Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що при житті все своє майно [PERSON] заповіла позивачу. Заповіт складений 13 грудня 2006 року та зареєстрований в реєстрі за № 95. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. 11 лютого 2008 року мати позивача [PERSON] померла. [PERSON] її смерті відкрилася спадщина за заповітом, що знаходиться в с.Костинці, Сторожинецького району, Чернівецької області по вул.Головна, 51, та складається із житлового будинку літ."А-1", ганку літ. "а", сараю літ. "Б, Г", літньої кухні літ. "В", вбиральні літ. "Д", криниці №1 на земельній ділянці розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,35 га для ведення особистого селянського господарства. Станом на 15.04.1991 р. будинковолодіння відносилося до категорії колгоспних дворів та там була зареєстрована та проживала [PERSON]. Позивач оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину не може у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на домоволодіння, оскільки при житті мати позивача не оформила право власності на домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а тому позивач просила суд визнати за нею право власності на вказане вище спадкове майно, що знаходиться за вказаною вище адресою. В підготовче судове засідання позивач не зявилася, але від неї надійшло до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Сторожинецького району Чернівецької області, в підготовче судове засідання свого представника не направила, одннак надіслала до суду заяву про визнання позовних вимог. Просила судову справу розглядати у її відсутності. Визнання позову відповідачем, згідно вимог ч.3 і ч.4 ст.200 та ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що при житті все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON]. Заповіт складений 13 грудня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 95, який не змінювався та не скасовувався (а.с.10). Свідоцтвом серії 1-МИ № 049889 про смерть виданого 01.04.2008 р., підтверджується, що 11 лютого 2008 року померла [PERSON] [PERSON] її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із будинковолодіння, що знаходиться в с.Костинці, Сторожинецького району, Чернівецької області по вул.Головна, 51. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно копії технічного паспорту, будинковолодіння складається з: житлового будинку літ."А-1", ганку літ. "а", сараю літ. "Б, Г", літньої кухні літ. "В", вбиральні літ. "Д", криниці №1 і знаходиться за адресою: в с.Костинці, Сторожинецького району, Чернівецької області по вул.Головна, 51 (а.с.18-23) на земельній ділянці розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Згідно технічного паспорту (а.с.18-23), та доказів (а.с.15-17) отриманих від Сторожинецької міської ради, вбачається що забудовником і власником житлового будинку і погосподарських споруд розташованих в с.Костинці по вул.Головна, 51, Сторожинецького району, Чернівецької області являлася спадкодавець [PERSON], яка за життя не оформила право власності на своє майно, яке було збудоване не самочинно. Виходячи з цього та підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин та визнання позову відповідачем, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за законом підлягають задоволенню.

Outcome: approved