з тим, з огляду на положення ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Як вбачається із отриманих у справі доказів, позивач обставину укладення з відповідачем договору побутового підряду обгрунтовує передачею останньому грошових коштів в сумі 20500.00 грн. для придбання матеріалів, які необхідні були для виконання робіт за договором по виготовленню мідного навісу для будинку. Разом з тим, жодного документу, як-то квитанцію чи інший документ, як це передбачено вимогами ст. 866 ЦК України, і які б підтверджували обставину передачі відповідачеві позивачем авансом грошових коштів чи майна для проведення робіт по виготовленню навісу, позивач суду не подав. Намагаючись довести вказану обставину власними показаннями у судовому засіданні в якості свідка, клопотання про що заявила його представник, позивач у судове засідання не зявився повторно, і таким чином пояснень суду не надав. Клопотання про допит у судовому засіданні інших осіб в якості свідків стороною позивача не заявлялися. Наявні у матеріалах справи Прибутковий касовий ордер № 14214-3 від 14.02.2014 року та Квитанція до прибуткового касового ордера № 14214-3 від 14.02.2014 року самі по собі не підтверджують обставину укладення між сторонами спору договору побутового підряду, оскільки за їх змістом вбачаються цілком інші правовідносини відповідача із іншою особою, а саме з ТОВ "Моноліт Юніон" щодо постачання продукції згідно договору. Та й та обставина, що предметом такого договору було постачання відповідачеві мідних листів, не дає підстав вважати обгрунтованими доводи позивача в тім, що ним було передано відподачеві 20500.00 грн. для придбання мідних листів і що таким чином між ними було укладено договір побутового підряду. Окрім того, у суду виникають глибокі сумніви щодо законності отримання цього доказу та його допустимості як такого з огляду на його зміст та відповідність оформлення таких документів вимогам Положення про ведення касових операцій у національній валюті (затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за № 40/10320) в тім, що: приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2 до Положення), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником. Як вбачається із наявної у матеріалах справи копії таких документів, останні являють собою суцільний документ без відриву квитанції, яка після отримання грошових коштів платником, відривається та передається останньому. А тому є сумнівними доводи сторони позивача, що такий документ був наданий відповідачем слідчому (мається на увазі прибутковий касовий ордер), зважаючи, що відповідно до вимог щодо ведення касових операцій цей документ після внесення готівкових коштів у касу підприємства, залишається у касі підприємства та є документом суворої бухгалтерської звітності. Окрім того, ні прибутковий касовий ордер, ні квитанція до нього не містять підпису касира. Таким чином вказане у сукупності вказує на грубе порушеннями вимог щодо оформлення зазначених документів, передбачених п.3.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, а відтак викликає обгрунтований сумнів щодо обставини сплати СПД "[PERSON]" грошових коштів ТОВ "Моноліт Юніон" на зазначених у цих документах підставах та у зазначеній в них сумі. Вказані надані позивачем письмові докази на переконання суду не можуть слугувати належним та допустим доказом обставин даного спору, а саме обставини укладення договору побутового підряду, на які позивач посилається в обгрунтування своїх позовних вимог. Не вважає суд обгрунтованими та такими, що заслуговують на увагу з приводу підтвердження обставини укладення договору побутового підряду, посилання позивача на пояснення відповідача, які містяться у протоколі допиту останнього слідчим СВ Оболонського РВ ГУ МВС України в м.Києві від 06.11.2014 року, оскільки, як вбачається зі змісту вказаного процесуального документу, допитаним був гр. [PERSON] тоді як відповідачем у даній справі відповідно до матеріалів справи є [PERSON]. Підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів з позиції належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок отриманих у справі доказів доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відстуність підстав для визнання укладеним сторонами спору договору побутового підряду, а відтак про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача про визнання договору побутового підряду укладеним та інших заявлених ним вимог, які випливають із договірних відносин побутового підряду (розірвання договору та відшкодування збитків (ст. 872 ЦК України ) та є наслідком невиконання зобовязання (сплата трьох відсотків річних користування грошовими коштами та інфляцих втрат (ст. 625 ЦК України). На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed