Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що Рішенням Білоцерківського міського суду Київської області від 18 грудня 1998 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, однак [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, а тому має заборгованість в розмірі 9 273,15 гривень, а тому позивач змушена звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа №2-5162 виданого на підставі Рішенням Білоцерківського міського суду Київської області від 18 грудня 1998 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно з 27 листопада 1998 року і до повноліття дитини. На підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище з "[PERSON] " на "[PERSON]". Відповідно до свідоцтва про зміну імен серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], змінив своє прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". Відповідно до розрахунку №245/3 від 01 грудня 2015 року наданої відділом ДВС Васильківського МРУЮ, заборгованість по виконавчому листі №2-5162 за період з листопада 2013 року по грудень 2015 року становить 6706,46 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість по виконавчому листі №2-5162 за період 013 року по 30.11.2015 року становить 9 273,15 гривень, в тому числі: заборгованість по аліментах - 7 324,43 гривень, неустойка за несплату аліментів - 1948,72 гривень. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття (ч.4 ст.194 СК України). Відповідно до ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В зв'язку з тим, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини та має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON], а також враховуючи, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved