Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

В грудні 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» (далі ПАТ "ВБР", Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на їх користь заборгованості за кредитним договором № ICKGMCUI.104024.003 від 29.04.2013 року в розмір 5401,26 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не вказав, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень на позовну заяву до суду не надходило. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач викликався через оголошення у пресі, тобто про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. (а.с.57,63). В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. В позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного договору № ICKGMCUI.104024.003 від 29.04.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 %, строком на 36 місяців, з погашенням кредиту згідно умов та графіку кредитного договору. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Заборгованість відповідача перед ПАТ "ВБР" станом на 12.11.2015 року склала 5401,26 грн, тому просить позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВБР» суму заборгованості. (а.с.1-2, 50) В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно до п. п. 2.2, 2.3, 2.5, 3.1, 3.2 укладеного кредитного договору № ICKGMCUI.104024.003 від 29.04.2013 року [PERSON] отримав у ПАТ "ВБР" кредит у розмірі 2000,00 грн у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних за користування кредитом, окрім пільгового періоду. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік 360 днів, місяць рівний кількості календарних днів. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. У рамках кредитного договору, Банк встановлює поновлювальний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 45 днів, по кожній платіжній операції. Пільговий період поширюється на всі операції по картці. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування, складає 0,0001% річних. Кредит надавався на підставі анкети-договору на оформлення платіжної картки з лімітом зазначеним в п. 2.2 на споживчі цілі. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом 3 років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язання. Підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, у період обслуговування договору. (п.3.4) Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, встановивши протягом 60 днів з моменту укладення договору від 29.04.2013 року кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн на рахунок №2625.0.000108056, який відкритий на підставі позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Ст.530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та оплачувати комісії на умовах, встановлених договором. Позивачем на адресу відповідача надсилалась вимога щодо порушення відповідачем термінів виконання зобовязань за кредитним договором та вимогою сплатити заборгованість. Однак [PERSON] вимогу Банку не виконав, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст.509, 526 ЦК України зобовязання за вказаним договором не виконував. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом Банк відповідно до п. 6.2 договору нараховує пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] станом на 12.11.2015 року має заборгованість по кредиту у сумі 5401,26 грн, яка складається з наступного: поточної заборгованості по тілу кредиту 894,50 грн; простроченої заборгованості по тілу кредиту 1103,08 грн; поточної заборгованості за процентами 44,11 грн; простроченої заборгованості за процентами 1479,76 грн; суми пені 1879,81 грн. (а.с.12-14). Ст.1054 ч. 1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. На підставі постанови Правління НБУ від 27.11.2014 року №743 «Про внесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 року №132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким з 28.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВБР», до прийняття рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ ВБР підлягає стягненню заборгованість на суму 5401,26 грн, в межах заявлених позовних вимог. Крім того, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір у сумі 1218,00 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 549, 611, 624, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved