Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

18.02.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи, - служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, Кагарлицька міжрайонна прокуратура Київської області про позбавлення батьківських прав, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - позбавити [PERSON], [INFO], уродженця с. Новосілки, Кагарлицького району, Київської області, батьківських прав відносно дочки [PERSON] яка народилася [INFO] року у місті Києві; - залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - Службу у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, для надання висновку у справах та зобов'язати її надати такий висновок щодо предмету спору. - вислухати думку [PERSON] і врахувати таку при розгляді цієї справи. - допитати як свідків [PERSON] ([ADDRESS]), [PERSON] ([ADDRESS]). Автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для розгляду даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В. 19.02.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява від відповідача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. В судовому засіданні представник третьої особи, - Кагарлицької міжрайонної прокуратури Київської області Карнов А.О. позов підтримав в повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, які містяться в позовній заяви та на висновок органу опіки та піклування. Представник третьої особи, - служби у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні, дитина сторін по справі, - [PERSON] позов підтримала, та пояснила суду, що не бачила батька вісім років і навіть не розмовляла з ним. Ніяких турботи про себе: привітань, подарунків або грошей від нього не отримувала. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що знає позивачку [PERSON] близько 7 років, товаришує з нею та її сім»єю. Певний час була її сусідкою, її дитина товаришує з дитиною позивачки. За весь час, скільки знає позивачку, вона ні разу не бачила відповідача [PERSON], фактично про нього майже ніколи не чула. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що знає позивачку та відповідача з їхнього одруження. Весь цей час товаришує з позивачкою [PERSON], товаришують сім»ями. З моменту розірвання шлюбу, близько вже 8 - ми років вона ні разу не бачила відповідача, зі слів позивачки та її дитини знає про той факт, що відповідач взагалі не цікавиться дитиною, дитина не бачила батька вже близько 8 років, він не телефонує своїй дочці взагалі. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], представника Кагарлицької міжрайонної прокуратури, [PERSON] які позов підтримали, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. З відповідачем, - [PERSON] позивачка [PERSON] перебувала в шлюбних відносинах з 11 листопада 2000 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке видано 11 листопада 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Новосілки Кагарлицького району Київської області та [PERSON], [INFO], уродженка м. Київ, одружилися 11 листопада 2000 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 11 листопада 2000 року зроблено запис за № 887. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON]; дружини, - [PERSON]. Так як спільне шлюбне сімейне життя у сторін не склалося, сторони шлюб розірвали. Даний факт підтверджується наступними доказами: - свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], яке видане 22 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, з якого видно, що шлюб між чоловіком [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 135 від 22 лютого 2007 року. Прізвище дружини після розірвання шлюбу , - [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають дитину, - дочку - [PERSON] [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 10 серпня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції в м. Києві, з якого видно, що [PERSON] народилася [INFO] року в м. Києві, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 27 квітня 2001 року зроблено відповідний запис за № 494. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. Як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень сторін та матеріалів справи, після розірвання шлюбу дочка сторін, - [PERSON] постійно проживає з своєю матір»ю, позивачкою по справі, - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (підтверджено довідкою дитячої поліклініки); зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] станом на час слухання справи фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень учасників процесу, свідків, матеріалів справи, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки. Згідно положень ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє від обов'язків щодо дитини. Зокрема, відповідно до статті 150 СК України батьки зобов'язані: - виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини; - піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; -- - забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти; - готувати її до самостійного життя; - поважати дитину. Як встановлено судом в судовому засіданні, з моменту розладу сімейних відносин, жодний з цих обов'язків відповідач [PERSON] не виконує, не підтримує своє батьківство. Понад сім років відповідач [PERSON] ніяким чином не піклується про дочку, не виявляє ініціативи щодо спілкування та побачень з дитиною. Крім того, відповідач не заохочує дочку ні матеріально, ні морально. За час проживання окремо від дитини, відповідач не цікавиться розвитком і станом здоров'я дитини, її проблемами та успіхами. Зокрема, не відвідує школу, в якій дитина навчається, не має уяви щодо прізвища керівника класу дитини, не допомагає дитині у навчанні. Не відвідує дитину вдома, навіть тоді, коли дочка хворіє. Також, ніколи не проводить з дитиною вільний від роботи час, навіть тоді, коли в нього є відпустка. Не надає жодної матеріальної допомоги дочці. Крім того, не купує дитині одяг, книги, харчування, ліки, ігри, музичні інструменти, спортивне обладнання та інше, що сприяє розвитку, навчанню і вихованню. Не виявляє батьківську повагу, не вітає дочку з святами, зокрема, з Днем Святого Миколая, Новим роком, Різдвом Христовим, з днем народження, не дарує подарунки. Таким чином, відповідач не підтримує родинні відносини з [PERSON]. Після порушення позивачкою [PERSON] питання про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] відповідач продовжує байдуже ставиться до дочки, не опікується її долею, про що дитині дуже прикро. Як видно з матеріалів справи, 13 листопада 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до Кагарлицького районного суду Київської області з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON]. 12 лютого 2013 року Кагарлицьким районним судом Київської області було винесене рішення, копія якого міститься в матеріалах справи, вказуючи на негайне його виконання. Проте, вищевказане рішення суду ані в добровільному, ані в примусовому порядку відповідачем не виконується. Текст рішення від 12 лютого 2013 року не містить інформації про набрання ним законної сили та його оскарження до судів вищих інстанцій, тому факт його виконання відсутній. З огляду положень статті 194 СК України рішення про присудження аліментів приймається до виконання шляхом видачі виконавчого листа. Відрахування аліментів на дитину в порядку ст. 187 СК України відповідачем не вирішувалося (копії довідок з місць його роботи додаються). Отже, через ігнорування обов'язків щодо дитини відповідач [PERSON] призвів не тільки до зволікання негайного виконання рішення суду, а й до порушення права на аліменти неповнолітньої дитини і до обмеження її законних інтересів в частині права дитини на утримання від рідного батька. Згідно положень ч. 6 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства" передбачено, що батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. З огляду на вищевказане, на пояснення позивачки, дитини відповідача, свідків, матеріалів справи, суд вважає що наведена вище поведінка [PERSON] є порушенням вказаного положення Закону України „Про охорону дитинства", а тому згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Що стосується житлово - побутових умов проживання дитини відповідача, то судом встановлено, що позивачка [PERSON] та дитина сторін по справі, - [PERSON] проживають в місті Києві в трьохкімнатній квартирі з матір»ю позивачки, - [PERSON]. Відносини в нашій сім'ї дружні. Між нами існує взаємоповага та взаєморозуміння. Позивачка [PERSON] працююєу ФОП [PERSON] перукарем, що підтверджується відповідною довідккою. Всі дорослі члени сім'ї піклуються про здоров'я дитини, - [PERSON] її фізичний, духовний та моральний розвиток. Дитина постійно пізнає світ в широкому колі бачення: навчається в Спеціалізованій школі з поглибленим вивченням української мови та літератури № 260 Голосіївського району міста Києва, додатково вивчає англійську мову, відвідує кружки дитячої творчості (займається орігамі, малюванням, вишиванням бісером), відвідує зі мною та родиною найкращі краєвиди нашої держави та інше. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень частини першої статті 12 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Так, з цією метою дитині надається можливість бути заслуханою в ході судового розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Крім того, згідно з положеннями статті 171 СК України думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя. Таким чином, думка [PERSON] яка надала пояснення суду, які приведені судом вище, врахована судом при розгляді цієї справи. Відповідно до частин четвертої, п'ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У зв'язку з цим вищезазначений орган був залучений до участі в справі як третя особа, та надав суду висновок, в якому зазначено наступне: Орган опіки та піклування - Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, у зв'язку з розглядом Кагарлицьким районним судом Київської області цивільної справи № 369/291/14-ц, за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, розглянувши в порядку визначеному статтею 19 Сімейного кодексу України, питання про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], який проживає за адресою: [ADDRESS], відносно малолітньої [PERSON] [INFO], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], яка проживає за адресою: [ADDRESS], встановив наступне: Батьки дитини - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2000 по 22.02.2007 рік. Після розірвання шлюбу [PERSON] участі у вихованні малолітньої [PERSON] [INFO], не приймає, що підтверджується характеристикою учениці спеціалізованої школи з поглибленим вивченням української мови та літератури № 260 міста Києва, довідкою Амбулаторії загальної практики сімейної медицини № З КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Голосіївського району м. Києва". Малолітня [PERSON] [INFO], проживає з матір'ю, бабусею та дідусем за адресою: [ADDRESS], забезпечена усім необхідним для повноцінного життя та розвитку, що підтверджене актом обстеження житлових умов від 03.03.2014 року. [PERSON] не виконує покладених на нього обов'язків, передбачених Сімейним кодексом України, щодо виховання та розвитку [PERSON] [INFO], - не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею у обсязі необхідному для усвідомлення турботи про себе, не сприяє засвоєнню загально визначених норм моралі, матеріально не утримує дитину, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, що в свою чергу, є підставою для позбавлення батьківських прав відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України. [PERSON] від добровільного матеріального утримання дитини усунувся, про що свідчить рішення Кагарлицьким районним судом Київської області від 12.02.2014 року про примусове стягнення аліментів. На неодноразові запрошення до Служби у справах дітей та на засідання Комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] не з'явився. Відповідно до частини 2 статті 171 Сімейного кодексу України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав. При вивченні думки [PERSON] [INFO], з'ясовано, що малолітня вважає позбавлення [PERSON] батьківських прав справедливим. В своїх письмових поясненнях від 03.03.2014 року [PERSON] вказала, що не бачила батька вісім років і навіть не розмовляла з ним. Ніяких турботи про себе: привітань, подарунків або грошей від нього не отримувала. Комісія з питань захисту прав дитини, розглянувши дане питання на засіданні 19.03.2014 року (протокол № 5), прийняла рішення про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] [INFO]. На підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 19.03.2014 року, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація - орган опіки та піклування, вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] [INFO]. Судові витрати. Що стосується судових витрат, то суд на підставі ст. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved