Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У травні 2018 року позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 20 березня 2002 року вона - [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 813 купівлі - продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений 20.03.2002 р. на Універсальній Товарній Біржі "Марія", зареєстрований в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" № 813, а 09.04.2002 року право власності на квартиру було зареєстровано за позивачем в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за р. № 6645 в реєстровій книзі № 114. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час позивачу стало відомо, що вищезазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі - продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивач вважала, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. На підставі вищевикладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує на підставах, викладених у позовній заяві. Її представник - [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов. Відповідач - [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Представник третьої особи: Універсальна Товарна Біржа "Марія" надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані суду письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 20 березня 2002 року [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON] і [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 813 купівлі - продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений 20.03.2002 р. на Універсальній Товарній Біржі "Марія", зареєстрований в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" № 813, а 09.04.2002 року право власності на квартиру було зареєстровано за позивачем в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за р. № 6645 в реєстровій книзі № 114. Однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивач позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном. Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що [PERSON] [INFO] помер. Із копії спадкової справи, заведеної П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна померлого [PERSON] № 256/2009 вбачається, що спадщину після смерті останнього прийняла його дружина - [PERSON], його діти, встановлений законом строк, від спадщини відмовилися, подавши заяви до державного нотаріуса. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved