Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до закінчення навчання сина. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків, а саме участі у вихованні дитини не приймав і не приймає, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. З 01 вересня 2018 року син навчається у Погребищенському медичному фаховому коледжі на денній формі навчання. Син проживає із нею та знаходиться повністю на її утриманні. Дитині потрібно одягнутися, взутися та харчуватися. Вона на даний час ніде не працює у зв`язку із штатним скороченням, зареєстрована як безробітна в Погребищенському РЦЗ з 10.03.2020 року. Її сім`я знаходиться у важкому матеріальному становищі. Через те, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею двадцяти трьох років, вимушена просити стягнути із відповідача аліменти на утримання сина до закінчення навчання. Разом із\~цим,\~покликається на\~те,\~що син навчається, не має ніякого джерела доходів та знаходиться повністю на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. Відповідач знаходиться у працездатному віці, не є інвалідом, займається підприємницькою діяльністю, має трактор, яким заробляє оранкою, культивацією та має земельний пай, а тому має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. 10.11.2020 року відповідачем [PERSON] поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти, та не має наміру від нього ухилятися, але вимога про сплату аліментів у розмірі три тисячі гривень не відповідає вимогам закону, оскільки він являється інвалідом третьої групи. Крім того, що він отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2100 грн. щомісячно, іншого заробітку не має. Також на його утриманні знаходяться неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , та мати, яка досягла пенсійного віку та потребує догляду та піклування. На даний час його сукупний дохід по отриманій пенсії становить 22700 грн. на рік, що становить 2100 грн. на місяць. Вказані обставини підтверджуються копією довідки Пенсійного фонду України. З огляду на викладене відповідач вважає, що об`єктивно можливою сумою аліментів, які він має сплачувати на утримання сина, є 500 грн. 00 коп. щомісячно. Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі від 500 до 1000 гривень. Крім того, заперечував проти доводів позивача щодо матеріальної спроможності сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн., посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши характер спірних правовідносин, що склалися між сторонами, та предмет їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 23.06.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 20). Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, що підтверджується копією паспорта [PERSON] (а.с. 18) та копією свідоцтва про народження (а. с. 19). Згідно із довідкою, виданою Погребищенським медичним фаховим коледжом №01-36/212 від 18.09.2020 року, [PERSON] є студентом Погребищенського медичного фахового коледжу денної форми навчання 4 курсу, спеціальності «223 Медсестринство», освітньої програми «Акушерська справа» за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2018 року по 31.01.2021 року. У період з 01.01.2020 року по даний час стипендію не отримує (а.с. 8). Згідно із довідкою Погребищенської міської ради від 22.09.2020 року до складу сім`ї [PERSON] входять діти: [PERSON] , 2000 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження (а.с.9). Згідно із довідкою, виданою Погребищенською районною філією Вінницького обласного центра зайнятості [PERSON] за період з 10.03.2020 року по 31.08.2020 року отримала допомогу по безробіттю на загальну суму 16808 грн. 58 коп., розмір допомоги за серпень 2020 року складає 2793 грн. 93 коп. (а.с.10). Із штемпеля вбачається, що позовна заява подана до суду 08.10.2020 року (а.с.1). Згідно із\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Проте, позивачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, має трактор та земельний пай. Разом із цим, із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не працює, стягнень за іншими виконавчими провадженнями не проводиться, на утриманні останнього перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 32), являється інвалідом третьої групи та отримує пенсію по інвалідності з травня 2020 року в розмірі 2100 грн. 00 коп. щомісячно, що підтверджується копіями довідок, виданими Головним управлінням ПФУ в Вінницькій області від 05.11.2020 року (а.с. 33-34) та копією виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с. 35). Згідно із довідкою, виданою Головним управлінням ДПС У Вінницькій області № 24543/Г/02-32-04-14 від 06.11.2020 року, [PERSON] з 02.03.2004 року по 16.06.2016 року знаходився на податковому обліку та займався підприємницькою діяльністю на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (ІІ група). З 16.06.2016 року припинено (ліквідовано, закрито) (а.с. 36). Відповідно до\~частин1, 3\~ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із\~ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~\~ст. 182 цього Кодексу. В ч.1 ст.191 СК України обумовлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За правилами\~ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Поряд із цим, СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №208/3075/16 та від 21.03.2018 року у справі №308/2268/16-ц. Відповідно до приписів ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб із 01.07.2020 року становить 2197 грн. 00 коп, а з 01.12.2020 року 2270 грн. 00 коп. Зважаючи на те, що повнолітній син сторін продовжує навчання після досягнення повноліття, а відтак потребує матеріальної допомоги, ураховуючи, що розмір доходів сторін є приблизно однаковим, на утриманні кожного із них є ще малолітні діти, відповідач є інвалідом третьої групи, беручи до уваги законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, навність у відповідача можливості надання допомоги сину, виходячи із того, що утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком, як матері так і батька, та з огляду на часткове визнання позову [PERSON] , суд дійшов висновку, що із відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2020 року на період навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відтак, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. \~ Відповідно\~до частин\~1,\~2\~ст.\~133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. \~ \~ \~ \~В ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. \~ \~ \~ \~В силу\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За змістом\~частин 1,\~3\~ст.\~9\~ЗУ "Про\~судовий збір"\~кошти судового\~збору спрямовуються\~на забезпечення\~здійснення судочинства\~та функціонування\~органів судової\~влади,\~а також\~на забезпечення\~архітектурної доступності\~приміщень судів,\~доступності інформації,\~що розміщується\~в суді,\~для осіб\~з інвалідністю\~та інших\~маломобільних груп\~населення. Зважаючи\~на те,\~що внаслідок\~розгляду даної\~справи державою\~Україна понесено\~певні матеріальні\~витрати,\~які полягають\~у неодержаному\~судовому зборі,\~який мав\~би бути\~спрямований на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, то держава Україна є особою, яка понесла судові витрати, в розумінні норми ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Пунктом 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, позов про стягнення аліментів за своєю правовою процесуальною природою є позовом майнового характеру. За змістом підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана до суду фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, зважаючи на часткове задоволення позовної заяви майнового характеру, та ураховуючи, що відповідно до положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020 року становить 2102 грн. 00 коп., з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 280 (двісті вісімдесят) грн. 27 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд\~допускає негайне\~виконання рішень\~у справах\~про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial