Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. В липні 2021 року представник позивача - адвокат Юрочкін Ю.Ю. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Укрєврокровля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди. Декілька разів уточнюючи позовну заяву, в обґрунтування позову зазначив, що Наказом № 42-к від 23.11.2020 року [PERSON] з 24.11.2020 року було прийнято на посаду монтажника систем вентиляції, кондиціювання повітря та за наказом № 7-к від 29.01.2021 року його було переведено на посаду начальника дільниці ТОВ «Укрєврокровля». За заявою [PERSON] від 22.03.2021 року його було звільнено за власним бажанням згідно наказу 22-к від 05.04.2021року на підставі ст.38 КЗпП, у той час як фактичне звільнення відбулось 16 квітня 2021 року, що підтверджується відеозаписом та повторною заявою про звільнення від16.04.2021 року. Заробітна плата [PERSON] з 24.11.2020 року складалася із суми основної винагороди в розмірі мінімальної заробітної плати (МЗП) на банківську картку двома платежами на місяць з урахуванням авансу, а також у вигляді грошової премії готівкою на руки в сумі 10000 грн. Так у січні 2021 року [PERSON] отримано з/п 4427,50 грн. (2012,50 грн. - аванс, 2415,00 грн. - основна винагорода). У лютому 2021 року отримано 6375,60 грн. заробітної плати, яка складається з 3445,40 грн. - основної винагороди і 2930,20 грн. - аванс, що підтверджується рухом коштів по картці «Монобанк» [PERSON] від 05.04.2021 року. За час роботи у ТОВ «Укрєврокровля» перед позивачем виникла заборгованість із виплати заробітної плати в сумі 24141,06 грн., а саме за період з 01 березня 2021 року по день фактичного припинення роботи - 16 квітня 2021 року, зокрема: за березень 2021 року в сумі 6094,06 грн. основної винагороди (обчисленої із середньоденної з/п за останніх два місяця за відомостями «Монобанк» (4427,50 грн. за січень 2021 + 6375,60 грн. за лютий 2021) / 39 робочих днів у січні- лютому х 22 робочих дня у березні) + 10000 грн. премії за березень, а також за квітень 2021 року з 01 по 16 число за 11 робочих днів в розмірі 277,00 грн. (середня з/п за 1 день) х 11 роб.дн. = 3047 грн. + половина премії за половину квітня в сумі 5000 грн., що не були виплачені позивачу в день його звільнення 16.04.2021 року та не виплачені до теперішнього часу. При цьому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 квітня 2021 року по 01 липня 2021 року включно становить: 50 робочих днів х на середньоденну з/п в сумі 277,00 грн., що дорівнює 13850 гривень. Таким чином, на момент звернення до суду з позовом, заборгованість відповідача перед позивачем по з/п за березень-квітень 2021 року становить 24141,06 грн. (6094,06 +10000+3047+5000= 24141,06) та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 13850 грн., а всього на загальну суму - 37991,06 грн. Згідно уточненої позовної заяви від 29.11.2021 року зазначив, що під час розгляду справи відповідач та його представник визнали свою заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] та 12 листопада 2021 року здійснили повний розрахунок з позивачем по офіційному мінімальному розміру його заробітної плати, що повинна була бути виплаченою при його звільненні в квітні 2021 року. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за відомостями відповідача та наданими ним довідками становить 246,00 гривень на день, що визнається стороною позивача. З цих підстав, вважають обґрунтованим та доцільним просити суду стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час розрахунку при звільненні за період з 05 квітня 2021 до 12 листопада 2021 року включно, виходячи із середньоденного показника зарплати в сумі 246,00 грн. на загальну суму 37146,00 грн., що обрахована наступним чином. Кількість робочих днів затримки за період з 05 квітня 2021 року по 06 жовтня 2021 року включно (за п`ятиденним робочим графіком) становить 151 робочих дня: - Квітень 2021 року - 19 робочих днів; - Травень 2021 року - 18 робочих днів; - Червень 2021 року - 20 робочих днів; - Липень 2021 року - 22 робочих дня; - Серпень 2021 року - 21 робочий день; - Вересень 2021 року - 22 робочих днів; - Жовтень 2021 року - 20 робочих дня; - Листопад 2021 року (з 01.11 по 11.11 включно) - 9 робочих днів. Отже, 151 роб.дн. помножених на середньоденну з/п в сумі 246,00 дорівнює: 37146,00 грн. З урахуванням викладеного, вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто премія за березень 2021 року в сумі 10000,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 37146,00 грн., понесені витрати на правову допомогу та оплату судового збору в сумі 4908,00 грн., а всього на загальну суму - 52054,00 грн. 10.11.2021представник відповідача ТОВ «Укрєврокровля» Чередник І.О. надала суду відзив на уточнену позовну заяву, згідно змісту якої зазначила, що позивач, будучі штатним працівником ТОВ «УКРЄВРОКРОВЛЯ» отримував відповідну заробітну плату згідно штатного розпису за відпрацьований час в період з 24 листопада 2020р. по 5 квітня 2021р. включно. Всі виплати здійснювалися за реквізитами банку, які вказував Позивач. [PERSON] (табельний номер [NUMBER] ) спочатку працевлаштування отримував заробітну плату на карту [NUMBER] (UA503220010000026204311747734) Універсалбанк. Жодних затримок з боку перерахування зарплати Відповідачем ніколи не було. Позивач був звільнений 05,04.2021р., що підтверджується записом в трудовій книжці. Отримувати кошти як і трудову книжку [PERSON] в день звільнення відмовився, спілкуватися з працівниками відповідача також відмовлявся, на зв`язок не виходив. Через відмову позивача від отримання трудової книжки її було направлено з описом 16.04.2021р .Укрпоштою ТГО 4904500681340 та отримано 19.04.2021 [PERSON] . Через неможливість розрахування з [PERSON] у день його звільнення 05.04.2021р. відсутність інформації про його картку для таких виплат та відсутність будь-якого зв`язку з ним. бухгалтер [PERSON] перерахувала всі кошти, які повинен був отримати позивач при звільненні на картку банку, яку раніше за вимогою [PERSON] використовували для перерахування зарплати. Відповідач перерахував 19 квітня 2021 року кошти на його карту УНІВЕРСАЛБАНК- [NUMBER] ( [NUMBER] ), але вже 22 квітня 2021 року відбулося автоматичне повернення цих коштів Приватбанком в зв`язку з відсутністю карти Відповідача. Після цього ТОВ «УКРЄВРОКРОВЛЯ» намагалося знову всіма засобами зв`язатися з Позивачем з проханням про надання відповідних банківських реквізитів для відправлення остаточного розрахунку коштів зі звільненим працівником, але на зв`язок [PERSON] не виходив. Тому станом на 10.11.2021р. залишається заборгованість по виплаті заробітної плата позивачу в розмірі 2272,27 грн (дві тисячі двісті сімдесят дві гривні 27 коп.), яку відповідач бажає сплатити на користь позивача, однак він продовжує вчиняти дії по уникненню від отриманні вказаної суми. Такі дії Позивача свідчать про його намагання безпідставно отримати вигадану ним суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки зазначена ним затримки розрахунку при звільнені виникла з його вини. Як вже було зазначено, відповідач виконав покладений на нього обов`язок та в день звільнення виплатив позивачу заробітну плату. Таким чином, відсутні підстави для задоволення судом позовної вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Враховуючи викладене просить суд відмовити у задоволені позовних вимог. Судові витрати [PERSON] у справі № 209/2442/21 розподілити пропорційно між учасниками справи за результатом розгляду справи. Стягнути з позивача на користь ТОВ «УКРЄВРОКРОВЛЯ» судові витрата на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.07.2021 року цивільну справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрєврокровля" належним чином засвідчені: довідку про заборгованість по заробітній платі перед позивачем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), та довідку про розмір середнього/середньоденного заробітку. Витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-7 та довідку за формою ОК-5 про нарахування заробітної плати за період з січня 2021 року по липень 2021 року включно стосовно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] . Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] в судове засіданні з`явився, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити уточнені позовні вимоги. Представник позивача - адвокат Юрочкін Ю.Ю. в судове засідання з`явився, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Укрєврокровля» - Чередник І.О. в судове засідання в режимі відеоконференції з`явилася, заперечувала проти заявлених уточнених позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Наказом № 42-к від 23.11.2020 року позивача [PERSON] з 24.11.2020 року було прийнято на посаду монтажника систем вентиляції, кондиціювання повітря на підставі заяви [PERSON] про прийняття на роботу(а.с.20-21, 22) Відповідно до наказу № 7-к від 29.01.2021 року [PERSON] було переведено на посаду начальника дільниці ТОВ «Укрєврокровля» з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.29). 22.03.2021 року позивач [PERSON] подав позивачу ТОВ «Укрєврокровля» заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП (а.с.6) Згідно копії наказу 22-к від 05.04.2021року [PERSON] звільнено з посади начальника дільниці за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП(а.с.30). Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, надану на запит суду ПФУ, встановлено, що з листопада 2020 року по квітень 2021 включно позивачу [PERSON] було нараховано заробітну плату, та сплачено страхові внески (а.с. 44-46, 47). Відповідно до довідки ТОВ «Укрєврокровля» про заборгованість по заробітній платі від 28.08.2021 року вих. № 67, на дату подання довідки ТОВ «Укрєврокровля» має заборгованість по виплаті заробітної плати перед [PERSON] в розмірі 2272,27 грн. (а.с.55, 57). Відповідно до довідки ТОВ «Укрєврокровля» про розмір середньомісячного/середньоденного заробітку від 28.08.2021 року вих. № 68, розмір середньоденного заробітку [PERSON] під час трудових відносин з ТОВ «Укрєврокровля» складав 246,00 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату (а.с.58, 59). Відповідно до відомостей на виплату грошей № УК-0000010 від 12.11.2021 року, та видаткового касового ордеру від 12.11.2021 року, позивачем ТОВ «Укрєврокровля» виплачено позивачу [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 2272,27 гривень (а.с.206). Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Аналізуючи фактичні обставини та правовідносини сторін, суд при вирішенні даної справи керується наступними нормами права. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого ос Відповідно до ст. 47 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статі 116 цього Кодексу. У відповідності з ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідно до ст.116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до ч. 3, 6 ст, 43 Конституції України - Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом Судом встановлено, що за період роботи позивача в ТОВ «Укрєврокровля» виникла заборгованість із заробітної плати, яка на час звільнення позивача, станом на 12.11.2021 року заборгованість була виплачена у сумі 2272,27 грн. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку суд виходить з наступного. Відповідно до положень ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» ,установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 ( 100-95-п ) (з наступними змінами і доповненнями). Згідно з п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Обов`язок власника або уповноваженого ним органом, передбачений ст.117 Кодексу законів про працю України, щодо виплати працівнику середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку є саме випадком збереження середньої заробітної плати. Згідно п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки про розмір середньомісячного/середньоденного заробітку від 28.08.2021 року розмір середньоденного заробітку [PERSON] під час трудових відносин з ТОВ «Укрєврокровля» складав 246,00 грн. Дану довідку суд приймає до уваги при здійсненні розрахунку середнього заробітку, який складатиме: 246,00 грн. х 154 дні (з 05.04.2021 року по 12.11.2021 року)=37884,00 гривень. Таким чином за період з 05.04.2021 року по 12.11.2021 року середній заробіток позивача складає: 37884 грн. 00 коп. Однак, враховуючи принцип диспозитивності, розмір заявлених позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума середнього заробітку у розмірі 37146,00 гривень. Щодо відшкодування заборгованості по премії до заробітної плати за березень 2021 року в розмірі 10000,00 гривень, суд вважає необхідним зазначити наступне. Виходячи з положень КЗпП України, Закону України "Про оплату праці", заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності. Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахунково-платіжна відомість. Вивчивши надані суду матеріали справи, суд вважає відсутніми підстави для виплати заборгованості по премії до заробітної плати, у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження нарахування таких виплат. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" міститься роз`яснення про те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3), і що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується (п.4). Оскільки відповідач не виплачував зарплату позивачу до 12.11.2021 року, що вимагало від позивача значних додаткових зусиль для організації свого життя та змусило його звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, витрачаючи на звернення власний час і кошти та отримувати правову допомогу в матеріально складних умовах, а тому із врахуванням характеру спричинених душевних страждань позивачу протягом тривалого періоду (більше 8 місяців), душевних хвилювань його родини (дружина і троє дітей), що призвело до негативних змін в його житті, а саме: неможливість реалізації своїх звичок і бажань, збентеженість, страх, переживання, хвилювання, емоційну нестабільність, прояви депресії, зміни артеріального тиску, погіршення стосунків у сім`ї через нервову напруженість, іншими словами, зменшення та знищення певного особистого немайнового блага, яке існувало до порушення відповідачем трудових прав позивача, на підставі ст.237-1 КЗпП України із відповідача необхідно стягнути на відшкодування моральної шкоди 3000 грн., що є достатньою сатисфакцією в даних спірних відносинах. На підставі ст. 13, 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.6 ст. 141, оскільки позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави у сумі 908,00 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн., яку підтверджує рахунком фактурою на оплату наданих послуг № 25/21 від 05.10.2021 року (а.с.143), актом прийому наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 05.10.2021 року(а.с.144), Додатком №1 до Договору про надання правових допомоги № 25/21 від 23.04.2021 року (а.с.145). Враховуючи результати розгляду справи, наявність доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, дані витрати підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі в розмірі 4000,00 гривень. Виходячи з того, що позовні вимоги позивача задоволені, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відповідно до ст.141 ЦПК України, такі вимоги відповідача задоволенню не підлягають.

Outcome: partial