Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

24 лютого 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свій позов обґрунтовувала тим, що 14 січня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Відділом реєстрації актів громадського стану Дарницького району м. Києва зроблено актовий запис № 9. Під час шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] [INFO] . У [PERSON] є донька від першого шлюбу - [PERSON] [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17.12.2014 року по справі №755/29298/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Проте, хоч між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано, однак вони продовжували разом проживати, вести спільний побут, опікуватись один одним, мали спільний бюджет. І фактично шлюб був розірваний без наміру припинення сімейних відносин. Дана обставина підтверджується Довідкою житлово-будівельного кооперативу "Конструктор-2" від 05.02.2020 року в якій зазначено, що хоч і [PERSON] не був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але постійно проживав разом з [PERSON] з 2000 року по день своєї смерті ( [INFO] ) Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а саме 19.09.2014 року подружжям було придбано за спільні накопичування земельну ділянку розміром 0,1013 га, кадастровий номер №3221280801:05:003:0130, місце розташування якої є: Київська область, Броварський р-н, с/рада Богданівська, садівниче товариство "Калинка", але для зручності вона була оформлена на [PERSON] . Підтвердженням того, що земельна ділянка придбана за спільні кошти є той факт, що в договорі купівлі-продажу від 19 вересня 2014 року в пункті 10 зазначено, що [PERSON] дає свою письмову згоду на покупку ділянки. Нотаріусами зазначається ця обставинамайно коли майно придбавається у шлюбі за спільні кошти. [INFO] [PERSON] помер, про що 09.09.2019 року Відділом реєстрації смерті Головного Територіального управління юстиції у місті Києві було зроблено запис №15049. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезазначену ділянку. Спадкоємцями першої черги за законом є його доньки [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства фактично є власником Ѕ частки земельної ділянки, у зв`язку із тим, що фактично земельна ділянка розміром 0,1013 га, кадастровий номер №3221280801:05:003:0130, місце розташування якої є: Київська обл., Броварський р-н, с/рада Богданівська, садівниче товариство " [ADDRESS] придбана під час шлюбу, за спільні кошти, а діти померлого мають право по 1/4 частки, як спадкоємці, на Ѕ частку яка є власністю померлого [PERSON] у спільному майні подружжя. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день,час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду електронною поштою направила заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просила судовий розгляд проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. не з`явилась, до суду подала листа в якому просить розглядати справи у її відсутності. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно ч .1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч. 1, 2, 3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК Україн и достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, 14 січня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Відділом реєстрації актів громадського стану Дарницького району м. Києва зроблено актовий запис № 9. (а.с.15) Під час шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] [INFO] (а.с. 17) [PERSON] є батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] , про що видано свідоцтво про народження [INFO] , серії [NUMBER] . (а.с. 67) Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17.12.2014 року по справі №755/29298/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.16) У довідці житлово-будівельного кооперативу "Конструктор-2" від 05.02.2020 року зазначено, що [PERSON] не зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але постійно проживав разом з [PERSON] з 2000 року по день своєї смерті - [INFO] . (а.с. 18) Як вбачається із матеріалів справи, 19.09.2014 року між [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,1013 га, кадастровий номер №3221280801:05:003:0130, місце розташування - Київська область, Броварський р-н, с/рада Богданівська, садівниче товариство "Калинка". Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитянським В.А., та зареєстрований в реєстрі за № 1614. В п. 10 вказаного договору зазначено, що вказаний договір вчинено за письмовою згодою дружини покупця [PERSON] , що підтверджується відповідною заявою. (а.с. 9-10). [INFO] помер [PERSON] , про що 09.09.2019 року Відділом реєстрації смерті Головного Територіального управління юстиції у місті Києві було складено відповідний актовий запис №15049, та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] .(а.с. 13) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезазначену ділянку. Спадкоємцями першої черги за законом є його доньки [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства фактично є власником Ѕ частки земельної ділянки, у зв`язку із тим, що фактично земельна ділянка розміром 0,1013 га, кадастровий номер №3221280801:05:003:0130, місце розташування якої є: Київська обл., Броварський р-н, с/рада Богданівська, садівниче товариство " [ADDRESS] придбана під час шлюбу, за спільні кошти, а діти померлого мають право по 1/4 частки, як спадкоємці, на Ѕ частку яка є власністю померлого [PERSON] у спільному майні подружжя. Після його смерті відкрилась спадщина та приватним нотаріусом Леончук І.А. заведено спадкову справу за № 6/2019 року. Як вбачається із спадкової справи, до нотаріуса із заявою від 26 грудня 2019 року про прийняття спадщини звернулась [PERSON] - донька [PERSON] , а також донька [PERSON] із заявою про прийняття спадщини від 24 січня 2020 року. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є успільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Виходячи з системного аналізу даних норм, є всі підстави вважати, що у зв`язку із тим, що земельна ділянка яка була придбана подружжям під час шлюбу і оформлена на [PERSON] до розірвання шлюбу, то вона є спільною сумісною власністю подружжя, а тому частки у подружжя рівні. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частка в спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя. Таким чином, виходячи із системного аналізу та у сукупності із вищенаведеними обставинами та зібраними доказами, [PERSON] має право визнання за нею права власності частки в розмірі 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер №3221280801:05:003:0130, місце розташування якої - Київська обл., Броварський р-н, с/рада Богданівська, садівниче товариство "Калинка".

Outcome: approved