overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

ДП "Брустурянське ЛМГ" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач 14 жовтня 2015 року самовільно зрубав на території Буштинського лісництва ДП "Брустурянське" ЛМГ, в кварталі 13 виділ 10, 11 сироростучих дерев породи бук, загальною масою 2,77 м.куб., чим заподіяв держлісфонду шкоду на загальну суму 8 585,73 гривень. Просить стягнути з відповідача на користь держави суму 8585,73 гривень заподіяної шкоди, 126 гривень 00 копійок суми рентної плати та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], 14 жовтня 2015 року, шляхом лісопорушення, на території Буштинського лісництва ДП "Брустурянське" ЛМГ, в кварталі 13 виділ 10, заподіяв шкоду держлісфонду на суму 8 711,73 гривень, яку в добровільному порядку не відшкодував. Факт вчинення лісопорушення відповідачем стверджується актом про лісопорушення № 25 від 14 жовтня 2015 року, в якому наведено відповідно до постанови КМ України № 665 від 23 липня 2008 року розрахунок розміру лісопорушення і розміру заподіяної шкоди на загальну суму 8 711,73 гривень, переліко-цінувальними відомостями (а.с.5-11). Згідно постанови про притягнення до адмінвідповідальності від 26 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] притягнутий до адмінвідповідальності за ст.65 КУпАП, за самовільну рубку дерев породи бук, загальною масою 2,77 м.куб. (а.с.40). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 14 жовтня 2015 року він виявив самовільну рубку одинадцяти сироростучих дерев породи бук, яку здійснив [PERSON] 14 жовтня 2015 року. Частину дерев він ще перевозив, а решта знаходилася біля будинку, де проживає [PERSON], який йому зізнався, що вчинив самовільну рубку дерев, однак від дачі пояснень відмовився. Враховуючи наведене, суд вважає, що до правовідносин сторін слід застосувати правила ст.ст. 105, 107 ЛК України, ст. 1166 ЦК України, ст.256.3.1 ПК України і позов задовольнити. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

ДП "Брустурянське ЛМГ" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач 04 березня 2014 року самовільно зрубав на території Буштинського лісництва ДП "Брустурянське" ЛМГ, в обхід №8 квартал 20 виділ 16, урочищі Фартош потук, одне сироростуче дерево породи бук, загальною масою 6,34м.куб., чим заподіяв держлісфонду шкоду на загальну суму 12092,26 гривень. Просить стягнути з відповідача на користь держави суму 12092,26 гривень заподіяної шкоди та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просить стягнути з відповідача на користь держави 12092,26 гривень заподіяної шкоди та судові витрати. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 04 березня 2014 року, шляхом лісопорушення, на території Буштинського лісництва ДП "Брустурянське" ЛМГ, в урочищі Фартош потук, обхід №8 квартал 20 виділ 16, заподіяв шкоду держлісфонду на суму 12092,26 гривень, яку в добровільному порядку не відшкодував. Факт вчинення лісопорушення відповідачем стверджується актом про лісопорушення № 24 від 04 березня 2014 року, в якому наведено відповідно до постанови КМ України № 665 від 23 липня 2008 року розрахунок розміру лісопорушення і розміру заподіяної шкоди на загальну суму 12092,26 гривень, переліко-цінувальними відомостями (а.с.5-7). Із пояснюючої записки даної майстром лісу [PERSON] вбачається, що 04 березня 2014 року він виявив самовільну рубку сироростучих дерев породи бук, яку здійснив [PERSON] Враховуючи наведене, суд вважає, що до правовідносин сторін слід застосувати правила ст.ст. 105, 107 ЛК України, ст. 1166 ЦК України і позов задовольнити. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

ДП "Брустурянське ЛМГ" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач 05 березня 2014 року самовільно зрубав на території Буштинського лісництва ДП "Брустурянське" ЛМГ, в обхід №8 квартал 20 виділ 16, урочищі Фартош потук, 4 сироростучих дерева породи дуб та граб, загальною масою 4,32м.куб., чим заподіяв держлісфонду шкоду на загальну суму 8 191,58 гривень. Просить стягнути з відповідача на користь держави суму 8 191,58 гривень заподіяної шкоди та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просить стягнути з відповідача на користь держави 8 191,58 гривень заподіяної шкоди та судові витрати. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], 05 березня 2014 року, шляхом лісопорушення, на території Буштинського лісництва ДП "Брустурянське" ЛМГ, в урочищі Фартош потук, обхід №8 квартал 20 виділ 16, заподіяв шкоду держлісфонду на суму 8 191,58 гривень, яку в добровільному порядку не відшкодував. Факт вчинення лісопорушення відповідачем стверджується актом про лісопорушення № 25 від 05 березня 2014 року, в якому наведено відповідно до постанови КМ України № 665 від 23 липня 2008 року розрахунок розміру лісопорушення і розміру заподіяної шкоди на загальну суму 8 191,58 гривень, переліко-цінувальними відомостями (а.с.5-8). Із пояснюючої записки даної майстром лісу [PERSON] вбачається, що 05 березня 2014 року він виявив самовільну рубку сироростучих дерев породи дуб та граб, яку здійснив [PERSON] (а.с. 10). Враховуючи наведене, суд вважає, що до правовідносин сторін слід застосувати правила ст.ст. 105, 107 ЛК України, ст. 1166 ЦК України і позов задовольнити. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Гр-н [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому архівної довідки № 01-328 виданої 24 травня 2016 року комунальною установою "Лозівський районний трудовий архів" Лозівської районної ради про підтвердження стажу роботи в колгоспі та КСП ім. Петровського Лозівського району Харківської області за період роботи з березня 1990 року по грудень 1994 року, посилаючись на те, що зазначена довідка виписана на підставі документів, які зберігаються у архіві і де його ім'я та по батькові вказано скорочено, а саме: "[PERSON].". Досягнувши пенсійного віку, він звернувся до Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області і в підтвердження трудового стажу надав вказану архівну довідку, де і зазначені його неповні анкетні дані. Оскільки на даний час КСП ім. Петровського не існує, іншого шляху, ніж у судовому порядку підтвердити факт належності йому архівної довідки, немає. Начальник Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. Заявник також надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: - відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з архівної довідки комунальної установи "Лозівський районний трудовий архів" Лозівської районної ради № 01-328 від 24 травня 2016 року, виданої для підтвердження трудового стажу за період роботи у колгоспі та КСП ім. Петровського Лозівського району Харківської області за період роботи з березня 1990 року по грудень 1994 року (а.с. 14). Судом встановлено, що ім'я та по батькові заявника - "[PERSON]", що підтверджується даними паспорту [NUMBER], виданого Близнюківським РВ УМВС України в Харківській області 17 березня 1998 року (а.с. 4-8); картки фізичної особи - платника податків (а.с.9); трудової книжки [NUMBER] від 25 березня 1980 року (а.с.10-13). Виходячи з вищевикладеного, на підставі досліджених матеріалів справи, суд вважає можливим встановити факт, що архівна довідка № 01-328 від 24 травня 2016 року дійсно належить заявнику - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області посилаючись на те що, 05 січня 2016 року [PERSON] Зинаїда Олександрівна яка є матір'ю чоловіка заявника, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Луганську, померла в наслідок хронічної серцевої недостатності. Для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] зразка, установленого українським законодавством, заявник звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області де отримала відмову в проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що державні органи України не визнають документів наданих органами на території непідконтрольній Україні. У судове засідання заявник не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належними чином, у позовній заяві просила справу розглянути у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] Зинаїда Олександрівна є матір'ю чоловіка заявника, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.8) та свідоцтвом про народження чоловіка (а.с.9) Перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Луганську, [PERSON] померла 05 січня 2016 року в наслідок хронічної серцевої недостатності. Даний факт підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть виданий "Государственное учреждение "Луганская городская многопрофильная больница №4" Луганской Народной Республики" (а.с.11) Заявник звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, з метою реєстрації смерті [PERSON], проте отримала відмову у реєстрації смерті у зв'язку з тим, що в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій - даних про юридичну особу "Государственное учреждение "Луганская городская многопрофильная больница №4" Луганской Народной Республики" - не має (а.с.12) Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що 08 грудня 2013 року померла її рідна мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 10.12.2013 року. Після її смерті залишилось спадкове майно, спадкоємцями перешої черги за законом якого є заявниця та її сестра [PERSON]. При звернені до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину, а [PERSON] було відмовлено так, як необхідно встановити факт родинних відносин між померлою [PERSON] та заявницею яка приходиться їй рідною донькою, тому заявниця змушена звернутись до суду з даною заявою. \~ \~ \~ \~Заявниця в судове\~ засідання не з"явилася надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заяву підтримує та просить суд задовольнити.\~ \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася , надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні\~ встановлено наступні обставини. 08 грудня 2013 року померла мати заявниці - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОЛ № 179565 (а.с.10), після смерті якої залишилося спадкове майно, спадкоємцями першої черги за законом якого є заявниця та її сестра [PERSON]. Документально оформити спадщину [PERSON] не може, оскільки необхідно встановити факт родинних відносин\~ між померлою [PERSON] та [PERSON]., яка доводиться їй рідною донькою. В свідоцтві про народження заявниці записано "Луков Наташа", а в свідоцтві про одруження "Лукова Наталія" (а.с.8,9). Мати заявниці після смерті чоловіка [PERSON] вийшла заміж та змінила прізвище з "Лукова" на "Бурбак" (а.с.14). Як вбачається з вище викладеного в документах мають місце розбіжності прізвища заявниці та її померлої матері. З метою прийняття спадщини заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. \~ \~ \~ \~Аналізуючи докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що вони узгоджуються між собою і достовірно підтверджують той факт, що [PERSON], [INFO], яка померла 08 грудня 2013 року доводилась рідною матір"ю [PERSON], [INFO], уроженки [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ухвалою Жовківського районного суду Львівської області по справі № 444/1341/14-ц від 01.08.2014 року скасовано судовий наказ від 18.06.2014 року по справі № 444/1341/14-ц, виданий за заявою ПАТ "Львівгаз" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 4 571,79 грн. та судового збору в розмірі 121,80 грн.. Відповідачі, які є споживачами природного газу за місцем свого проживання використовували для побутових потреб газ, який надавався ПАТ "Львівгаз". Постачання природного газу здійснювалось відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМ України № 2246 від 09.12.1999 року. ПАТ „Львівгаз" виконало свої зобов'язання та надало споживачу послуги однак споживач не виконав взятих на себе зобов'язань та не оплачував повністю вартість спожитого газу. 21 грудня 2011 року працівниками філії Жовківське УЕГГ ПАТ "Львівгаз" припинено газопостачання відповідачам через заборгованість за спожитий природний газ в сумі 923,25 гри., що підтверджується актом № 311694 від 21 грудня 2011 року. 18.02.2013 року при контрольному знятті показників ПЛГ за адресою: [ADDRESS], працівником філії Жовківське УЕГГ ПАТ "Львівгаз" виявлено самовільне включення до газопостачання відповідачами, який був відключений через заборгованість за спожитий природний газ. Відповідачами самовільно замість згону встановлено водяний шланг та відновлено газопостачання. 19.02.2013 року працівниками філії Жовківське УЕГГ ПАТ "Львівгаз" повторно припинено газопостачання відповідачам, що підтверджується Актом від 19.02.2013 року. Відтак,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

позивачка, уточнивши позовні вимоги, просить стягувати з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею віку двадцяти трьох років, покликаючись на те, що відповідач по справі [PERSON] - це її колишній чоловік, шлюб з яким розірваний. Від спільного проживання в них є донька - [PERSON], [INFO]. До повноліття доньки [PERSON] відповідач сплачував їй на її утримання аліменти. Після досягнення повноліття стягнення аліментів припинилось. Донька [PERSON] з 1 вересня 2014 року навчається в Національному Університеті "Львівська Політехніка" на денній формі навчання. Навчання закінчується 30 червня 2018 року. У відповідності із ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги. Стаття 199 Сімейного Кодексу України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги , батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Її чоловік має матеріальну можливість надавати їхній доньці [PERSON] матеріальну допомогу під час її навчання в університеті. Він є фізично здоровим, працездатним, має постійну роботу та високі заробітки. Вона на даний час має невисоку заробітню плату і не має можливості надавати доньці належну допомогу. Відповідач обіцяв доньці добровільно матеріально допомагати під час навчання, але своєї обіцянки не виконав, тому вона змушена звернутись в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати позивачці аліменти на утримання доньки [PERSON] на час її навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на час її навчання до 30.06.2018 року. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 016401 від 06.12.1996 року. Як вбачається з довідки № 124 від 16.10.2014 року Національного Університету "Львівська Політехніка" м. Львів, [PERSON] є студенткою І-го курсу денної форми навчання та закінчує навчання 30.06.2018 року. Враховуючи майновий стан сторін, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на доньку Оксану в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 листопада 2014 року до 30.06.2018 року, закінчення нею навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про виселення відповідачів, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності, складається із трьох житлових кімнат площею 61,80 кв.м., загальна площа квартири - 96,30 кв.м. Основний квартиронаймач житлового приміщення помер та виписаний. Комісією ЛКП "Львівський ліхтар" встановлено та складено акт про те, що квартира [ADDRESS] знаходиться в незадовільному санітарному стані, На попередження ЛКП "Львівський ліхтар" про приведення квартири в належний санітарний стан відповідачі не реагують. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належно повідомлені про час та місце слухання справи. Тому згідно ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд вирішив, що справу слід слухати у їх відсутності, оскільки у справі є достатньо матеріалів для її розгляду по суті з постановленням заочного рішення. Представник позивача подав заяву ві якій просить справу розглядати у його відсутності , щодо постановлення заочного рішення не заперечив. Представники третіх осіб у судове засідання не з"явились, причини неявки суд не повідомили. Згідно ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних доказів у їх відсутності.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності, складається із трьох житлових кімнат площею 61,80 кв.м., загальна площа квартири - 96,30 кв.м. Основний квартиронаймач помер та виписаний з квартири. Комісією ЛКП "Львівський ліхтар" встановлено та складено акт від 27.03.2013р. про те, що квартира [ADDRESS] потребує ремонту Окрім того, суд встановив, що відповідачі мають борг перед ЛКП «Львівський ліхтар» за надані комунальні послуги у сумі 7420,62 грн. Згідно ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім"ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття, роблячи неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи, що доказів, які б свідчили про обставини, визначені ст.116 ЖК України відсутні ,в наданому акті ЛКП "Львівський ліхтар"відсутні відомості про те, що квартира [ADDRESS] знаходиться в незадовільному санітарному стані, не надано доказів, які б свідчили про попередження ЛКП "Львівський ліхтар" відповідачів про приведення квартири в належний санітарний стан, а тому суд приходить висновку, що позов є безпідставним. Щодо існуючої заборгованості по квартплаті, суд вважає, що дана обставина є підставою для звернення в суд з позовои про стягнення заборгованості .

Outcome: dismissed