Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПП "КП "Міжгір'я" с.Скородистик Чорнобаївського району Черкаської області про визнання в порядку спадкування права на майновий пай, мотивуючи тим, що її батько [PERSON] та мати [PERSON] працювали в колгоспі "Радянська Україна", який в 1995 році був реорганізований в Спілку колективних власників "Міжгір'я" і були членами цього господарства. З 01 березня 2014 року підприємство було реорганізовано в приватне підприємство "Колективне підприємтво "Міжгір'я". Відповідач в своїй господарській діяльності не дотримувався п.1.2 Статуту підприємства, а також Законів України "Про власність", "Про колективне сільськогосподарське підприємство" та Указів Президента України №1529/99 від 3.12.1999 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" та №62/2001 від 29.01.2001року "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", в зв'язку з чим не була визначена частка кожного члена спілки і при звільненні він не отримав належного майнового (паю) натурою, грішми або цінними паперами. Загальними зборами членів спілки від 08 лютого 2014 року було затверджено список осіб, які мають право на майновий пай, де під №490 зазначений батько позивача - [PERSON], а під № 489 зазначена мати позивача - [PERSON] [INFO] мати позивача - [PERSON] померла, а [INFO] помер батько позивача - [PERSON] не отримавши майнових паїв. Вона, яка є спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину, так як вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, та успадкувала право на майнові паї [PERSON], та [PERSON], але не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючого документу на майновий пай. Мотивуючи тим, що порушується її право власності на спадкове майно, позивач просить визнати за нею право на майновий пай, що належав батькові [PERSON], та матері [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю і просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подали заяву про визнання позову і розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] працювали в колгоспі "Радянська Україна", який в 1995 році був реорганізований в Спілку колективних власників "Міжгір'я" і були членами цього господарства. З 01 березня 2014 року підприємство було реорганізовано в приватне підприємство "Колективне підприємство "Міжгір'я". Відповідач в своїй господарській діяльності не дотримувався п.1.2 Статуту підприємства, а також Законів України "Про власність", "Про колективне сільськогосподарське підприємство" та Указів Президента України № 1529/99 від 3.12.1999 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" та № 62/2001 від 29.01.2001року "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", в зв'язку з чим не була визначена частка кожного члена спілки і [PERSON] та [PERSON] не отримали відповідного свідоцтва про право на майновий пай. Загальними зборами членів спілки від 08 лютого 2014 року було затверджено список осіб, які мають право на майновий пай, де під №490 зазначений батько позивача - [PERSON], а під № 489 зазначена мати позивача - [PERSON] [INFO] мати позивача - [PERSON] померла, а [INFO] помер батько позивача - [PERSON] не отримавши майнових паїв. Після їх смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на майнові паї у майні Спілки колективних власників "Міжгір'я". За життя [PERSON] та [PERSON] заповіту не складали. Позивач, яка є спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину, так як вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, та успадкувала право на майнові паї, але позивач не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючого документу на майновий пай. Викладені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть [PERSON], [PERSON], свідоцтва про народження позивача, свідоцтва про одруження позивача, довідками сільської ради про вступ [PERSON] у фактичне управління і володіння спадковим майном після смерті своїх батьків, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори №1001/01-16 від 19.09.2015 р. про те що після смерті [PERSON] та [PERSON] заяв про прийняття спадщини не поступало, довідкою ПП "КП "Міжгір'я" про те, що [PERSON] та [PERSON] мали право на майновий пай. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 р. №2114-XII майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Частиною 2 ст.9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У відповідності до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 р. №177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки", до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, зокрема: особи, які припинили трудові відносини з підприємством, але не отримали при цьому належного їм майнового паю натурою, грошима або цінними паперами. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР. Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 529 ЦК УРСР визначено спадкоємців першої черги за законом, до яких відносяться діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Як зазначено у ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач, як спадкоємець члена колективного сільськогосподарського підприємства, який отримав право на майновий пай, має право на спадкування частки в спільному майні членів СКВ "Міжгір'я" (майновий пай), тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved