Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

18.10.2013 року позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача [PERSON], вказавши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.06.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2013 року має заборгованість в розмірі 23389,84, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 14497,23 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6661,34 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 641,28 грн., а також штрафи відповідно до п. 1.1.5.32 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 1089,99 грн.. Просили стягнути з відповідача зазначену заборгованість в розмірі 23442,34 грн. за кредитним договором № б/н від 11.06.2010 року та судові витраті. Представник позивача Маншилін О.І., який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала до суду документи і клопотання, відповідно до яких позов визнала повністю. Підтвердила, що дійсно взяла кредит в позивача в сумі 500,00 грн. Перші кілька місяців сплачувала щомісячну суму на погашення кредиту. Однак з середини літа 2010 року в неї змінилися сімейні обставини: вона була вагітна вдруге, чоловік грошей на утримання дітей не давав, вона буза змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, однак і після цього батько дітей ніякої допомоги не надає, мешкає разом з матір'ю та дітьми, не працює, бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Коштів на погашення кредиту в неї не вистачало. Вона не відмовляється від повернення кредиту, але з урахуванням того, що в неї на утриманні двоє маленьких дітей - 2011 та 2007 років народження, та в неї немає роботи, просила надати їй відстрочку виконання рішення суду на 48 місяців, допоки вона знайде собі роботу. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України та Законом України "Про захист прав споживачів". Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 1048, 1050, 1054 цього Кодексу передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Відповідно до укладеного договору № б/н від 11.06.2010 року (а. с.6) відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 05.11.2011 року відповідач змінила прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]", що підтверджується відповідною копією Форми - 1 (а.с.54). Відповідно до п. 1.1.2.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 1.1.2.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 1.1.5.32 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2013 року має заборгованість в розмірі 23389,84, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 14497,23 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6661,34 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 641,28 грн., а також штрафи відповідно до п. 1.1.5.32 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 1089,99 грн., що підтверджується відповідним розрахунком та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а. с 4-6). Що стосується клопотання відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду, то суд вважає за можливе його задовольнити виходячи з наступного: оскільки відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які мешкають разом з нею за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідними довідками та копіями свідоцтва про народження (а.с. 72,73,77,79), тимчасово не працює у заявку із відпусткою по догляду за дитиною, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.90), а також не має достатньо коштів для погашення кредитної заборгованості на теперішній час, що підтверджується відповідною довідкою про доходи та довідкою про отримані суми допомоги по догляду за дитиною (а.с.70,91). Представник позивача Маншилін О.І. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду на 48 місяців. У відповідності до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Тому, суд, використовуючи надане йому законом право обрання способу досягнення кінцевої мети провадження в кожній справі, враховуючи обставини справи, зокрема те, що відповідач погодився сплатити суму кредитної заборгованості, але так як він не працює, жодних інших доходів не має, не може сплатити зазначену суму одноразово, має на утриманні двох не повнолітніх дітей, яких забезпечує сама, суд дійшов висновку про доцільність застосування такого порядку виконання рішення як розстрочка у виплаті кредитної заборгованості на 48 місяців, що в свою чергу є справедливим, добросовісним та розумним заходом забезпечення виконання рішення суду за даних обставин справи. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача у сумі 234,42 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved