Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить суд зняти арешт і заборону з усього майна, що належить [PERSON], на яке 21 грудня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новгородківського районного управління юстиції накладено арешт згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.07.08р. по цивільній справі № 2-2215/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач та його представник позов повністю підтримали, надали усні пояснення. Представник відповідача позов не визнав, надав усні та письмові заперечення в яких посилається на неможливість винесення постанови про звільнення майна з-під арешту, так як вказана дія буде суперечити положенню Закону України "Про виконавче провадження" та порушуватиме права дитини на забезпечення щомісячного отримання аліментів. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд з'ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 грудня 2015 року державний виконавець відділу ДВС Новгородківського районного управління юстиції Братухін О.Ю. прийняв постанову про арешт коштів боржника при примусовому виконанні виконавчого листа (дублікат) № 2-2215/08 виданого 02.12.2014 Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]., у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2008 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Цією постановою накладений арешт на кошти на всіх рахунках, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту, та що містяться на рахунку: АТ "Райффайзен Банк Аваль" - рахунок [NUMBER] та належать боржнику [PERSON] у межах суми з урахуванням вимог за виконавчим документом, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій (відповідно до пункту 4.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень): 4807,43 грн. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 21.12.15р. постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Братухіна О.Ю. від 21.12.15р. накладено обтяження - арешт нерухомого майна, та оголошення заборони на його відчуження [PERSON] Як визначено в ч. 4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. В даному випадку постановами державного виконавця від 21.12.15р. накладений арешт на кошти та майно боржника [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа (дублікат) № 2-2215/08 виданого 02.12.2014 Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] Тому, такі постанови державного виконавця підлягають оскарженню боржником, у випадку незгоди з ними, в порядку прямо передбаченому в ч. 4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження". Посилання позивача в тексті позову на ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" є невірним, так як в цій частині йде мова про наявність спору між особами про право власності на майно і про зняття з нього арешту. По наявним в матеріалах справи документах і з пояснень сторін не вбачається будь-якого спору між боржником [PERSON] та іншою особою щодо права власності на майно - житловий будинок, автотранспорт і кошти. Тому, позов задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed