Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, а 28.01.2021 з уточненою заявою, з наступними вимогами: - встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 24.05.2001 Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області, трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої у 1985 році колгоспом імені Ватутіна Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області на ім`я " [PERSON] (рос. мовою)" у якій міститься посилання на зміну прізвища на " [PERSON] (рос. мовою)". В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що в 1985 році вона була прийнята в члени колгоспу імені Ватутіна. 17.12.1988 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (виданого повторно) Великобурлуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області 25.09.2019. Інспектор відділу кадрів допустила помилку в написанні її прізвища, в трудовій книжці її прізвище зазначено як " [PERSON] " на російській мові, в той час, як правильно її прізвище мало бути записано відповідно до даних паспорту [NUMBER] , виданого 24.05.2001 Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області, як "[PERSON]" на російській мові і " [PERSON] " на українській мові. Усунути недоліки в написанні запису в трудовій книжці неможливо, оскільки відповідно до архівної довідки від 12.09.2019 № 01-38/114 станом на 05.03.2001 правонаступником КСП імені Ватутіна є СТОВ "Ольховатка". Господарським судом Харківської області від 04.06.2008 прийнято рішення про припинення юридичної особи СТОВ "Ольховатка" у зв`язку з визнанням її банкрутом. На підставі викладеного, у заявника виникла необхідність встановити факт належності їй трудової книжки в зв`язку з подальшим зверненням до Пенсійного фонду для призначення пенсії. Ухвалою від 17.11.2020 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі. Ухвалою від 02.02.2021 прийнято до розгляду уточнену заяву [PERSON] 05.02.2021 від головного спеціаліста - юрисконсульта Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Нежути С.М. надійшли заперечення на уточнену заяву про встановлення факту, в якому зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області заперечує проти заяви [PERSON] 31.07.2020 [PERSON] звернулася із заявою до управління про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" На підставі наданих документі та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] , страховий стаж заявниці на момент звернення склав 08 років 11 місяців 0 днів. Рішенням № 3594 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.08.2020 заявнику було відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, із заяви [PERSON] вбачається спір про право і таке право підлягає захисту в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного судочинства. На підставі викладеного просить залишити без розгляду заяву [PERSON] , розглянути справу без участі представника Управління. Заявник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від головного спеціаліста - юрисконсульта Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Нежути С.М. надійшло заперечення на уточнену заяву в якому зазначено, що розгляд справи провести без участі представника управління. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до статей 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного чи окремого провадження. Частиною першою статті 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу). Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою їх є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Згідно пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно частини 1 статті 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У заяві вимагається встановлення факту належності заявнику трудової книжки серія [NUMBER] виданої у 1985 році колгоспом імені Ватутіна Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. З копії паспорта, виданого Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області 24.05.2001, довідки про присвоєння ідентифікаційного податкового номеру, яка була видана Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області 19.11.2019, копії свідоцтва про шлюб (виданого повторно) серія [NUMBER] виданого 25.09.2019 Великобурлуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що у вказаних документах прізвище заявника - " [PERSON] " (а. с. 6-8, 10). З копії трудової книжки серія [NUMBER] від 1985 року вбачається, що вказану трудову книжку було заповнено у 1985 році колгоспом імені Ватутіна Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. Відомості про власника трудової книжки та записи щодо роботи здійснені російською мовою та зазначено, що вона видана на ім`я " [PERSON] ". Також, міститься посилання на зміну прізвища з " [PERSON] " на " [PERSON] (рос. мовою)". Зазначене виправлення посвідчено підписом працівника товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравневе" та скріплене печаткою цього підприємства (а. с. 13-15). Таким чином, написання особистих даних, а саме прізвища в трудовій книжці, відрізняється від написання прізвища у паспорті громадянина України та довідці про присвоєння ідентифікаційного податкового номеру заявника. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Отже, дослідженими під час судового розгляду доказами підтверджується поза розумним сумнівом факт належності вказаної трудової книжки заявнику [PERSON] . Встановлення факту належності трудової книжки заявникові необхідне для подальшого звернення до Пенсійного фонду для призначення пенсії, підтвердити цей факт іншим способом вона не має можливості. За таких обставин, заява [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , виданої у 1985 році колгоспом імені Ватутіна Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області на ім`я [PERSON] (на російській мові) є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Щодо клопотання представника заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду з огляду на те, що із викладеного заявником у заяві вбачається спір про право і таке право підлягає захисту в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного судочинства. Як вбачається зі змісту уточненої заяви, [PERSON] не ставить питання про оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області області про відмову у призначенні пенсії у зв`язку відсутністю необхідного страхового стажу, а лише просить встановити факт належності їй трудової книжки для подальшого звернення для призначення пенсії. Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Пенсійний фонд України (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення. З аналізу зазначених норм слідує, що спір про право, як публічно-правовий спір, який має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства, має місце в разі, якщо предметом спору у тому числі є оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень. Оскільки із уточненої заяви не вбачається незгоди з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, то спір про право та підстави для залишення заяви без розгляду судом відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved