Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

31.10.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Він з 2009 року постійно проживає у [INFO], а з 21.10.2014 року прописаний у ній та має самостійний особистий рахунок № 1970067, що підтверджується довідками Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Едельвейс-Н" від 05.08.2016 року та від 11.10.2016 року, актом про проживання Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Едельвейс-Н" від 20.10.2016 року. Наймачем зазначеної квартири була [PERSON], його рідна бабуся по лінії матері, яка померла 16.03.2015 року. На його заяву про зміну особового рахунку та зміну договору найму у звязку зі смертю наймача, отримав 01.07.2016 року повідомлення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про те, що надати дозвіл КП №МЖТІ» на зміну договору найму та ОСББ "Едельвейс-Н" на визнання його наймачем зазначеної квартири замість Кузуб у звязку зі смертю, немає правових підстав, оскільки відсутні копія ордеру або рішення про попереднє переоформлення особового рахунку в неприватизованій квартирі та договір найму, який укладається наймачем громадянином, на імя якого видано ордер. Вважає, що він може бути визнаний наймачем спірної квартири, оскільки в силу ст. 64 ЖК УРСР він був зареєстрований та постійно проживає в квартирі як член сім?ї наймача. На підставі викладеного, просить визнати за ним право на користування квартирою № 67 у буд. № 197 по вул. Шевченка у м. Нікополі Дніпропетровської області та визнати його наймачем за договором найма зазначеної квартири. Позивач у судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. На позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. (а.с. 26). Від представника Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи по суті залишають на розсуд суду. Проти інших позовних вимог не заперечує. (а.с. 25). Від голови ОСББ «Едельвейс-Н» на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують поти задоволення позовних вимог ( а.с. 27). Від представника Нікопольської міської ради на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просять прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. (а.с. 28). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено , що позивач з 2009 року постійно проживає у [INFO], а з 21.10.2014 року прописаний у ній та має самостійний особистий рахунок № 1970067, що підтверджується довідками Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Едельвейс-Н" від 05.08.2016 року та від 11.10.2016 року, актом про проживання Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Едельвейс-Н" від 20.10.2016 року. (а.с. 9-11). Наймачем зазначеної квартири була [PERSON], рідна бабуся по лінії матері позивача, яка померла 16.03.2015 року. (а.с. 13-14,19). На заяву позивача про зміну особового рахунку та зміну договору найму у звязку зі смертю наймача, отримав 01.07.2016 року повідомлення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про те, що надати дозвіл КП №МЖТІ» на зміну договору найму та ОСББ "Едельвейс-Н" на визнання його наймачем зазначеної квартири замість Кузуб у звязку зі смертю, немає правових підстав, оскільки відсутні копія ордеру або рішення про попереднє переоформлення особового рахунку в неприватизованій квартирі та договір найму, який укладається наймачем громадянином, на імя якого видано ордер. (а.с. 8). Так, рішенням Конституційного Суду України (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") від 3 червня 1999 року справа № 1-8/99 визначено, що Житловий кодекс Української РСР, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР передбачає,що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Таким чином, статус члена сім'ї власника житла не є постійним, а встановлення його наявності пов'язується не тільки з кровною спорідненістю, а й додатковими критеріями. Ст. 65 ЖК УСРС передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем -житлово-експлуатаційною організацією(а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення,правила користування жилими приміщеннями,утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Кабінетом Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім'ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними. Згідно з п. 9постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Постановою Верховного Суду України від 11 липня 2012 р. у справі 6-60цс12 додатково звернуто увагу на те, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (ч ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Відповідно до ст. 106 ЖК УРСР, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. З урахуванням зазначеного суд, приходить до висновку про те, що, оскільки [PERSON] з 2009 року постійно проживає в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] іншого житла не має, дбає про житло, сплачує комунальні послуги, є користувачем вказаної квартири, тому позовні [PERSON] А. підлягають задоволенню.

Outcome: approved