Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] запис про нього - [PERSON] , як про батька дитини. В обґрунтування своєї вимоги зазначив про те, що [INFO] у [PERSON] народилася дочка [PERSON] . Оскільки на момент народження та реєстрації дитини сторони в шлюбі не перебували, то [PERSON] була зареєстрована за прізвищем матері. 11.11.2008 на підставі актового запису про зміну імені № 85 прізвище [PERSON] було змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ". 12.02.2009 сторонами був укладений шлюб, зареєстрований у відділі РАЦС по м. Черкаси Черкаського МУЮ, про що складено відповідний актовий запис за № 98. 07.04.2009 позивач подав заяву про визнання свого батьківства відносно [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим в актовий запис про народження були внесенні відповідні зміни, а саме: прізвище [PERSON] змінено із " [PERSON] " на " [PERSON] ", а по батькові змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Також у зв`язку з поданням зазначеної заяви в актовий запис були внесені дані про [PERSON] як її батька. Проте одруження з відповідачем виявилося невдалим, сім`я розпалася, шлюбні відносини повністю припинились. 11.01.2017 рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси шлюб між сторонами був розірваний. На даний час позивачу однозначно та достеменно стало відомо, що [PERSON] не являється його рідною дочкою, а він, відповідно, не являється її батьком (відсутнє кровне споріднення). Згідно з нормами СК України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Враховуючи викладене позивач просить суд виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , запис про нього, [PERSON] , [INFO] , як про батька [PERSON] . Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2019, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/8022/19. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2019 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. 21.12.2019 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Постригань Т.Л. надійшов відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що на момент народження дитини сторони знайомі не були, познайомились влітку 2008 року та 12.02.2009 одружились. Позивач виявив добровільне бажання визнати себе батьком. На момент написання заяви про визнання батьківства № 45 від 07.04.2009 позивач знав, що не є батьком [PERSON] , [INFO] , але за власним бажанням звернувся до Відділу РАЦС по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції із заявою про визнання батьківства. Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 00023425200 від 16.07.2019 на підставі заяви [PERSON] про визнання батьківства № 45 від 07.04.2009 року внесено запис відомостей про батька та проведена державна реєстрація народження відповідно до ст. 126 СК України, в результаті видано свідоцтво про народження [PERSON] від 29.04.2009 року серія [NUMBER] , в якому батьком зазначений [PERSON] . Відповідно до вище зазначеного витягу були змінені відомості: прізвище [PERSON] змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно ч. 5 ст. 136 СК України Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Враховуючи вище викладене вважає, що позов до задоволення не підлягає. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Сизько Д.Б. підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що запис про батьківство [PERSON] був здійснений за спільною заявою сторін. На час укладання шлюбу між сторонами дитині було повних 5 років і позивач обґрунтовано вважав себе батьком дитини, оскільки в період з 2002 по 2003 рік перебував у відносинах з відповідачем. Представник відповідача - адвокат Постригань Т.Л. заперечувала проти заявленого позову та просила відмовити в його задоволенні. Пояснила, що позивач добровільно подав заяву про включення в актовий запис відомостей про батька, хоча достеменно знав, що не є батьком [PERSON] , оскільки на момент народження дитини сторони знайомі не були, а познайомились лише в 2008 році. Таким чином, вважає позовну заяву не обґрунтованою та безпідставною. Крім того зазначила, що на думку відповідача, підставою для подання заяви про виключення відомостей з актового запису про батька стало звернення [PERSON] до суду із позовом про стягнення аліментівна утримання дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що познайомилась з позивачем влітку 2008 року, та 12.02.2009 уклала з ним шлюб. Після одруження змінила прізвище на " [PERSON] ", а для того щоб дитина була на одному прізвищі з матір`ю позивач запропонував удочерити її доньку. Для зміни прізвища дитини звернулись в органи РАЦС, де їм повідомили, що змінити прізвище дитині можливо за умови, якщо позивач її удочерить або визнає батьківство. Ініціатива визнавати батьківство була позивача. Біологічним батьком дитини є [PERSON] з яким вона перебувала у відносинах з 2002 до 2005 року. Після народження дитина отримала прізвище " [PERSON] ", після зміни свого прізвище на " [PERSON] " прізвище дитини теж змінила. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю відповідачки. [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] , біологічним батьком дитини є [PERSON] , з ним її донька мала відносини та проживала разом з 2002 по 2004 рік. Дитина знає хто її рідний батько, є спільні фото з ним, відомості про нього записані в медичній картці дитини, крім того дитина схожа на нього. З позивачем [PERSON] познайомилась 28.12.2008. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала покази, в яких пояснила, що з [PERSON] познайомилась в 2008 році на свій день народження. Після чого її мама та [PERSON] стали проживати разом. Знає, що її біологічного батька звати [PERSON] , з ним не спілкується. Позивач ставився до неї як до дочки, після укладення шлюбу називала його татом. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що позивача знає з дитинства, з відповідачкою познайомився коли вона була вагітною другою дитиною, обставини за яких сторони познайомились та коли начали проживати разом йому не відомі. Зі слів позивача йому було відомо, що [PERSON] є його дочкою. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або спорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу, обравши передбачений законом або умовами договору спосіб захисту. Згідно частини 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у справі, яка розглядається в порядку цивільного судочинства, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 13 ЦПК України учасник справи, на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору, а суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] народилась дочка [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції,складено актовий запис № 66 від 21.01.2004. 12.02.2009 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №98. Вказана обставина встановлена в рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.01.2017 по справі №712/13444/16-ц. Після укладення шлюбу відповідач змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». 07.04.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції внесено зміни до актового запису на підставі заяви про визнання батьківства № 45 від 07.04.2009, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00024084438 від 28.09.2019 та №00023425200 від 16.07.2019, в результаті чого внесено запис відомостей про батька, змінено прізвище та по батькові дитини. На підставі внесених змін видано свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 29.04.2009, в якому батьком зазначений [PERSON] 11.01.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, яке набрало законної сили 24.01.2017. Відповідачка [PERSON] під час розгляду справи визнала ту обставину, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , а тому в силу положень ч.1 ст. 81 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Відповідно ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом положень ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану Згідно ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що відповідно до ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Відповідно до ч.5 ст.136 СК України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Закріплення таких правових гарантій захисту прав дитини цілком логічне та обґрунтоване, оскільки, якщо чоловік добровільно визнав своє батьківство, знаючи про те, що він не є біологічним батьком, то його права не вважаються порушеними. За приписами ч.5 ст.136 СК України для задоволення позову з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати. Відповідно, з урахуванням вимог частини третьої статті 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати. Зазначений правовий висновок сформований Верховним Судом в постанові від 06.05.2020 у справі №641/2867/17-ц та постанові від 19.02.2020 у справі №643/12302/18. Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивач дізнався, що він не є біологічним батьком дитини лише після розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та той факт, що відповідач в направленому на адресу суду відзиві зазначила та в судовому засіданні підтвердила, що дійсно позивач не є біологічним батьком її дочки [PERSON] , а також те, що відповідачкою не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обізнаності позивач під час реєстрації народження дитини, про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , щодо виключення з актового запису відомостей про нього, як батька [PERSON] , [INFO] . Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved