Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

В грудні 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшов цивільний позов [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк"), Департаменту патрульної поліції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головний сервісний центр МВС, в якому просить визнати право власності на автомобіль PORSCHE PANAMERA 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип кузова УНІВЕРСАЛ, легковий, колір коричневий за [PERSON] та скасувати обтяження у вигляді арешту та/або заборони на відчуження на підставі виконавчого провадження ДВС №13259016366 від 07.08.2019 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в зв`язку з підробленням Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 12.02.2016 року позивач був позбавлений права власності на належний йому автомобіль PORSCHE PANAMERA 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип кузова УНІВЕРСАЛ, легковий, колір коричневий. На підставі підробленого Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 12.02.2016 рокуавтомобіль PORSCHE PANAMERA 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип кузова УНІВЕРСАЛ, легковий, колір коричневий був переоформлений на [PERSON] . 07.08.2019 року накладено обтяження у вигляді арешту та/або заборони на відчуження на підставі виконавчого провадження ДВС №13259246366 від 07.08.2019 року. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.01.2020 року у справі №758/14977/17, визнано недійсним з моменту укладення Договір купівлі-продажу транспортного засобу від 12.02.2016 року, у зв`язку з чим, позивач просить визнати право власності на автомобіль PORSCHE PANAMERA 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип кузова УНІВЕРСАЛ, легковий, колір коричневий за [PERSON] та скасувати обтяження у вигляді арешту та/або заборони на відчуження на підставі виконавчого провадження ДВС №13259016366 від 07.08.2019 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами позовного (загального) провадження, роз`яснено відповідачам, що вони мають право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. 25.02.2021 року від відповідача 2 - АТ КБ "ПриватБанк" надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив вимоги позивача з викладених у відзиві підстав. Інші відповідачі не скористались своїм правом надати відзив, а треті особи - пояснення у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.03.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Учасники судового розгляду, будучи належним чином повідомленими, до суду не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень (відзиву) відповідачів 1 та 3, з урахуванням відзиву відповідача 2, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов до наступного висновку. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 12.02.2016 року у сервісному центрі 0741 оформлено договір купівлі-продажу транспортного засобу від 12.02.2016 року, відповідно до умов якого [PERSON] , як власник автомобіля PORSCHE PANAMERA 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип кузова УНІВЕРСАЛ, легковий, колір коричневий (право власності підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 18.04.2014 року) продав [PERSON] зазначений автомобіль за ціною 600 000,00 грн. та, відповідно, здійснено переєстрацію автомобіля на [PERSON] . 07.08.2019 року накладено обтяження у вигляді арешту та/або заборони на відчуження на підставі виконавчого провадження ДВС №13259246366 від 07.08.2019 року. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.01.2020 року у справі №758/14977/17 договір купівлі-продажу транспортного засобу від 12.02.2016 року визнано недійсним з моменту його укладення, тобто з 12.02.2016 року. Рішення мотивоване тим, що відповідно до Висновку експерта №61 Волинського Науково-дослідного експертно криміналістичного центру від 15.03.2017 року підпис в графі «ПІДПИС» у рядку «ПРОДАВЕЦЬ» у договорі купівлі-продажу транспортного засобу від 12.02.2016 року виконано не [PERSON] , а іншою особою. З огляду на те, що Договір купівлі-продажу транспортного засобу від 12.02.2016 року щодо автомобіля PORSCHE PANAMERA 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип кузова УНІВЕРСАЛ, легковий, колір коричневий є недійсним з моменту його укладення, то законним власником такого автомобіля є позивач, проте згідно до результатів перевірки за Єдиним державним реєстром МВС ПІБ власника зазначено [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 ЦК України). За ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Статтею 215 ЦК України зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; визнання правочину недійсним (ст. 16 ЦК України). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин вимога позивача про визнання права власності на автомобіль PORSCHE PANAMERA 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип кузова УНІВЕРСАЛ, легковий, колір коричневий за [PERSON] підлягає задоволенню. 07.08.2019 року на автомобіль PORSCHE PANAMERA 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип кузова УНІВЕРСАЛ, легковий, колір коричневий накладено обтяження у вигляді арешту та/або заборони на відчуження у виконавчому провадженні ДВС №13259246366 від 07.08.2019 року. [PERSON] не є стороною виконавчого провадження ДВС №13259016366 від 07.08.2019 року. За змістом ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи положення ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», [PERSON] в грудні 2020 року звернувся до Печерського районного суду м. Києва з цивільним позовом до [PERSON] , Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", Департаменту патрульної поліції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головний сервісний центр МВС, про визнання права власності на автомобіль PORSCHE PANAMERA 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип кузова УНІВЕРСАЛ, легковий, колір коричневий за [PERSON] та скасування обтяження у вигляді арешту та/або заборони на відчуження на підставі виконавчого провадження ДВС №13259016366 від 07.08.2019 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником автомобіля PORSCHE PANAMERA 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип кузова УНІВЕРСАЛ, легковий, колір коричневий, а тому вимога позивача про скасування обтяження у вигляді арешту та/або заборони на відчуження у виконавчому провадженні ДВС №13259016366 від 07.08.2019 року також підлягає задоволенню. З огляду на зазначене вище суд не бере до уваги запречення на позов, викладені у відзиві представника відповідача 2 - АТ КБ "ПриватБанк". Позивачем у позовній заяві повідомлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс, що складаються з судового збору у розмірі 11 350,80 грн., та витрат на експертне дослідження, що пов`язані з здійсненням експертизи та складенням висновку експертного товарознавчого дослідження ринкової вартості автомобіля від 30.06.2020 року №27 у розмірі 2 000,00 грн. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, з огляду на обставини справи та, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача 1 [PERSON] сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору та витрати на проведення експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: approved