Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" (далі ПАТ "ВБР") звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 15 грудня 2011 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого ПАТ "ВБР" надало відповідачу кредит у розмірі 19900,00 грн на споживчі потреби на строк до 14 грудня 2013 року зі сплатою 18 % річних. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, позивач просив стягнути з неї заборгованість, яка \~утворилась станом на 29 березня 2016 року, в розмірі 215696,06 грн. 28 вересня 2016 року позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог на суму 23507,91 грн, що підлягає стягненню на підставі рішення Романівського районного суду Житомирської області від 13 червня 2012 року, ухваленого у справі № 621/601/12. З огляду на це, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість, яка \~утворилась станом на 29 березня 2016 року, в сумі 191953,15 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом 19900,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками по кредиту 2816,00 грн, прострочена заборгованість за комісією по кредиту 15223,50 грн, а також заборгованість за пенею по кредитному договору - 154013,65 грн. В судове засідання сторони, які\~ були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не зявилися. Представник позивача\~\~ подав до суду клопотання про підтримання позову та\~\~ про розгляд справи за його відсутності. Відповідач\~\~про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. \~ \~\~ \~\~ \~\~ \~\~ \~\~ \~\~ Згідно письмових заперечень, поданих [PERSON], позов вона не визнає посилаючись на те, що рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 13 червня 2012 з неї стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1КСASHG.17342.001 у сумі 23507,91 грн, отже правовідносини між ними як сторонами даного кредитного договору припинились. В свою чергу відповідальність за порушення даного грошового зобов"язання передбачена статтею 625 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України ). Судом встановлено, що 15 грудня 2011 року між ПАТ "ВБР" та [PERSON] укладено кредитний договір № 1КСASHG.17342.001, за умовами якого позичальнику надано кредит на споживчі потреби у розмірі 19900,00 грн зі сплатою 18 % річних за їх користування на строк до 14 грудня 2013 року. Відповідно до пункту 6.1. вказаного договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в пункті 1.1.3. цього договору від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Пунктом 6.3 кредитного договору передбачено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом Банк має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день такої прострочки. Крім того, відповідно до пункту 6.5. договору при порушенні позичальником строків платежів за кожним із грошових зобовязань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку в судові органи, позичальник виплачує банку штраф у розмірі 1 % від суми позову. У зв"язку із невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором та наявністю заборгованості, 23 лютого 2016 року ПАТ "ВБР" надіслало відповідачу письмову вимогу про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення та попередило її про повернення суми кредиту в повному обсязі й нарахованих процентів і штрафних санкцій у разі несплати простроченої заборгованості, проте дана вимога не була виконана. Згідно статті 1054 частини 1 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини 2 цієї ж статті та частини 2 статті 1046 ЦК України кредитний договір вважається укладеним з моменту передання грошей. \~Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України\~ при розгляді справи № 6-120цс15, яка відповідно до статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного суду України від 25 травня 2016 року (справа № 6-157цс16). Враховуючи вищевикладене а також те, що [PERSON] доводів позивача щодо невиконання нею договірних зобовязань \~не спростувала, суд прийшов до висновку, що майнові права \~ПАТ "ВБР" підлягають захисту шляхом часткового стягнення з неї суми заборгованості. При цьому суд встановив, що станом на 29 березня 2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 215696,06 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом 19900,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками по кредиту 26558,91 грн, прострочена заборгованість за комісією по кредиту 15223,50 грн, а також заборгованість за пенею по кредитному договору - 154013,65 грн, що\~ підтверджується розрахунком\~ позивача.\~\~ Враховуючи, що розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір збитків суд, відповідно до приписів частини 3 \~статті \~551 ЦК України, вважає за необхідне зменшити суму пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором до \~40000 грн. Дане рішення узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України\~ при розгляді справи № 6-100цс14. З урахуванням викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 77939,5 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом 19900,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками по кредиту 2816,00 грн, прострочена заборгованість за комісією по кредиту 15223,50 грн, а також заборгованість за пенею по кредитному договору - 40000 грн. Відповідно до статті 88 частини 1 ЦПК України суд також стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial