Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловими приміщеннями - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивачі вказали на те, що в 1987 році [PERSON], як працівнику Відкритого акціонерного товариства "Будівельно-монтажний трест №17", на сім'ю, яка на той час складалась із двох осіб: її та її дочки [PERSON], була надана двокімнатна квартира, що значилась під № № 13, 14, 16 в будинку коридорного типу [ADDRESS]. Після надання квартири вони з дочкою зразу ж зареєструвались і стали в ній проживати. Рішенням Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради від 15 жовтня 1999 року № 262, враховуючи проведену інвентаризацію житлового будинку [ADDRESS], була затверджена нумерація квартир, згідно якої квартири № № 13, 14, 16 стали рахуватися, як квартира № 9. 02 жовтня 1992 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. 18 лютого 1997 року [PERSON] був зареєстрований на вказаній житловій площі. Їхній син [PERSON], [INFO], також з дня свого народження і по теперішній час в цій квартирі зареєстрований і проживає. Оскільки заселення квартир в 1987 році проводилось без видачі ордерів, ордер на квартиру був виданий [PERSON] 18 січня 2000 року на сім'ю, яка вже складалась із чотирьох осіб: її самої, її дочки - [PERSON], її сина - [PERSON] та відповідача - [PERSON]. Наймачем квартири є - [PERSON]. В подальшому дочка [PERSON] вступила в шлюб, знялась з реєстрації і стала проживати за місцем проживання свого чоловіка. На теперішній час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачі. У зв'язку з тим, що відповідач зловживав спиртними напоями, неодноразово бив дружину, зраджував їй з іншими жінками, гроші на потреби сім'ї не давав, вживав наркотичні засоби та два рази притягувався до кримінальної відповідальності за зберігання наркотиків, їхня сім'я розпалась і за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2005 року шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу вони з [PERSON] ще декілька років проживали сумісно, а в жовтні 2013 року відповідач забрав всі свої особисті речі і пішов з дому. При цьому, сказав, що у нього є інша жінка, з якою він хоче створити нову сім'ю. Покидаючи квартиру, відповідач віддав позивачам ключі від квартири і пообіцяв знятися з реєстрації. Куди саме він пішов не повідомив, а тому, його місце перебування та місце проживання позивачам невідоме. Більше в спірній квартирі відповідач не з'являвся, не проживав в ній жодного дня, комунальні платежі не сплачував і квартирою взагалі не цікавився. Незважаючи на те, що відповідач в спірній квартирі не проживає, позивачі вимушені сплачувати всі комунальні послуги з урахуванням і його реєстрації, що для них створює певні матеріальні труднощі, так як їхній дохід є незначним. Враховуючи те, що відповідач за місцем своєї реєстрації відсутній понад шість місяців, а саме: більше року, без поважних причин, позивачі вважають, що він може бути визнаним таким, що втратив право користування спірною квартирою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини викладені в позовній заяві. Також, зазначили, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Красногвардійського РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Комунального підприємства "Жилсервіс-1" Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку та її представника, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню по наступним підставам. Згідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується ордером на житлове приміщення № 176 від 18.01.2000 року (а.с.12) та особистим рахунком № [NUMBER] (а.с.24). У вищевказаній квартирі [ADDRESS], крім квартиронаймача [PERSON], зареєстрований та проживає її син [PERSON]. Також, у вищевказаній квартирі з 15.04.2002 року зареєстрований колишній чоловік та батько позивачів [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та місце реєстрації № 21383 від 11.11.2014 року (а.с.16) та відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 03.12.2014 року за вих. № 6035/2 (а.с.26). Проте, [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актами від 27.04.2014 року та від 13.11.2014 року, які складені сусідами позивачів та відповідача по місцю їхньої реєстрації, та засвідчені начальником ПУ-2 Комунального підприємства "Жилсервіс-1" Куценко В.І., і згідно з якими відповідач в спірній квартирі не проживає з жовтня 2013 року (а.с.17-19). Крім того, вищевказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], яка є сусідкою за місцем реєстрації відповідача, та [PERSON], яка є знайомою сім'ї позивачів, і які вказали, що відповідач в спірній квартирі не проживає з жовтня 2013 року. Вказали, що як їм відомо, він пішов до іншої жінки з якою бажав створити сім'ю, при цьому, йшов з особистими речами. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим задовольнити даний позов та визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловими приміщеннями - квартирою [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved