Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 02 липня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики відповідно до якого в період з 02 липня 2014 року по 11 липня 2014 року він надав йому частинами грошові кошти на загальну суму 27200,00 грн. Укладення договору позики підтверджується розписками відповідача від 02.07.2014р.,03.07.2014р.,04.07.2014р., 08.07.2014р., 11.07.2014 р. Згідно вказаних розписок кінцевий термін повернення коштів становив 21 липня 2014 року. Проте незважаючи на укладений договір позики та зазначені терміни повернення коштів, відповідач свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконав та отриманні кошти не повернув. Неодноразові звернення до відповідача щодо необхідності повернення позичених коштів та обіцянки з сторони відповідача про їх обов'язкове повернення залишились безрезультатні. Індекс інфляції за період з серпня 2014 року по вересень 2015 року складає: Серпень 2014р. -100,8%; Вересень 2014р.-102,9%;Жовтень 2014р.-102,4%; Листопад 2014р.- 101,9%; Грудень 2014р.-103,0%; Лютий 2015р.-105,3%; Березень 2015р.-110,8%; Квітень 2015р.-114,0%; Травень 2015р.-102,2%;Червень 2015р.-100,4%;Липень 2015р.-99,0%; Серпень 2015р.-99,2%; Вересень 2015р.-102,3%; Також, для розрахунку взяті індекси інфляції з серпня 2014 року по вересень 2015 року включно: 27200,00*1,57=42704,00 грн.; 42704,00 грн. - 27200,00 грн.=15504,00 грн. Тож інфляційні нарахування на суму боргу складають 15504,00 грн. Фінансова санкція у розмірі 3% річних від суми боргу склала 1035,09 грн. Загальна сума боргу з урахування санкцій (інфляційні нарахування та трьох процентів річних від суми боргу ) складає 27 200,00 грн.+15504,00 грн.+1035,09 грн. = 43739,09 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь суму боргу в сумі 27200,00 грн.; інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 15504,00 грн.; нарахування 3-х процентів річних від суми боргу в розмірі 1035,09 грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до 625 ЦК України: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Згідно зі ст.1046 ЦК України " За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти..., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики)...". Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України " на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інші документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми...". Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України «позикодавець має право на одержання від позичальника проценти від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно вимог ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернені, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України " позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти...) у термін та у порядку, встановлених договором". Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі доказами: копією паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON] (а.с.4), копіями розписок [PERSON] від 02.07.2014р.,03.07.2014р., 04.07.2014р., 08.07.2014р., 11.07.2014 р. (а.с.5-9). За таких обставин та враховуючи, що боржник не виконав свої зобов'язання перед позивачем, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг за договором позики від (02.07.2014р.,03.07.2014р., 04.07.2014р., 08.07.2014р., 11.07.2014 р.) з урахуванням санкцій (інфляційні нарахування та три проценти річних від суми боргу ), що в загальному складає 43739,09 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved