Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

02.05.2019 року представник позивача Гуревич М.Г., який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про стягнення моральної шкоди в розмірі 75000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є онукою [PERSON] . Згідно з трудовою книжкою від 22.11.1957р. [PERSON] з 16.08.1962р. по 28.06.1996р. перебувала з відповідачем у трудових відносинах. 16.01.1991р. [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, яка в подальшому неодноразово продовжувалась та 11.05.1994р. їй було встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням - хронічний обструктивний бронхіт. 15.05.1996р. [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням - хронічний обструктивний бронхіт пилової етіології, ускладнений бронхіальною астмою, емфізема легенів 2 ступеню, легенева недостатність 2 ступеню - безстроково. [INFO] [PERSON] померла. Згідно з довідкою МСЕК про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом серії 10 ААА № 000412 від 3.11.2014р. встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням - хронічний обструктивний пиловий бронхіт. На день смерті [PERSON] проживала разом однією сім`єю зі своєю донькою [PERSON] та онуками - [PERSON] (на теперішній час - [PERSON] ) - позивачкою у справі та [PERSON] (на теперішній час - [PERSON] ), що підтверджується довідкою ТОВ «Квартал м. Часів Яр» № 33 від 21.02.2019р. З урахуванням принципів розумності та справедливості та з дотриманням балансу інтересів сторін позивачка оцінює завдану їй моральну шкоду в розмірі 75000,00 грн., оскільки смерть рідної людини - це невідновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. За таких обставин та з вищенаведених підстав, оскільки професійне захворювання, яке стало причиною смерті бабусі позивачки, виникло під час її перебування у трудових відносинах з відповідачем, то наявні правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди на користь позивачки з урахуванням глибини та тривалості її моральних страждань, яких вона зазнала внаслідок смерті її бабусі. 02.08.2019 року представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги визнає частково в розмірі 5000,00 грн., посилаючись на те, що [PERSON] дійсно з 1962р. по 1996р. знаходилась у трудових відносинах з ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат». 15.05.1996р. [PERSON] була встановлена II група інвалідності у зв`язку з профзахворюванням. Про умови праці та про наявність шкідливих виробничих факторів, можливі наслідки їх впливу на здоров`я була проінформована. Під час роботи бабуся позивачки користувалась відповідними правами та отримували всі пільги і компенсації, як працівник підприємства, як працівник, зайнятий на робочому місці з важкими та шкідливими умовами праці. Відповідно до статті 7 Закону України «Про охорону праці» та колективного договору, працівники, зайняті на робочих місцях з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувальне - профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно - оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством. Відповідно до ст..8 Закону України «Про охорону праці» на роботах із шкідливими та небезпечними умовами праці, а також на роботах пов`язаних із забрудненням, працівникам видаються безоплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту. Згідно з "Порядком визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2012р. № 237, виробництво вогнетривких виробів ( код 23.20) відноситься до 55 Класу професійного ризику виробництва ( всього класів - 67), що вказує на високий рівень професійного ризику. Пунктом 2 Порядку визначено, що клас професійного ризику виробництва - це рівень виробничого травматизму і професійних захворювань за видами економічної діяльності, що визначає ступінь вірогідності втрати професійної працездатності або смерті працівника під час виконання трудових обов`язків, з урахуванням результатів аналізу показників виробничого травматизму і професійних захворювань, а також обсяг випадків Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань ( далі - Фонд), пов`язаних із забезпеченням загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Шкідливість виробничого пилу обумовлена його здатністю викликати професійні захворювання легень, [PERSON] свідомо працювала на шкідливому виробництві. Також, просить взяти до уваги той факт, що бабуся позивачки [PERSON] була людиною похилого віку, згідно довідки про смерть померла у віці сімдесяти двох років. Оскільки, [PERSON] була працівником, (згодом пенсіонером) ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат", працюючи на якому отримала профзахворювання, члени родини здобули вищу освіту за рахунок відповідача, а саме: позивачка (онука) [PERSON] ( [PERSON] ), яка навчалась в "Донецькому державному інституті штучного інтелекту" м. Донецьк за спеціальністю: "Економічна кібернетика", форма навчання: денна, період навчання: 2006-2010р.р. Договір про навчання № Д-430/06 від 21.07.2006р. Оплата за період навчання з 2006-2010р.р. склала 15200,00грн.; [PERSON] ( [PERSON] ) - онука, місце навчання "Донецький університет економіки та права" м. Донецьк; за спеціальністю "Правознавство"; форма навчання: денна; період навчання: з 2007р.-2012р. Договір про навчання №Д-425/07 від 22.06.2007р., Договір про навчання №40/І1/Д-479/11 від 29.07.2011р. Оплата за період навчання з 2007р.-2012р. склала 42040,00грн.; [PERSON] ( [PERSON] ) - донька, місце навчання "Слов`янський педагогічний інститут" м. Слов`янськ, за спеціальністю "Облік та аудит"; форма навчання: заочна; період навчання: з 1998р.-2003р. Загальна сума навчання за період з 1998р.-2003р, склала 4700,00 грн.; [PERSON] (син), місце навчання "Слов`янський педагогічний інститут" м. Слов`янськ, за спеціальністю "Облік та аудит"; форма навчання: заочна; період навчання: з 1998р.-2003р. Загальна сума навчання за період з 1998р.-2003р. склала 4700,00 грн. Загалом затрати з навчання усіх членів родини [PERSON] склали 134 177,23грн. Зазначає, що згідно інформації відділу кадрів ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" : [PERSON] , [PERSON] ( [PERSON] ), [PERSON] ( [PERSON] ) по теперішній час працюють на ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат". В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на ст.1168 ЦК України і просить суд стягнути на її користь в зв`язку із смертю бабусі моральну шкоду в сумі 75 000 грн. Проте, представник відповідача вважає, що факт заподіяння моральних страждань не підтверджений жодним доказом, розмір моральної шкоди, що визначений позивачкою, є не обґрунтованим та значно завищеним, не відповідає засадам виваженості, розумності і справедливості. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2019 вказана цивільна справа розподілена судді Радченко Л.А. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 15.08.2019 на підставі розпорядження в. о. керівника Артемівського міськрайонного суду № 458 був здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи № 219/4651/19 у зв`язку з відставкою судді [PERSON] .А. згідно рішення ВРП від 16.07.2019, та розподілена судді Шевченко Л.В. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2019 вказана цивільна справа прийнята до провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Гуревич М.Г. в судове засідання не з`явилися, разом з тим, представник позивача надав заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні на підставах, викладених у позові, та просив проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» в судове засідання також не з`явився, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, за обставинами, що викладені у відзиві на позов. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію сторін щодо спірних правових відносин, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини, за якими вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 29.07.1965 року (а.с.7). 07.01.1988 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , був укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 07.01.1988 року (а.с.8). [INFO] народилася [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 14.12.1988 року (а.с.9). 12.09.2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №443, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 12.09.2015 року (а.с.10). Як вбачається з трудової книжки виданої 22.11.1957 року на ім`я [PERSON] , остання з 16.08.1962 року працювала в ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат». 28.06.1996 року була звільнена на підставі наказу№66 від 01.07.1996 року у зв`язку із невідповідністю виконаній роботі за станом здоров`я (а.с.11-14). 16.01.1991р. [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, яка в подальшому неодноразово продовжувалась 27.01.1992 року, 26.04.1993 року та 11.05.1994р. їй було встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням - хронічний обструктивний бронхіт. 15.05.1996р. [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням - хронічний обструктивний бронхіт пилової етіології, ускладнений бронхіальною астмою, емфізема легенів 2 ступеню, легенева недостатність 2 ступеню - безстроково (а.с.15-19). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 18 лютого 2014 року (а.с.23). Як вбачається з довідки №33 від 21.02.2019 року виданої директором ТОВ «Квартал м. Часів Яр», [PERSON] разом з померлою [INFO] року [PERSON] , проживала з родиною за адресою: [ADDRESS] , та мала наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Згідно з довідкою МСЕК про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом серії 10 ААА № 000412 від 03.11.2014р. встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням - хронічний обструктивний пиловий бронхіт (а.с.24). Відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. Відповідно до ст.153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст.172 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини 2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Судом встановлено, що позивач, відносяться до кола осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Окрім того, вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи ступінь моральних страждань, яких зазнала позивач, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, істотність вимушених змін у житті, що позбавляє її звичних життєвих зв`язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, приймаючи до уваги ступінь вини відповідача, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, підлягає 20 000 гривень, що буде відповідати мірі тих страждань та переживань, які зазнала позивач. У задоволенні іншої частини позову позивачам слід відмовити. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги позивача, звільненої від сплати судового збору у відповідності до п. 2 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», задоволено частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідача до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 204,90 грн. (20000 грн. х768,40 грн./75000 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial